Справа № 642/4622/17
Суддя: Скляренко С. О.
Дата ухвалення: 2017-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №642/4622/17
Провадження №2а/642/468/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2017 р. Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Скляренка С.О.,

при секретарі Антоненко Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ленінського районного суду м. Харкова справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у м. Харків Департаменту патрульної поліції Тесленка Дениса Олександровича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся із адміністративним позовом до інспектора Управління патрульної поліції у м. Харків Департаменту патрульної поліції Тесленка Д.О., в якому просив суд скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП - серія ЕАА №159565.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що вищевказаною постановою на нього було накладене адміністративне стягнення за невиконання вимог п. 11.5 Правил дорожнього руху України. Позивач вважає зазначену постанову незаконною, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а крім того, під час винесення постанови не було дотримано зокрема вимоги ст.. ст.. 245, 251, 258, 268, 276, 280 КУпАП.

В судове засідання представник позивача - ОСОБА_3 з'явився, позовні вимоги підтримав, посилаючись на наведені в ньому підстави.

Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час, місце та дату слухання справи повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 інспектором Управління патрульної поліції у м. Харків Департаменту патрульної поліції Тесленко Д.О. була винесена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, з застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Згідно вказаної постанови водій ОСОБА_1 05.09.2017 близько 18-00 години на 443 км а-ш Київ-Харків-Довжанський, керуючи автомобілем Hyundai Accent, д.н. НОМЕР_1, на дорозі, яка має дві смуги для руху в одному напрямку, рухався в крайній лівій смузі, а також при перестроюванні не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, чим порушив вимоги п. 11.5 ПДР, за що його піддано стягненню у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Не погодившись з даною постановою відповідача, ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.

Статтею 57 Конституції України проголошено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження (ч.ч.1,2 ст. 2 КАС України).

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Згідно з ч. 1ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що посадова особа при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: 1) чи було вчинено адміністративне правопорушення; 2) чи винна дана особа у його вчиненні; 3) чи підлягає вона адміністративній відповідальності; 4) чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність; 5) чи заподіяно майнову шкоду, 6) а також з'ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1,2 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимоги ст. 69 КАС України передбачають, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з того, що позивач не визнавав себе винним у скоєнні адміністративного правопорушення, суб'єкт владних повноважень мав би, використовуючи свої повноваження, зібрати докази, які б підтверджували порушення Правил дорожнього руху та спростовували свідчення позивача, але таких доказів суду не представлено.

Пояснення свідків, які б підтвердили факт порушення ПДР відсутні.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідним задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 в повному обсязі, так як в адміністративних справах тягар доказування покладається саме на відповідача, який належних і допустимих доказів для спростування позовних вимог не надав, і у судові засідання не з'явився.

З наведених обставин суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 122 не доведена, прийняте рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, за відсутності достатніх даних про вчинення правопорушення, відповідно оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 7, 10, 11, 69, 71, 159-163 КАС України, ст. ст. 247, 276, 287, 288, 289 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у м. Харків Департаменту патрульної поліції Тесленка Дениса Олександровича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №159565 від 05.09.2017 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн. - скасувати.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через Ленінський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення.

У випадку проголошення вступної та резолютивної частини ухвали апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя С.О.Скляренко