Справа № 818/1368/17
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2017 р. Справа №818/1368/17

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Опімах Л.М.,

за участю секретаря судового засідання - Бондаренко Л.В., ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/1368/17

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної фіскальної служби України у Сумській області про визнання протиправною та скасування вимоги,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом, який він та його представник підтримали в судовому засіданні, мотивуючи вимоги тим, що ОСОБА_1 є пенсіонером за віком, отримує пенсію та займається підприємницькою діяльністю, а відтак, має право на звільнення від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Представник відповідача, проти позову заперечувала з підстав, викладених у письмових запереченнях (а.с.17) та зазначила, що позивач отримує пенсію за вислугу років і не є пенсіонером за віком у розумінні статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". За змістом ст. 7 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", призначається одна пенсія за її вибором. Крім того, оскаржувана вимога направлялася позивачу, що підтверджується корінцем рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 19.05.2017, який повернуто поштою в зв'язку із закінченням терміну зберігання. Просила відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що станом на 01.10.2013 згідно даних Пенсійного фонду у позивача обліковувалась заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Так, згідно з копією листа Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області від 05.10.2017 № 22287/07-51 (а.с.26), за період з 01.02.2013 по 30.04.2013 платником не був сплачений єдиний соціальний внесок, тому станом на 01.05.2013 заборгованість ОСОБА_1 склала 7 464,68 грн. 22.07.2013 позивачу донараховано 1194,03 грн., тобто станом на жовтень 2013 загальна сума заборгованості склала 8 658,71 грн.

У 2013 році управлінням Пенсійного фонду у м. Сумах було сформовано вимогу про сплату боргу від 23.05.2013 № 600.2 на загальну суму 7 464,08 грн. Не погодившись із прийнятим рішенням позивач оскаржив його до суду.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 16.09.2013 по справі № 818/7052/13-а, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.11.2013 (а.с. 11-12) вищевказану вимогу визнано недійсною (а.с. 33-34)

Як пояснив представник відповідача у судовому засіданні, сума боргу в загальному розмірі 8 658,71 грн., була передана на облік в органи доходів і зборів у 2013 році та в подальшому 12.05.2017 ГУ ДФС у Сумській області була сформована вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-5303-17 на суму 27 346, 73 грн. (а.с. 6).

При цьому, до загальною суми заборгованості включено 7 464,08 грн. заборгованості за вимогою від 23.05.2013 № 600.2.

Суд зазначає, що оскільки вимога про сплату боргу від 23.05.2013 № 600.2 на суму 7 464,08 грн. скасована рішенням суду від 16.09.2013, спірна вимога ГУ ДФС у Сумській області від 12.05.2017 № Ф-5303-17 підлягає скасуванню в частині включення зазначеної суми боргу.

Щодо решти суми боргу, включеної до спірної вимоги, суд зазначає наступне.

Так, позивач з 01.04.1993 є пенсіонером за вислугою років згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ" (а.с.8).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону № 2464 платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Частиною 4 ст. 4 вказаного Закону визначено, що особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Аналізуючи наведену норму, суд виходить з її буквального змісту, оскільки наведене регулювання не має очевидної алогічності, суперечності, двозначності.

Таким чином, право не сплачувати єдиний внесок поширюється лише на осіб, прямо перерахованих в аналізованій нормі пенсіонерів за віком або інвалідів, які отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу.

Це право не поширюється на пенсіонерів за вислугою років, в тому числі, на тих які досягли пенсійного віку для пенсії за віком.

Отже, право на пенсійне забезпечення, загальні умови призначення пенсій, порядок їх нарахування та розміри визначаються, зокрема, Законом України від 04.11.199 №1788-XII"Про пенсійне забезпечення" з наступними змінами та Законом України від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Згідно із ст. 1 Закону № 1058-ІV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону, в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком, пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

На відміну від пенсій за віком, правила призначення пенсій за вислугу років регламентується Законом України від 09.04.1992 № 2262-XII "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 2262).

Згідно ст. 7 цього Закону, військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 отримує пенсію за вислугою років.

Суд звертає увагу позивача на те, що слід розмежовувати вид пенсії за вислугою років та підстави її призначення від пенсії за віком. Зазначене узгоджується з позицією Верховного суду України, викладеною в рішенні від 23.02.2016 у справі № 21-6457а15.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що фізичні особи - підприємці, яким призначено пенсію за вислугу років і які обрали спрощену систему оподаткування, не звільняються від сплати за себе єдиного внеску на підставі частини 4 ст. 4 Закону № 2464-VІ, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

При подачі позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір у сумі 680 грн., що підтверджується квитанцією №17 від 20.09.2017 (а.с.3).

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно відшкодувати витрати зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Сумській області в сумі 188,80 грн. відповідно до задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби України у Сумській області про визнання протиправною та скасування вимоги - задвольнити частково.

Визнати протиправною і скасувати вимогу Головного управління Державної фіскальної служби України у Сумській області від 12 травня 2017 року №Ф-5303-17У в частині сплати ОСОБА_1 боргу ( недоїмки) в сумі 7464 грн.68 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити за необгрунтованістю.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби України у Сумській області на користь ОСОБА_1 188,8 грн. в рахунок повернення судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 12.10.2017.

Суддя Л.М. Опімах