Справа № 442/1596/16-а,2-а/442/159/16
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/712/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Гуляка В.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання Дідик Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Дрогобицької міської ради на постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13.09.2016 року у справі № 442/1596/16-а, 2-а/442/159/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Домофон.Інжиніринг.Охорона» до Дрогобицької міської ради про визнання протиправними дій, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Домофон. Інжиніринг. Охорона» звернулося до суду з адміністративним позовом до Дрогобицької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення Дрогобицької міської ради від 28.05.2015 року « Про затвердження Порядку встановлення та обслуговування замочно-переговорних пристроїв (домофонів) у багатоквартирних житлових будинках м.Дрогобича».

В обгрунтування позовних вимог зазначають, що спірне рішення прийняте з порушенням вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Постановою від 13 вересня 2016 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Дрогобицької міської ради від 28 травня 2015 року № 109 «Про затвердження Порядку встановлення та обслуговування замочно-переговорних пристоїв домофонів у багатоквартирних житлових будинках м. Дрогобича».

Стягнуто з Дрогобицької міської ради за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Домофон. Інжиніринг. Охорона» суму сплаченого судового збору в розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень.

Постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач, вважає її незаконною та необґрунтованою, оскільки суд неповно з'ясував обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, а також суд порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить постанову скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про те, що суд першої інстанції фактично не визначив ким було прийнято спірне рішення, оскільки адміністративний позов заявлений до міської ради, а не до виконавчого комітету, органу, який приймав спірне рішення.

Заслухавши суддю - доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішення Дрогобицької міської ради від 28.05.2015 року №109 «Про Затвердження Порядку встановлення та обслуговування замочно - переговорних пристроїв домофонів) у багатоквартирних житлових будинках м.Дрогобича» прийнято з перевищенням повноважень міської ради, якими остання наділена згідно Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», порушує ст. ст. 12, 19. 23, 43 Господарського кодексу України, оскільки вводить додаткові обмеження здійснення господарської діяльності домофонними компаніями, суперечить ст. ст. 7,19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», прийнято з порушенням процедури, встановленої законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», в зв'язку з чим суд першої інстанції визнав протиправним та скасував спірне рішення.

Відповідно до статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України суд першої інстанції, встановивши, що з адміністративним позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, або не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Судом при розгляді справи встановлено і це вбачається із змісту позовної заяви, що позивач при зверненні до суду з вказаним позовом, у своїй позовній заяві відповідачем зазначив Дрогобицьку міську раду. Водночас, предметом адміністративного позову є рішення виконавчого комітету Дрогобицької міської ради.

За приписами положень статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України чітко визначено, що у судовому засіданні при розгляді справи суд може з'ясувати, що одна із сторін, яка бере участь у справі, є неналежною.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 КАС України суд першої інстанції, встановивши, що позивач або відповідач є неналежними, може за згодою позивача допустити заміну первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем, за умови, якщо це не призведе до змін підсудності адміністративної справи.

Виходячи зі змісту зазначеної частини статті, на суд покладається право заміни неналежної сторони. При цьому законодавцем встановлені дві умови заміни неналежної сторони: 1) згода позивача на заміну первинного позивача чи відповідача; 2) якщо заміна неналежної сторони не приведе до зміни підсудності.

За змістом частини 1 статті 52 КАС України процесуальним законом не зазначено, на які стадії судового процесу має відбуватися заміна неналежного позивача або відповідача, тому можна дійти висновків, що така заміна може відбуватися як на стадії попереднього розгляду і підготовки справи до судового розгляду, так і на стадії судового розгляду. Про заміну неналежного позивача або відповідача суд виносить відповідну ухвалу. При цьому питання щодо заміни неналежного позивача чи відповідача вирішується судом залежно від позиції позивача та обставин справи.

У відповідності до статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Питання організації управління районами в містах належать до компетенції міських рад. Районні у містах ради (у разі їх створення) та їх виконавчі органи відповідно до Конституції та законів України здійснюють управління рухомим і нерухомим майном та іншими об'єктами, що належать до комунальної власності територіальних громад районів у містах, формують, затверджують, виконують відповідні бюджети та контролюють їх виконання, а також здійснюють інші повноваження, передбачені цим Законом, в обсягах і межах, що визначаються міськими радами.

У відповідності до вимог статті 59 вказаного закону, виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

У разі незгоди сільського, селищного, міського голови (голови районної у місті ради) з рішенням виконавчого комітету ради він може зупинити дію цього рішення своїм розпорядженням та внести це питання на розгляд відповідної ради.

Рішення виконавчого комітету ради з питань, віднесених до власної компетенції виконавчих органів ради, можуть бути скасовані відповідною радою.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Дослідженню вказаних обставин передує пред'явлення позовних вимог до належного відповідача, оскільки у суді апеляційної інстанції відсутні процесуальні можливості здійснення заміни сторони відповідача.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до пункту 4 частини 1 статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Дрогобицької міської ради Львівської області задовольнити.

Постанову Дрогобицького міськрайнного суду Львівської області від 13.09.2016 року у справі № 442/1596/16-а, 2-а/442/159/16 - скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Домофон.Інжиніринг.Охорона» до Дрогобицької міської ради Львівської області про визнання протиправним та скасування рішення відмовити .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді В. В. Гуляк
Р. Й. Коваль
Повний текст судового рішення

виготовлено 11.10.2017 року.