Справа № 804/2632/17
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2017-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

19 вересня 2017 рокусправа № 804/2632/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.

за участю представників:

позивача: - не зявився

відповідача: - не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 травня 2017 року

у справі № 804/2632/17

за позовом публічного акціонерного товариства «Обєднана гірничо-хімічна компанія»

до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області

про визнання протиправною бездіяльність щодо неприйняття рішення, зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Обєднана гірничо-хімічна компанія» звернулось до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, в якому просило:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру щодо неприйняття рішення за наслідками розгляду клопотання ПАТ «Обєднана гірничо-хімічна компанія» № 01-38/713 від 13.02.2017 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою;

- зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області розглянути клопотання ПАТ «Обєднана гірничо-хімічна компанія» № 01-38/713 від 13.02.2017 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування орієнтовною площею 20,1900 га, яка розташована на території Малоолександрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (за межами населеного пункту) із зміною її цільового призначення на 11.01. для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що повязані з користуванням надрами, за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення, та прийняти рішення відповідно до законодавства.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач здійснює господарську діяльність, направлену на виконання загальнодержавних програм з постачання титановмісної сировини підприємствам металургійного комплексу України, у звязку з чим звернулось до відповідача з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування орієнтованою площею 20,1900 га із зміною її цільового призначення на 11.01 - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємства, що повязані з користуванням надрами, за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення, однак відповідачем не прийнято рішення за результатами розгляду клопотання позивача № 01-38/713 від 13.02.2017 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою. Листом в.о. начальника Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області № 19-4-0.332-5289/2-17 від 27.03.2017 позивачу зазначено про не усунення помилок, про які повідомлено підприємство в попередній відповіді відповідача, з чим позивач не погоджується, оскільки до клопотання від 13.02.2017 № 01-38/713 додано графічні матеріали бажаного місця розташування земельної ділянки з використанням Публічної кадастрової карти України.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.05.2017 адміністративний позов задоволено.

Постанову суду мотивовано тим, що відповідач у встановлений законодавством строк не надав позивачу ані дозвіл на розробку проекту землеустрою, ані відмову у її надання, отже в порушення ч.3 ст.123 ЗК України відповідачем допущено протиправну бездіяльність, оскільки надання відповіді за результатами розгляду клопотання № 01-38/713 від 13.02.2017 не є рішенням суб'єкта владних повноважень про наданням дозволу або відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, зазначеною відповіддю не вирішено клопотання по суті.

При цьому судом встановлена безпідставність тверджень відповідача про надання до клопотання графічних матеріалів, на яких зазначено не бажане місце розташування, а запитувана земельна ділянки, оскільки надана схема розташування земельної ділянки є додатком до довідки форми 6-зем, яка виготовлена структурним підрозділом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області - Управлінням Держгеокадастру у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області, а відсутність слова «бажана» в графічних матеріалах, що підготовлені позивачем та долучені до клопотання, а саме: в умовах позначення, не є критичним для прийняття рішення за результатами розгляду клопотання по суті.

Отже, судом встановлено, що зазначені в листах відповідача від 13.01.2017 № 19-4-0.332-790/2-17 та від 24.03.2017 № 19-4-0.332-5289/2-17 підстави для ненадання дозволу на розробку проекту землеустрою не є належними підставами для відмови у розгляді питання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою позивачу, а із наданих позивачем документів до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області вбачається можливість та достатність документів для здійснення розгляду клопотання поданого позивачем.

Зобов'язуючи відповідача розглянути клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування, суд виходив з того, що наведене є належним способом відновлення порушеного права позивача у випадку невиконання субєктом владних повноважень своїх функцій, які мають місце у даному випадку.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Відповідач зазначає, що не вбачає жодного порушення прав позивача, оскільки відповідь від 24.03.2017 № 9-4-0.332-5289/2-17 є мотивованим листом-відмовою у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

При цьому відповідач наполягає, що додані до клопотання графічні матеріали не дозволяють визначити, чи відноситься позначена на графічних матеріалах земельна ділянка до державної власності сільськогосподарського призначення, перебування її у користуванні, переліку земельних ділянок державної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, а також перевірити місце розташування на відповідність вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, містобудівної документації, схемам землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель, адміністративно-територіальних одиниць, проектам землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, у звязку з чим відсутні правові підстави про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою.

Стосовно зобов'язання розглянути клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою відповідач зазначає, що суд першої інстанції не вправі своїм рішенням підміняти рішення Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області або прямо вказувати суб'єкту владних повноважень на те, які саме рішення останній повинен прийняти, оскільки функції з прийняття наведених рішень є дискреційними для відповідача.

При цьому відповідач звертає увагу, що позивач мав право у відповідності до ч.3 ст.123 ЗК України замовити розроблення документації із землеустрою без надання дозволу відповідача, про що письмово повідомити Головне управління Держгерокадастру у Дніпропетровській області, однак, позивач даним правом не скористався.

Представники сторін у судове засідання не зявились, про час і місце судового засідання сторони повідомлені судом належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

ПАТ «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» в поданих суду письмових запереченнях проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржену постанову суду першої інстанції обґрунтованою та правомірною, зазначає, що судом першої інстанції вірно зроблено висновок, що вказані у довідці управління Держземагентства у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) від 06.10.2016 № 32-402-0.3-9487/2-16 дані надають змогу визначити відношення позначеної земельної ділянки до державної власності сільськогосподарського призначення, перебування її у користуванні, отже посилання відповідача на лист від 24.03.2017 №19-4-0,332-5289/2-17 є безпідставним, оскільки за повторно поданими клопотанням та документами можливо визначити відношення позначеної земельної ділянки до державної власності сільськогосподарського призначення, перебування/не перебування її у користуванні.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, видами економічної діяльності ПАТ «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» є добування руд інших кольорових металів; добування піску, гравію, глин і каоліну; добування мінеральної сировини для хімічної промисловості та виробництва мінеральних добрив; добування інших корисних копалин та розроблення карєрів.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №406 від 06.08.2014 «Деякі питання забезпечення функціонування підприємств титанової галузі» та Порядку повернення орендованих цілісних майнових комплексів із державних підприємств після припинення або розірвання договору оренди, затвердженого наказом Фонду державного майна України №847 від 07.08.1997, наказом Фонду державного майна України №2253/1073 від 06.09.2014 дано згоду на передачу Міністерству економічного розвитку і торгівлі цілісних майнових комплексів ДП «Іршанський державний гірничо-збагачувальний комбінат» і ДП «Вільногірський державний гірничо-металургійний комбінат». Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 06.09.2014 №1074 за Державним підприємством «Обєднана гірничо-хімічна компанія» закріплені на праві господарського відання зазначені вище цілісні майнові комплекси.

Для провадження господарської діяльності, повязаної із видобуванням корисних копалин, на базі цілісного майнового комплексу ДП «Вільногірський державний гірничо-металургійний комбінат» створена філія «Вільногірський ГМК» ДП «Обєднана гірничо-хімічна компанія».

Як вбачається з Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №1913 від 15.11.2016 «Про утворення Публічного акціонерного товариства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» та зі Статуту ПАТ «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» єдиним засновником товариства є держава в особі Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, товариство є правонаступником усіх майнових прав та обовязків Державного підприємства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» (а. с.27, 11-20).

З метою розробки Малишевського родовища рудних ділянки Західна, Центральна і Східна (місцезнаходження: Дніпропетровська область, Верхньодніпровський та Криничанський райони, площею 44,9 кв. км): Центральна і Східна у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області, право Товариства на яку підтверджується наданим позивачу спеціальним дозволом на користування надрами від 20.02.2015 № 6028 (а. с.26) та актом Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України про надання гірничого відводу від 02.04.2015 № 3025 (а. с.32), ПАТ «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» у жовтні 2016 року звернулось до Головного управління Держгерокадастру у Дніпропетровській області про надання дозволу на виготовлення землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Малоолександрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (за межами населеного пункту) у постійне користування із зміною її цільового призначення.

У відповідь Головним управлінням Держгерокадастру у Дніпропетровській області направлено товариству лист від 13.01.2017 № 19-4-0.332-790/2-17, в якому зазначено, що надані до клопотання графічні матеріали не дозволяють визначити чи відноситься позначена на графічних матеріалах земельна ділянка до державної власності сільськогосподарського призначення, перебування її у користуванні, у переліку земельних ділянок державної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, а також перевірити місце розташування на відповідність вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, містобудівній документації, схемам землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектам землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, а тому відсутність правові підстави про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а. с.39-41).

Листом від 13.02.2017 № 01-38/713 товариство звернулось до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області з клопотанням про надання дозволу ПАТ «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Малоолександрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (за межами населеного пункту), площею 20.1900 га, у постійне користування із зміною її цільового призначення на 11.01 - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов'язані з користуванням надрами, за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення для потреб, пов'язаних з користуванням надрами (а. с.21-24).

До даного клопотання товариством, зокрема, додано:

- копію спеціального дозволу на користування надрами № 6028 від 20.02.2015;

- копію акту про надання гірничого відводу № 3025 від 02.04.2015 з додатком (копія топографічного плану),

- довідка за даними форми 6-зем з додатком (а. с.34, 35),

- графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки (а. с.36);

- графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки з Публічної кадастрової карти України (а. с.37).

Вказане звернення отримано відповідачем 15.02.2017, що свідчить відповідна відмітка на листі від 13.02.2017 № 01-38/713.

Не отримавши відповідь на звернення, товариство звернулось до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області з листом від 17.03.2017 № 01-38/1306.

Листом від 24.03.2017 № 19-4-0.332-5289/2-17 ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області надало товариству відповідь на звернення від 13.02.2017 та 17.03.2017 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а. с.38).

Як зазначено відповідачем, відповідно до попередньої відповіді ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області товариству було надано вичерпну інформацію і вказані помилки не було усунуто, у звязку з чим позивачу рекомендовано привести у відповідність наданий пакет документів та повторно звернутись до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про протиправну бездіяльність відповідача.

Завданням адміністративного суду є перевірка правомірності (легальності) дій суб'єкта владних повноважень з огляду на чіткі критерії, які зазначені у частині 3 статті 2 КАС України з урахуванням закріпленого статтею 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушуються, створено або створюють перешкоди для реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

При цьому, задоволеними можуть бути лише ті вимоги, які відновлюють охоронювані законом права, свободи та інтереси позивача.

Переглядаючи постанову суду першої інстанції у відповідності до вимог ч.2 ст.11, ч.1 ст.195 КАС України, апеляційний суд зауважує, що предметом зясування в межах даної справи є наявність/відсутність протиправної бездіяльності Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, яка полягає у неприйнятті відповідачем рішення за наслідками розгляду клопотання ПАТ «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» № 01-38/713 від 13.02.2017 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Частиною 4 статті 122 ЗК України (в редакції на момент виникнення спірних відносин) визначено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно з п.п.31 п.4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15, Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань: розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи.

Стаття 123 ЗК України визначає порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування.

Так, за положеннями частин 1-4, 6, 10 статті 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною ОСОБА_1 Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та обєднання).

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). ОСОБА_1 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна ОСОБА_1 Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє ОСОБА_1 Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються:

затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності);

надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

Отже, у відповідності до приписів статті 123 ЗК України існує певний порядок отримання особою бажаної земельної ділянки в оренду, за яким першим етапом реалізації такого бажання є звернення такої особи до органу виконавчої влади з клопотанням про надання цим органом дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення бажаної земельної ділянки.

Другим етапом є прийняття відповідним виконавчим органом у місячний термін одного з двох можливих рішень за результатами розгляду такого клопотання:

- або рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- або мотивоване рішення про відмову у наданні вказаного дозволу з визначенням підстав для такої відмови, якими можуть бути тільки невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проте, в матеріалах справи відсутня відповідь, надана відповідачем у місячний строк за результатами розгляду звернення позивача № 01-38/713 від 13.02.2017, яка б містила або рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, або мотивоване рішення про відмову у наданні такого дозволу з визначенням певних підстав для такої відмови: невідповідності місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як вбачається з вищенаведених обставин справи, на звернення позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 13.02.2017, відповідач надав відповідь 24.03.2017, яка за своєю суттю не рішенням в розумінні наведених вище норм, зокрема, про відмову у наданні вказаного дозволу із зазначенням встановлених законодавцем підстав для такої відмови.

Отже, відповідачем у даному випадку не виконано обовязку, встановленого ч.3 ст.123 ЗК України, що свідчить про допущену останнім бездіяльність, яка порушує право позивача на розгляд звернення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення бажаної земельної ділянки у користування.

Стаття 19 Конституції України зобов'язує органи державної влади, їх посадові особи діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи дії відповідача на відповідність критеріям, зазначеним у ч.3 ст.2 КАС України, апеляційний суд дійшов висновку, що відповідач, будучи субєктом владних повноважень, при розгляді клопотання ПАТ «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» № 01-38/713 від 13.02.2017 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, не діяв у межах наявних повноважень, на підставі та у спосіб, що передбачений чинним законодавством України, а тому задоволення судом першої інстанції позовної вимог товариства про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області щодо неприйняття рішення за наслідками розгляду вказаного клопотання є обґрунтованим.

При цьому посилання відповідача, що на поданих позивачем до клопотання додатків, а саме: на графічних матеріалах, не зазначено бажане місце розташування земельної ділянки орієнтовним розміром 20,1900 га, тобто позивачем не було зазначено, де саме має бути виділена йому бажана земельна ділянка, у звязку з чим позивачу необхідно належним чином оформити та доповнити інформацією додатки, які були додані до клопотання у відповідності до ч.2 ст.123 ЗК України, колегія суддів вважає безпідставними та такими, що спростовуються:

- по-перше, дослідженими судом графічними матеріалами, в яких виділена бажана (запитувана) земельна ділянка (а. с.36, 37), та схемою розташування земельної ділянки, яка є додатком до довідки форми 6-зем, виготовленої структурним підрозділом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області - Управлінням Держгеокадастру у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області (а. с.34, 35),

- крім того, приписами чинного законодавства, яке не встановлює певних вимог для оформлення графічних матеріалів, в той час як ч.2 ст.123 ЗК України передбачає зазначення у клопотанні орієнтовного розміру бажаної земельної ділянки.

Доводи відповідача про наявність у позивача права у відповідності до абз.3 ч.3 ст.123 ЗК України замовити розроблення документації із землеустрою без надання дозволу відповідача, яким позивач не скористався, колегія суддів не приймає, оскільки можливість скористатись зазначеним правом є волевиявленням позивача, яке жодним чином не стосується обовязку відповідача, к субєкта владних повноважень, виконувати вимоги ч.3 ст.123 ЗК України з прийняття певного рішення у певні строки у разі звернення особи з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Також апеляційний суд вважає правомірним задоволення судом першої інстанції позовної вимог товариства про зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області розглянути клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, як способу відновлення порушеного права позивача.

Твердження відповідача, що суд першої інстанції в даному випадку втрутився у дискреційні функції Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, є помилковим, оскільки суд першої інстанції не зобовязав відповідача прийняти певне рішення, функції щодо прийняття якого віднесені до повноважень територіального органу Держгеокадастру, а лише зобовязав розглянути вищевказане клопотання ПАТ «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» № 01-38/713 від 13.02.2017 у відповідності до вимог чинного законодавства.

З огляду на вищевикладене апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, дав їм правильну юридичну оцінку, застосував до правовідносин, як виникли між сторонами по справі норми права, які регулюють саме ці правовідносини, ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не може бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 травня 2017 року у справі №804/2632/17 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко