Справа № 569/8269/17
Суддя: Ковальов І.М.
Дата ухвалення: 2017-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/8269/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2017 року Рівненський міський суд

під головуванням судді Ковальова І.М.

при секретарі Соломон О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до головного управління національної поліції в Рівненській області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд з позовом до головного управління національної поліції в Рівненській області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити дії звернувся ОСОБА_1

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в адміністративному позові, просить суд їх задоволити та визнати неправомірними дії ГУНП в Рівненській області, що виразились у поверненні без складання та затвердження висновку про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги у звязку з визначенням поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті п.4 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію»; зобовязати ГУНП в Рівненській області скласти, затвердити висновок про призначення та здійснити йому виплату одноразової грошової допомоги у звязку з визначенням поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті п.4 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію».

В судовому засіданні представник відповідача заявлені позовні вимоги не визнав та просить суд відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до задоволення.

У відповідності до ст.107 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права у сфері публічно-правових відносин.

Судом встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1 з 1991 року перебував на службі в МВС.

У зв»язку з встановленням Рівненською МСЕК №1 ОСОБА_1 ІІІ групи інвалідності з 21 червня 2016 року захворювання повязане з проходженням служби в органах внутрішніх справ (довідка до акту МСЕК серії АВ №0696061, виписка з акту МСЕК до довідки серії АВ №0696061), а також визначення втрати працездатності в розмірі 50% з 06 травня 2016 року (довідка про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії АГ №0000245), 18 липня 2016 року позивач звернувся з рапортом на ім»я начальника ГУНП в Рівненській області про проведення виплати йому одноразової грошової допомоги в разі визначення втрати працездатності поліцейського.

Вказаний рапорт був перевірений кадровим підрозділом ГУНП в Рівненській області та визначено підставу для виплати грошової допомоги з посиланням на відповідні пункти ст.ст.97, 100 Закону України «Про національну поліцію», а саме підпункт 4 п.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію». Крім того, кадровим підрозділом визначено час проходження служби в поліції з 01 серпня 1991 року по 06 листопада 2015 року та з 07 листопада 2015 року по 16 травня 2016 року.

З дослідженого в судовому засіданні листа за підписом т.в.о. начальника ГУ НП в Рівненській області від 15 травня 2017 року №11/Р-708 вбачається, що «Головним управлінням НП в Рівненській області повертаються копії матеріалів про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у звязку із встановленням інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Повідомлено, що перелік підстав, за яких призначається і виплачується одноразова грошова допомога поліцейському, її розміри, категорія осіб, які мають право на одноразову грошову допомогу, підстави, за яких призначення і виплата допомоги не здійснюється, визначені положеннями статей 97 101 Закону України «Про Національну поліцію» (далі Закону) та реалізуються в Порядку та на умовах, визначених наказом Міністерства внутрішніх справ від 11 січня 2016 року №4 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 року за №163/28293) (далі Порядок та умови).

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Порядку та умов, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського призначається та виплачується у випадках (стаття 97) та розмірах (стаття 99), визначених Законом особам, які мають право на її отримання відповідно до цього Закону.

Слід зауважити, що відповідно до ч.1 ст.97 Закону одноразова грошова допомога поліцейському виплачується у разі встановлення інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з проходженням ним служби в поліції.

При розгляді документів ОСОБА_1 встановлено, що згідно виписки МСЕК від 14 липня 2016 року серії АВ №0696061 було встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок захворювання повязаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Випадки, за яких призначається одноразова грошова допомога поліцейським, яким інвалідність встановлено внаслідок захворювання, повязаного з проходженням військової служби в органах внутрішніх справ у статті 97 Закону не визначені.

Окремо зазначено, що у Верховній раді України 17 січня 2017 року зареєстровано проект Закону України «Про внесення змін до статті 97 Закону України «Про національну поліцію» щодо виплати одноразової грошової допомоги поліцейському», внесений народним депутатом України ОСОБА_2 (реєстр. №5650), яким пропонується забезпечити гарантії соціального захисту поліцейських, які до прийняття на службу до поліції під час виконання службових обовязків в органах внутрішніх справ чи проходження служби в органах внутрішніх справ отримали поранення (контузію, травму або каліцтво), або які втратили працездатність внаслідок захворювання, повязаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Ураховуючи викладене, виплата одноразової грошової допомоги у звязку з встановленням ОСОБА_1 ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання , повязаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ можлива після внесення відповідних змін до нормативно-правових актів в порядку черговості відповідно до дати прийняття рішення про її призначення та в межах коштів, передбачених державним бюджетом на утримання органів поліції».

Однак, з даними твердженням суд не може погодитись виходячи з наступного.

Згідно вищезазначеного листа, підставою для повернення поданих позивачем документів без прийняття відповідного рішення стало те, що при розгляді поданих ним документів встановлено, що згідно виписки МСЕК від 14 липня 2016 року серії АВ №0696061 позивачу було встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, однак положення ст.97 Закону України «Про національну поліцію» не визначають випадки призначення одноразової грошової допомоги поліцейським, яким інвалідність встановлена внаслідок захворювання, повязаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Інших підстав для повернення позивачу рапорту та долучених документів листом ГУНП в Рівненській області від 15 травня 2017 року №11/р-708 не встановлено.

Дії ГУНП в Рівненській області, що виразились у неприйнятті рішення про розгляд поданого позивачем рапорту, невиплаті одноразової грошової допомоги в разі визначення втрати працездатності поліцейського, а повернення позивачу поданих документів є протиправними та такими, що порушують встановлені та гарантовані права громадянина та людини на соціальний захист.

Відповідно до ст.ст.1,3 Конституції України Україна є соціальна, правова держава. Людина, її життя і здоровя, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обовязком держави.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Приписами ст.46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообовязковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 64 Конституції України визначено, що Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Так, у відповідності до п.4 ч.1 ст.97 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі одноразова грошова допомога) є соціальною. Виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Частина 2 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» передбачає, що Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Положення ч.1 ст.100 Закону України «Про Національну поліцію» передбачає, що визначення інвалідності та ступеня втрати працездатності без визначення інвалідності поліцейським здійснюється в індивідуальному порядку державними закладами охорони здоров»я відповідно до закону та інших нормативно-правових актів.

В свою чергу ч.6 ст.100 Закону України «Про Національну поліцію» встановлює, що особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, визначеної цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення в них такого права.

Частина 1 ст.58 Закону України «Про Національну поліцію» передбачає, що призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку) за умови успішного виконання службових обовязків.

У відповідності до ст.59 Закону України «Про Національну поліцію» служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Положеннями ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється на підставах визначених ч.1 даної статті: днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення (ч.1).

У 2016 році після звільнення зі служби у звязку з встановленням групи інвалідності та відсотку втрати працездатності, у передбачений Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського визначеному Міністерством внутрішніх справ України наказом №4 від 11 січня 2016 року, де строк та у спосіб позивач звернувся до ГУНП в Рівненській області із рапортом на ім.»я начальника ГУНП в Рівненській області про проведення виплати йому одноразової грошової допомоги.

Відповідно до пункту 1 розділу 2 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського визначеному Міністерством внутрішніх справ України наказом №4 від 11 січня 2016 року днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Разом з тим, згідно пункту 3 розділу 3 вказаного Порядку заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського.

Розділом ІУ «Призначення і виплата ОГД» Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського передбачено, що фінансові підрозділи в десятиденний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, форма якого наведена у додатку 2.

Висновок про призначення ОГД (одноразова грошова допомога) складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівником фінансового підрозділу та керівником підрозділу, де проходить (проходив) службу поліцейський.

Висновок про призначення ОГД затверджує/відмовляє у головних управліннях національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві начальник Головного управління національної поліції або особа, на яку покладено виконання таких функцій.

Керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції) у пятнадцятиденний строк приймає рішення про призначення виплати ОГД, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови.

Однак, у встановлений Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, висновок про призначення одноразової грошової допомоги не лише не був підготовлений, а й не був наданий для затвердження чи відмови керівнику ГУНП в Рівненській області, а лише листом від 15 травня 2017 року позивача було повідомлено про повернення наданих документів, при цьому рішення про відмову не приймалось.

Тобто, днем коли позивач міг дізнатися про порушене право є день отримання відповіді про відмову у затвердженні висновку про призначення ОГД, з урахуванням того, що 17 травня 2017 року позивачем було отримано лист ГУНП в Рівненській області від 15 травня 2017 року №11/р-708, тому датою, що надає позивачу право на звернення до суду з позовом є 18 травня 2017 року.

Частиною 1 статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що представник позивача в судовому засіданні належними та допустимими доказами довів заявлені у адміністративному позові вимоги, а представник відповідача заявлені позовні вимоги не спростував, а у адміністративних справах обовязок щодо доказування правомірності свого рішення покладається саме на відповідача, тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження та підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11,17,18,71,160-162,183-2,186 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до головного управління національної поліції в Рівненській області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити дії задоволити.

Визнати неправомірними дії ГУНП в Рівненській області, що виразились у поверненні без складання та затвердження висновку про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у звязку з визначенням поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункту п.4 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію».

Зобовязати ГУНП в Рівненській області скласти, затвердити висновок про призначення та здійснити виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у звязку з визначенням поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті п.4 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію».

Стягнути з головного управління національної поліції в Рівненській області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 1280,00 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у звязку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обовязки.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови до Житомирського апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий :