Справа № 219/519/17
Суддя: Чебанов Олександр Олегович
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Павленко О.М.
Суддя-доповідач - Чебанов О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 року справа № 219/519/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Чебанова О.О., суддів: Сіваченка І.В., Шишова О.О., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради Донецької області на постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30 серпня 2017 року у справі № 219/519/17 за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради Донецької області (далі - відповідач), в якому, з урахуванням уточнень просила: визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради щодо відмови їй в наданні допомоги при народженні дитини за її заявою від 16 травня 2016 року; зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради призначити та виплатити їй допомогу при народженні дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30 серпня 2017 року у справі № 219/519/17 позовні вимоги були задоволені, внаслідок чого: визнано неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради щодо відмови ОСОБА_2 у призначенні соціальної допомоги при народженні дитини; зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради Донецької області призначити та виплатити ОСОБА_2 державну допомогу при народженні дитини - доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», за її заявою від 16 травня 2016 року.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову місцевого суду скасувати та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст.197 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, а також документи, які містяться в матеріалах адміністративної справи, встановила наступне.

Згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2, виданого Центрально-Міським РВ Горлівського МУ ГУМВС України в Донецькій області 02.07.2009 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 5).

Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 12.05.2016 року № НОМЕР_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2, фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 9).

Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 15.03.2016 року був встановлений факт народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки м. Горлівка Донецької області, дитини жіночої статті - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 57-58).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області 21.03.2016 року, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 року, її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_2, про що складений відповідний актовий запис № 75 (а.с. 10).

Відповідно до відповіді про надання інформації, яка надійшла до Артемівського міськрайонного суду 25.04.2017 року від Донецького обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, зазначено, що Центром сумісно із управлінням праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради проведений аналіз Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб та бази даних отримувачів допомог і компенсаційних виплат, за результатами аналізу встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, разом з дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, згідно довідки внутрішньо переміщеної особи № 92605 від 12.05.2016 року перебувала на обліку в управлінні за адресою: АДРЕСА_1. Згідно листа управління від 13.04.2017 року ОСОБА_2 звернулася за призначенням державної соціальної допомоги при народженні дитини та їй було відмовлено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» та п. 7 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб» (довідка ОСОБА_2 та той час не була дійсною, оскільки на її зворотному боці була відсутня відмітка ДМС про реєстрацію місця проживання). Повідомлення про відмову у призначенні допомоги ОСОБА_2 отримала особисто 29.07.2016 року. Зі змінами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року № 352 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 1.10.2014 року № 509» довідка, видана до 20 червня 2016 року, яка не скасована і строк дії якої не закінчився, є дійсною та діє безстроково. На звернення ОСОБА_2 було запропоновано звернутися повторно, але повторного звернення не надходило. Також, державними соціальними інспекторами управління 23.09.2016 року було відвідане житло за адресою: АДРЕСА_1, та складений акт обстеження матеріально - побутових умов сім'ї відповідно до п.7 та п.8 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8.06.2016 року № 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам». За результатами перевірки за вказаною адресою заявниця разом з донькою не проживала, про що підтвердила власниця житла. Дію довідки припинено 17.01.2017 року - причиною «не підтвердження місця фактичного проживання» відповідно до акту обстеження матеріально - побутових умов сім'ї від 20.12.2016 року. Станом на 18.04.2017 року інформації щодо призначення будь - яких державних соціальних допомог на ОСОБА_2 Донецький обласний цент по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат не має (а.с. 34-35).

Відповідно до «Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751, допомога при народженні дитини, яка народилась після 8 квітня 2011 року, надається в сумі, кратній 30 розмірам прожиткового мінімуму, - на першу дитину; кратній 60 розмірам прожиткового мінімуму, - на другу дитину і т.д. Виплата допомоги здійснюється одноразово у десятикратному розмірі прожиткового мінімуму при народженні дитини, решта суми допомоги на першу дитину виплачується протягом 24 місяців, на другу дитину - 48 місяців, на третю і кожну наступну дитину - 72 місяців рівними частинами.

Згідно ст. 10 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною.

За нормами статті 8 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» документи, необхідні для призначення державної допомоги сім'ям з дітьми, подаються особою, яка претендує на призначення допомоги, самостійно. За наявності письмової заяви особи, яка претендує на призначення допомоги, але за станом здоров'я або з інших поважних причин не може самостійно зібрати необхідні документи, збір зазначених документів покладається на органи, що призначають допомогу.

Документи, необхідні для призначення державної допомоги сім'ям з дітьми, розглядаються органом, що призначає та здійснює виплату державної допомоги, протягом 10 днів з дня звернення.

Про призначення державної допомоги чи про відмову в її наданні із зазначенням причини відмови та порядку оскарження цього рішення орган, що призначає і здійснює виплату державної допомоги сім'ям з дітьми, видає чи надсилає заявникові письмове повідомлення протягом 5 днів після прийняття відповідного рішення.

Відповідно до частини 7 статті 11 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини.

Зазначені законодавчі приписи кореспондуються з пунктом 12 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751, відповідно до якого допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини.

Так, позивач як мати дитини ОСОБА_3, факт народження якої був встановлений рішенням суду від 15.03.2016 року, вперше особисто звернулась до відповідача із заявою про призначення допомоги при народженні дитини, додавши до неї необхідні документи для призначення такої допомоги, тобто у строк, встановлений статтею 11 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та пунктом 12 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, проте у призначенні такої допомоги їй було відмовлено у зв'язку з тим, що відповідно до п. 7 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1.10.2014 року № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб» довідка ОСОБА_2 на той час не була дійсною, оскільки на її зворотному боці була відсутня відмітка ДМС про реєстрацію місця проживання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 року № 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам (далі - Порядок № 365).

Пунктом 1 Порядку № 365 передбачено, що цей Порядок визначає механізм призначення (відновлення) внутрішньо переміщеним особам виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг (далі - соціальні виплати) за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Документом, що підтверджує статус внутрішньо переміщеної особи, є довідка, видана такій особі відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб» (п. 2 Порядку № 365).

Відповідно до пункту 4 Порядку № 365 соціальні виплати внутрішньо переміщеним особам призначаються і виплачуються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення), територіальними органами Пенсійного фонду України, робочими органами Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, центрами зайнятості (далі - органи, що здійснюють соціальні виплати) за місцем їх фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування.

Пунктом 5 Порядку № 365 передбачено, що для призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщена особа, а у визначених законодавством випадках - її законний представник подає відповідну заяву до органу, що здійснює соціальні виплати на території, де зазначена особа перебуває на обліку за місцем її фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування. За змістом пунктів 6-15 Порядку № 365 структурний підрозділ з питань соціального захисту населення не пізніше наступного робочого дня після отримання заяви про призначення (відновлення) соціальних виплат надсилає запит про отримання електронної справи отримувача соціальної виплати до державного підприємства «Інформаційно-обчислювальний центр Міністерства соціальної політики України», який протягом п'яти робочих днів з дня отримання такого запиту надсилає відповідну електронну справу до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення.

Для призначення (відновлення) соціальних виплат структурний підрозділ з питань соціального захисту населення за власною ініціативою або за зверненням органів, що здійснюють соціальні виплати, протягом 15 робочих днів з дня отримання відповідної заяви внутрішньо переміщеної особи або з дня надходження звернення від органів, що здійснюють соціальні виплати, проводить перевірку достовірності зазначеної в заяві інформації про фактичне місце проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи.

За результатами проведення перевірки структурним підрозділом з питань соціального захисту населення складається акт обстеження матеріально-побутових умов сім'ї за формою, встановленою Мінсоцполітики, який підписується всіма повнолітніми внутрішньо переміщеними особами та у визначених законодавством випадках - їх законними представниками, а також представниками структурного підрозділу з питань соціального захисту населення.

Під час обстеження матеріально-побутових умов сім'ї представник структурного підрозділу з питань соціального захисту населення інформує внутрішньо переміщених осіб про їх обов'язок у десятиденний строк письмово повідомляти про зміну фактичного місця проживання/перебування структурний підрозділ з питань соціального захисту населення за новим фактичним місцем проживання/перебування, а також про наслідки невиконання такого обов'язку. Структурний підрозділ з питань соціального захисту населення протягом трьох робочих днів з дня отримання електронної справи отримувача соціальної виплати вносить на розгляд комісій з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, утворених районними, районними у мм. Києві і Севастополі держадміністраціями, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - комісії), подання про призначення (відновлення) або про відмову в призначенні (відновленні) відповідної соціальної виплати, до якого додається акт обстеження матеріально-побутових умов сім'ї. Комісія розглядає подання про призначення (відновлення) або про відмову у призначенні (відновленні) відповідної соціальної виплати протягом п'яти робочих днів з дня отримання такого подання.

За результатами розгляду подання з урахуванням акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї комісія приймає рішення про призначення (відновлення) або відмову у призначенні (відновленні) соціальної виплати з моменту припинення її виплати, в тому числі з урахуванням інформації про стан фінансування та виплати, що оприлюднюється на офіційному веб-сайті Мінсоцполітики або інших органів, що здійснюють соціальні виплати. Комісія, крім підстав відмови у призначенні (відновленні) соціальної виплати, передбачених законодавством, може відмовити заявникові у призначенні (відновленні) такої виплати в разі його відсутності за фактичним місцем проживання/перебування, зазначеним у заяві про призначення (відновлення) соціальної виплати. У разі прийняття рішення про призначення (відновлення) або відмову у призначенні (відновленні) соціальної виплати комісія не пізніше наступного робочого дня надсилає копію такого рішення органові, що здійснює соціальні виплати, та структурному підрозділу з питань соціального захисту населення.

Орган, що здійснює соціальні виплати та структурний підрозділ з питань соціального захисту населення, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи, та здійснює повернення сум недоотриманих соціальних виплат за минулий період відповідно до законодавства.

Таким чином, виходячи з наведених приписів, для призначення або відмови у призначенні соціальних виплат (в тому числі допомоги при народженні дитини) необхідно дотримуватись передбаченої Порядком № 365 процедури.

Разом з тим, позивачу було відмовлено в призначенні соціальної виплати, оскільки довідка про взяття на облік особи, яка переміщується, не є дійсною без проставлення на її зворотному боці штампу підрозділу ДМС.

Між тим, як вбачається з відповіді відповідача від 23.09.2016 року, позивачу було повідомлено, що у зв'язку з тим, що відповідно п.7 Постанови КМУ від 01.10.2014 р. № 509 «Про затвердження порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи» на той час довідка внутрішньо переміщеної особи не була дійсною без проставлення на її зворотному боці відмітки ДМС про реєстрацію місця проживання осіб, зазначених у довідці, в призначенні допомоги при народженні дитини їй було відмовлено. Відповідно до змін, що внесені до постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014р. № 509 постановою КМУ від 08.06.2016 р. № 352, довідки, що були видані з 13 січня 2016р., незважаючи на відсутність відмітки ДМС є дійсними.

Тобто сам відповідач вказав, що на момент звернення позивача до Управління з метою призначення та отримання допомоги при народження її довідка була дійсною, фактично сам відповідач вказав на незаконність відмови в призначення допомоги в момент звернення позивача.

Відповідно до положень Конституції України, за якими, в Україні як соціальній, правовій державі людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави (статті 1, 3 Конституції України).

Право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел (частина друга статті 46 Основного Закону України) і забезпечується частиною другою статті 22 Конституції України, відповідно до якої конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Згідно ч. 2 ст. 7 Закону України від 20.10.2014 № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі - Закон № 1706-VII) Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Утверджуючи та забезпечуючи права і свободи громадян, держава окремими законами встановила певні соціальні пільги, компенсації і гарантії, що є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права, а тому відповідно до частини 2 статті 6, частини 2 статті 19, частини 1 статті 68 Конституції України вони є загальнообов'язковими, однаковою мірою мають додержуватися органами державної влади, місцевого самоврядування, їх посадовими особами. Невиконання державою своїх соціальних зобов'язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення засад соціальної правової держави. Зазначені вимоги до держави викладені і у статті 12 Європейської соціальної хартії (переглянутої), вчиненої 3 травня 1996 року у м. Страсбурзі, яка підписана від імені України 7 травня 1999 року у м. Страсбурзі, ратифікованої Законом України від 14 вересня 2006 року, відповідно до якої держава зобов'язана підтримувати функціонування системи соціального забезпечення, її задовільний рівень, докладати зусиль для її поступового посилення.

Таким чином, право позивача на отримання допомоги є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов'язань.

До того ж, колегія суддів зазначає, що позивачем заявлений позов фактично в інтересах дитини для її належного матеріального забезпечення, а відповідно до ч. 7 ст. 7 Сімейного Кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Як вже зазначалося, позивач спочатку знаходилася на тимчасово окупованій території, рішення суду про встановлення факту народження дитини набрало законної сили 26 березня 2016 року, свідоцтво про народження дитини позивач отримала 21 березня 2016 року, після чого звернулася до відповідача з заявою про призначення допомоги при народженні дитини.

Як встановлено колегією суддів та не заперечується відповідачем, із заявою про призначення державної допомоги при народженні дитини позивач звернулася до відповідача вперше з додержанням встановленого законом строку, додавши до неї повний перелік необхідних документів, будь-яких повідомлень про невідповідність або неповноту поданих документів Управлінням позивачу не спрямовувалось, відомостей про отримання позивачем допомоги в іншому органі соціального захисту населення на території України відповідачем на час розгляду справи не надано, а тому, підсумовуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відмова у призначенні спірної допомоги є неправомірною, в зв'язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, у зв'язку з чим підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 24, 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради Донецької області на постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30 серпня 2017 року у справі № 219/519/17 - залишити без задоволення.

Постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30 серпня 2017 року у справі № 219/519/17 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя О.О. Чебанов

Судді І.В. Сіваченко

О.О. Шишов