Справа № 815/4124/17
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2017-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4124/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2017 року м. Одеса

16 год.30 хв.

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Аракелян М.М.

Розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративною позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Купе Інтернейшнл» до Головного управління ДФС в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Купе Інтернейшнл», в якому позивач просить суд скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 21.07.2017 № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, № НОМЕР_4, № НОМЕР_5.

В обґрунтування адміністративного позову позивач (далі Товариство) зазначив, що висновки в акті перевірки від 07.07.2017 № 279/15-32-14-08/20005502, на підставі якого прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення, містять відомості щодо виявлених порушень, факт існування яких не підтверджений належними засобами доказування та допустимими доказами, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені всупереч законодавству, що регулює спірні правовідносини. Зокрема, в основу зазначених висновків покладено неможливість фактичного здійснення постачальниками та покупцями Товариства господарських операцій через неможливість підтвердження реальності цих господарських відносин, оскільки придбання продукції та послуг не підтверджено відомостями з транспортування, сертифікатами якості зернових, карантинними сертифікатами, довіреностями, документами складського обліку зернових. Позивач наголошує, що всі первинні документи, на підставі яких формулювалася податкова звітність по господарським операціям із контрагентами, складені з дотриманням вимог законодавства про бухгалтерський облік. При укладанні правочинів із контрагентами, всі необхідні копії документів, що підтверджують статус діючого підприємства (свідоцтва/виписка про державну реєстрацію, довідка статистичного управління, свідоцтво платника ПДВ та ін.) були надані позивачу в повному та достатньому обсязі. Сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов договорів та виконали останні в повному обсязі. Висновки перевіряючих про те, що правочини, укладені з контрагентами, порушують публічний порядок, суперечать інтересам держави та суспільства, вчинені удавано з метою ухилення від сплати податків третіх осіб безпідставні, отже прийняті за результатами перевірки податкові повідомлення-рішення є неправомірними та підлягають скасуванню.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що Головним управлінням ДФС в Одеській області проведено планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ», з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2016 року. За результатами перевірки був складений Акт ГУ ДФС в Одеській області від 07.072017р. № 279/15-32-14-08/20005502 у висновках якого встановлено, зокрема, такі порушення: 1) п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового Кодексу України від 02.12.10 р. №2755 - VІ, зі змінами та доповненнями, в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 6949309 грн.; 2) п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.44.1, п.44.2 ст.44, п.185.1. ст.185, п.186.2. ст.186, п.187.1. ст.187, п.п.192.1.1 п.192.1 ст.192, п.198.5 ст.198, п.198.6 ст. 198, п.201.1., п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.10 (із змінами та доповненнями), в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 1213625 грн., та завищення відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за період з 01.01.2014 по 31.12.2016 на загальну суму 96738 грн.; 3)п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI, зі змінами та доповненнями, в результаті чого зареєстровані в ЄРПН податкові накладні з порушенням терміну реєстрації понад 15 календарних днів на суму ПДВ 382427,13 грн.; 9) п.п.14.1.36. п.14.1 ст.14, п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 п.185.1 ст.185, п.188.1. ст.188, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.10 (із змінами та доповненнями) встановлено «транзитність» взаємовідносин з боку підприємства ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ", по ланцюгу від постачальників ПП "НІФРІТ", ПП "НЕОФОРМ", ТОВ "АВАЛОН ПРОФІ", ТОВ "ЖУЛИЗОН", ТОВ "СЕГІНОР", ТОВ "АГРОТЕХМЕНЕДЖМЕНТ", ТОВ "ЛАБТЕСТ", ТОВ "НЕВАЛАЙН", ТОВ "ГАЗПРОМ-ГРУП", ТОВ "ВЕРНОН ШИППІНГ", ТОВ "РОГЕНОР", ТОВ "ОСОБА_1 ГРУП", ТОВ "МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД" до покупців ТОВ "УКРІНВЕСТ-ТРЕЙДІНГ", ПП "РЕММЕБЛІ", ТОВ "КОМО УКРАЇНА", ТОВ "ВОГ ТРЕЙДИНГ", ТОВ "ПОРТ ОСОБА_2", ТОВ ФІРМА "БРІС" за період вересень 2016 - листопад 2016.

Як вбачається з акту від 07.07.2017 № 279/15-32-14-08/20005502, основним аргументом перевіряючих для висновку щодо порушення ТОВ «ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕШНЛ» податкового законодавства, стало посилання на неможливість фактичного здійснення постачальниками та покупцями Товариства господарських операцій через неможливість підтвердження реальності цих господарських відносин, оскільки придбання продукції та послуг не підтверджено відомостями з транспортування, сертифікатами якості зернових, карантинними сертифікатами, довіреностями, документами складського обліку зернових.

Позивач не погоджується із зазначеними висновками та в обґрунтування правомірності дій платника податків і протиправності висновків перевіряючих вказує наступне. Видами економічної діяльності Товариства відповідно до КВЕД є після урожайна діяльність (01.63). оптова торгівля зерном, переробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (46.21). оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами (46.33), неспеціалізована оптова торгівля (46.90), допоміжне обслуговування водного транспорту (52.22) та інші. Перед укладенням будь-якого правочину, утому числі з вищезазначеними контрагентами, з метою запобігання укладанню договорів з недобросовісними субєктами господарювання, Товариством вчиняється низка дій щодо перевірки наявності спеціальної податкової правосубєктності та добросовісності контрагентів, а саме запитуються та отримуються документи про наявність державної реєстрації та стан юридичної особи-контрагента в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, наявність державної реєстрації як платника податку на додану вартість, витяги із Статуту щодо повноважень органів управління та інші. Лише після отримання перелічених документів Товариством укладаються відповідні договори, що і було здійснено відносно всіх вищеперелічених контрагентів. Таким чином, платником було вжито всіх необхідних від нього заходів стосовно перевірки наявності спеціальної податкової правосубєктності контрагентів, наявності дефектів у їх правовому статусі (відсутність реєстрації як платника податку на додану вартість, відсутність у відповідних посадових осіб чи представників повноважень на складання первинних, розрахункових документів, податкових накладних тощо) та офіційно оприлюднених даних щодо анульованих свідоцтв платника податку на додану вартість, що ведеться податковим органом. На підтвердження правовідносин з вищенаведеними контрагентами були належним чином оформлені всі необхідні первинні документи. Перевіряючі в односторонньому порядку не визнали надані до перевірки первинні документи по взаємовідносинам ТОВ «ОЛІМІІЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕШНЛ» з контрагентами, складені у відповідності до чинного законодавства, а саме: договори, податкові накладні, видаткові накладні, банківські виписки, платіжні доручення, акти виконаних робіт, документи бухгалтерського обліку по рахунках №311, №631, №641, №644, №68 та самостійно позбавили зазначені первинні документи юридичної значимості при визначенні обєкту оподаткування податком на прибуток та податком на додану вартість.

Висновки, викладені в акті перевірки, порушують закріплений в Конституції принцип персональної відповідальності, відповідно до якого суб'єкт господарювання не може нести відповідальності за дії своїх контрагентів. Також, з огляду посилання в Акті на податкову інформацію, отриману від інших податкових органів відносно порушень податкового законодавства контрагентами, слід зазначити, що така інформація не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання спірних договорів за умови наявності первинних документів, які спростовують такі доводи.

Як зазначає позивач, співставлення даних податкової звітності з бази автоматизованого контролю, як етапу контроль-перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання платником вимог податкового законодавства та аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника. Адже питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджуються податковим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податку.

Позивач вважає, що викладені в Акті перевірки висновки не узгоджуються з судовою практикою, рішеннями Європейського суду з прав людини, та нормами чинного законодавства, є хибними в результаті неврахування всіх об'єктивних даних і первинних документів як доказів здійснення належної господарської діяльності та є такими, що не можуть бути достатньою підставою для засвідчення відсутності між господарюючими суб'єктами реальності операцій та фактичних відносин.

Щодо відсутності порушення п.201.1, п.201.10 ст.201 ПК України, позивач зазначає, що його наявність спростовується постановою Одеського окружного адміністративного суду від 02.03.2017р. у справі №815/7434/16, якою визнано протиправними дії ДФС України щодо неприйняття для реєстрації в ЄРПН податкових накладних, зазначених в Акті перевірки.

Також позивач зауважує, що окремі недоліки в оформленні первинних документів, встановлені в Акті, не є порушенням вимог податкового законодавства.

В судове засідання 20.09.2017 представник позивача не зявився. До суду надійшло клопотання (вх. №25977/17 від 20.09.2017) про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно письмових заперечень, перевіркою встановлено завищення задекларованих субєктом господарювання показників у рядку 2050 Звіту про фінансові результати «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» в сумі 8745472,12 грн. До перевірки не було надано товарно-транспортні накладні, сертифікати якості зернових, довіреності, документи складського обліку зернових, що у сукупності усіх чинників ставить під сумнів реальність придбання та реалізацію товарів (робіт, послуг). При цьому в ході перевірки встановлено відсутність у ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» будь-яких документів щодо складського обліку товарів, передбаченого вимогами Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні», а саме: договори складського зберігання товару, складські документи (подвійне складське свідоцтво або просте складське свідоцтво або складську квитанцію; квитанція на зберігання; сертифікат на товар; аналіз якості та витрати повязані з його проведенням; реєстр товару, прийнятого на зберігання). Також відсутні карантинні сертифікати на підкарантинний товар, який засвідчує карантинний стан рослин і рослинних продуктів, визначає маршрут, умови перевезення і використання їх, тари та упаковки цих матеріалів; протокол, випробування харчової продукції на визначення показників безпеки, вмісту токсичних елементів, пестицидів та на вміст генетично-модифікованих елементів на продукцію, отриману від контрагентів-постачальників. Крім того, згідно Єдиного реєстру податкових накладних, при подальшому відслідкуванні ланцюга придбання товару, який був реалізований по деяким контрагентам, зафіксований «обрив ланцюга», що дає підстави для висновку про те, вказані підприємства мають ознаки нереальності здійснення господарських операцій на користь Товариства. З урахуванням даних з компютерних автоматизованих інформаційних систем та АРМ-ів, АІС «Податковий блок» та «Системи автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту з податку на додану вартість в розрізі контрагентів», розрахунків по виконанню послуг стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження обєктів, наявності трудових ресурсів, які економічно необхідні для виконання такого здійснення діяльності, неможливо підтвердити взаємовідносини ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» з деякими контрагентами. Крім того, перевіркою своєчасності реєстрації в ЄРПН податкових накладних встановлено порушення Товариством граничних термінів реєстрації деяких податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Зважаючи на нереальний характер правочинів, оцінку яким було обґрунтовано та всебічно надано в ході перевірки, відповідач вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення обґрунтованими та не підлягаючими скасуванню.

На думку представника відповідача, реальність вчинення господарських операцій ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" відсутня, а наслідком для податкового обліку є лише фактичний рух активів, задекларований на папері, виходячи з вищенаведеного сформовані за висновками Акту ГУ ДФС в Одеській області від 07.07.2017р. № 279/15-32-14-08/20005502 податкові повідомлення-рішення від 21.07.2017 року № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, № НОМЕР_4, № НОМЕР_5. відповідають вимогам Податкового кодексу України, є правомірними та не підлягають скасуванню.

В судовому засіданні 20.09.2017 судом ухвалено призначити розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі ч.6 ст.128 КАС України.

Справу розглянуто в письмовому провадженні 09.10.2017р. у звязку із перебуванням судді Аракелян М.М. на лікарняному з 03.10.2017р. по 06.10.2017р. включно.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 п.77.1 ст.77 Податкового кодексу України, наказу ГУ ДФС в Одеській області від 10.04.2017 № 1029 та відповідно до плану-графіка проведення планових виїзних перевірок субєктів господарювання, співробітниками податкового управління проведена планова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Купе Інтернейшнл» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, за результатами якої складено акт від 07.07.2017 № 279/15-32-14-08/20005502.

Перевіркою, серед іншого, встановлено порушення Товариством пп.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 6949309 грн.; пп.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.44.1, п.44.2 ст.44, п.185.1. ст.185, п.186.2. ст.186, п.187.1. ст.187, п.п.192.1.1 п.192.1 ст.192, п.198.5 ст.198, п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.10 ст.201 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді на загальну суму 1213625 грн., та завищено відємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, за період з 01.01.2014 по 31.12.2016 на загальну суму 96738 грн.; п.201.1, п.201.10 ст.201 ПК України, в результаті чого податкові накладні зареєстровані в ЄРПН з порушенням терміну реєстрації понад 15 календарних днів на суму ПДВ 382427,13 грн.; пп.14.1.36. п.14.1 ст.14, п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 п.185.1 ст.185, п.188.1 ст.188, п.201.1 ст.201 ПК України, а саме встановлено «транзитність» взаємовідносин з боку підприємства ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» , по ланцюгу від постачальників ПП "НІФРІТ", ПП "НЕОФОРМ", ТОВ "АВАЛОН ПРОФІ", ТОВ "ЖУЛИЗОН", ТОВ "СЕГІНОР", ТОВ "АГРОТЕХМЕНЕДЖМЕНТ", ТОВ "ЛАБТЕСТ", ТОВ "НЕВАЛАЙН", ТОВ "ГАЗПРОМ-ГРУП", ТОВ "ВЕРНОН ШИППІНГ", ТОВ "РОГЕНОР", ТОВ "ОСОБА_1 ГРУП", ТОВ "МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД" до покупців ТОВ "УКРІНВЕСТ-ТРЕЙДІНГ", ПП "РЕММЕБЛІ", ТОВ "КОМО УКРАЇНА", ТОВ "ВОГ ТРЕЙДИНГ", ТОВ "ПОРТ ОСОБА_2", ТОВ ФІРМА "БРІС" за період вересень 2016 - листопад 2016.

На підставі вищевказаного акту перевірки ГУ ДФС в Одеській області 21.07.2017 прийнято податкові повідомлення-рішення: № НОМЕР_1, яким накладено штраф на суму 152970,85 грн.; № НОМЕР_2, яким збільшено суму грошового зобовязання по податку на прибуток приватних підприємств в сумі 6949309 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 902074 грн.; № НОМЕР_3, яким зменшено суму від'ємного значення, що зараховуються до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 96738 грн.; № НОМЕР_4, яким збільшено суму грошового зобовязання по податку на додану вартість в сумі 1206924 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 603462 грн.; № НОМЕР_5, яким зменшено суму податкового зобовязання для цілей розділу V ПК України на 47809656 грн. та зменшено суму податкового кредиту на 47781902 грн.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв'язок у їх сукупності, суд вважає зазначені податкові повідомлення-рішення необґрунтованими, а позовні вимоги підлягаючими до задоволення у звязку з наступним.

З огляду на матеріали справи ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» укладені договори поставки сільськогосподарської продукції із низкою підприємств.

Так, згідно договору від 01.09.2016 №11/09/16 ПП "НІФРІТ" «Постачальник» зобов`язується передати у власність, а ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» «Покупець» прийняти і оплатити товар (с/г продукцію), а саме кукурудзу фуражну українського походження на умовах EXW, строк передачі товару «Покупцю» до 01.10.2016

Згідно договору від 12.09.2016 №12/09/16 ПП "НЕОФОРМ" «Постачальник» зобов`язується передати у власність, а ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» «Покупець» прийняти і оплатити товар (с/г продукцію), а саме кукурудзу фуражну українського походження на умовах EXW, строк передачі товару «Покупцю» до 01.10.2016

Згідно договору від 01.09.2016 №13/09/16 ТОВ "АВАЛОН ПРОФІ" «Постачальник» зобов`язується передати у власність, а ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» «Покупець» прийняти і оплатити товар (с/г продукцію), а саме кукурудзу фуражну українського походження на умовах EXW, строк передачі товару «Покупцю» до 01.10.2016

Згідно договору від 01.09.2016 №07/09/16 ТОВ "ЖУЛИЗОН" «Постачальник» зобов`язується передати у власність, а ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» «Покупець» прийняти і оплатити товар (с/г продукцію), а саме кукурудзу фуражну українського походження на умовах EXW, строк передачі товару «Покупцю» до 01.10.2016

Згідно договору від 21.09.2016 №21/09/16 ТОВ "СЕГІНОР" «Постачальник» зобов`язується передати у власність, а ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» «Покупець» прийняти і оплатити товар (с/г продукцію), а саме кукурудзу фуражну українського походження на умовах EXW, строк передачі товару «Покупцю» до 01.10.2016

Згідно договору від 14.09.2016 №20/09/16 ТОВ "АГРОТЕХМЕНЕДЖМЕНТ" «Постачальник» зобов`язується передати у власність, а ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» «Покупець» прийняти і оплатити товар (с/г продукцію), а саме кукурудзу фуражну українського походження на умовах EXW, строк передачі товару «Покупцю» до 01.10.2016

Згідно договору від 01.09.2016 №10/09/16 ТОВ "ЛАБТЕСТ" «Постачальник» зобов`язується передати у власність, а ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» «Покупець» прийняти і оплатити товар (с/г продукцію), а саме кукурудзу фуражну українського походження на умовах EXW, строк передачі товару «Покупцю» до 01.10.2016.

Згідно договору від 01.09.2016 №15/09/16 ТОВ "НЕВАЛАЙН" «Постачальник» зобов`язується передати у власність, а ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» «Покупець» прийняти і оплатити товар (с/г продукцію), а саме кукурудзу фуражну українського походження на умовах EXW, строк передачі товару «Покупцю» до 01.10.2016.

Згідно договору від 03.09.2016 №19/09/16 ТОВ "ГАЗПРОМ-ГРУП" «Постачальник» зобов`язується передати у власність, а ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» «Покупець» прийняти і оплатити товар (с/г продукцію), а саме кукурудзу фуражну українського походження на умовах EXW, строк передачі товару «Покупцю» до 01.10.2016

Згідно договору від 05.01.2016 №01/01/16 ТОВ "ВЕРНОН ШИППІНГ" «Продавець» на протязі дії цього договору приймає на себе зобов'язання поставляти, а ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» «Покупець» приймати та оплачувати сільськогосподарську продукцію (Товар) в порядку та на умовах, визначених цим Договором, а саме: кукурудзу на умовах EXW - Одеський морський торгівельний порт зерновий термінал ТОВ „Олімпекс Купе Інтернейшнл, товар передається на протязі дії цього договору, строк дії договору до 31.12.2016 р.

Згідно договору від 21.09.2016 №22/09/16 ТОВ "РОГЕНОР" «Постачальник» зобов`язується передати у власність, а ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» «Покупець» прийняти і оплатити товар (с/г продукцію), а саме кукурудзу фуражну українського походження на умовах EXW, строк передачі товару «Покупцю» до 01.10.2016

Згідно договору від 01.09.2016 №06/09/16 ТОВ "ОСОБА_1 ГРУП" «Постачальник» зобов`язується передати у власність, а ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» «Покупець» прийняти і оплатити товар (с/г продукцію), а саме кукурудзу фуражну українського походження на умовах EXW, строк передачі товару «Покупцю» до 01.10.2016

Згідно договору від 01.05.2015 №01/05-1 ТОВ "МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД" «Постачальник» зобов`язується передати у власність, а ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» «Покупець» прийняти і оплатити товар на умовах, що передбачені цим договором, а саме кукурудзу в кількості 6912 тон (+/-5% ) на умовах EXW-Одеський морський торгівельний порт зерновий термінал ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» , строк передачі товару «Покупцю» до 31.10.2016 та пшеницю 2-6 класів, українського походження, врожаю 2016 року, в кількості 5000 тон (+/-5% ) на умовах EXW-Одеський морський торгівельний порт зерновий термінал ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» , строк передачі товару «Покупцю» до 31.12.2016. Якість Товару повинна відповідати вимогам відповідного ДСТУ.

На виконання вищезазначених угод постачальниками були виписані накладні та податкові накладні. Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено до складу податкового кредиту у відповідному періоді, відображено у реєстрі отриманих податкових накладних.

Згідно акту перевірки від 07.07.2017 № 279/15-32-14-08/20005502, вищеозначені контрагенти-постачальники не мали можливості фактично здійснювати будь-які господарські операції, у звязку із чим укладені угоди не спричиняють реального настання правових наслідків, а документи, виписані на продаж товарів (робіт, послуг) на адресу покупців не можуть розглядатись в якості належного підтвердження податкових зобовязань, оскільки ці документи не мають статусу юридично значимих.

В основу зазначених висновків покладена інформація з АС «Податковий блок», відповідно до якої у ПП "НІФРІТ", ПП "НЕОФОРМ", ТОВ "АВАЛОН ПРОФІ", ТОВ "ЖУЛИЗОН", ТОВ "СЕГІНОР", ТОВ "АГРОТЕХМЕНЕДЖМЕНТ", ТОВ "ЛАБТЕСТ", ТОВ "НЕВАЛАЙН", ТОВ "ГАЗПРОМ-ГРУП", ТОВ "ВЕРНОН ШИППІНГ", ТОВ "РОГЕНОР", ТОВ "ОСОБА_1 ГРУП", ТОВ "МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД" відсутні трудові ресурси, складські приміщення, рухоме майно, виробничі потужності для здійснення будь-якого виду діяльності, відсутність підприємств та їх посадових осіб за місцем знаходження, відсутність посівних площ, транспортних засобів та інших основних фондів, слід зробити висновок що у зазначених контрагентів вбачається проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій надання податкової вигоди переважно з контрагентами, які не виконують свої податкові зобовязання, зокрема, у випадках, коли операції здійснюються через посередників з метою штучного формування валових витрат та податкового кредиту.

Крім того, в акті перевірки зазначено, що у ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» відсутні будь-які документи щодо складського обліку товарів, передбаченого вимогами Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні», зокрема договори складського зберігання Товару (договір складського зберігання зерна є публічним договором, типова форма якого затверджена Кабінетом Міністрів України); складські документи: подвійне складське свідоцтво або просте складське свідоцтво або складську квитанцію; квитанція на зберігання; сертифікат на Товар; аналіз якості та витрати повязані з його проведенням; реєстр Товару, прийнятого на зберігання.

Також в акті перевірки зазначено, що у ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» відсутні карантинні сертифікати на підкарантинний товар, який засвідчує карантинний стан рослин і рослинних продуктів, визначає маршрут, умови перевезення і використання їх, тари та упаковки цих матеріалів; протокол, випробування харчової продукції на визначення показників безпеки, вмісту токсичних елементів, пестицидів та на вміст генетично-модифікованих елементів на продукцію, отриману від контрагентів-постачальників.

Також в акті перевірки зазначено, що згідно Єдиного реєстру податкових накладних, при подальшому відслідкуванні ланцюга придбання товару, який був в подальшому реалізований ПП "НІФРІТ", ПП "НЕОФОРМ", ТОВ "АВАЛОН ПРОФІ", ТОВ "ЖУЛИЗОН", ТОВ "СЕГІНОР", ТОВ "АГРОТЕХМЕНЕДЖМЕНТ", ТОВ "ЛАБТЕСТ", ТОВ "НЕВАЛАЙН", ТОВ "ГАЗПРОМ-ГРУП", ТОВ "ВЕРНОН ШИППІНГ", ТОВ "РОГЕНОР", ТОВ "ОСОБА_1 ГРУП", ТОВ "МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД" на адресу ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» встановлено «обрив ланцюга», на підставі чого перевіряючі дійшли висновку, що вказані підприємства мають ознаки нереальності здійснення господарських операцій з продажу кукурудзи фуражної та пшениці 2-6 класів українського походження врожаю 2016 року на адресу перевіряємого підприємства та є вигодотранспортуючим суб'єктом (транзитером), що здійснює посередницьку функцію між вигодоформуючим суб'єктом та вигодонабувачем.

На підставі викладеного, співробітниками податкового управління зроблено висновок про те, що відповідно до пп.14.1.36. п.14.1 ст.14, п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України у ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» відсутнє право на формування витрат для визначення фінансового результату по операціях із ПП "НІФРІТ", ПП "НЕОФОРМ", ТОВ "АВАЛОН ПРОФІ", ТОВ "ЖУЛИЗОН", ТОВ "СЕГІНОР", ТОВ "АГРОТЕХМЕНЕДЖМЕНТ", ТОВ "ЛАБТЕСТ", ТОВ "НЕВАЛАЙН", ТОВ "ГАЗПРОМ-ГРУП", ТОВ "ВЕРНОН ШИППІНГ", ТОВ "РОГЕНОР", ТОВ "ОСОБА_1 ГРУП", ТОВ "МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД" в 2016 році на загальну суму 238 909 503,14 грн. (без ПДВ), по наступним підприємствам: ПП "НІФРІТ" на суму 20323049 грн. (без ПДВ); ПП "НЕОФОРМ" на суму 18482458 грн. (без ПДВ); ТОВ "АВАЛОН ПРОФІ" на суму 43648651 грн. (без ПДВ); ТОВ "ЖУЛИЗОН" на суму 4170418 грн. (без ПДВ). ТОВ "СЕГІНОР" на суму 3315105 грн. (без ПДВ); ТОВ "АГРОТЕХМЕНЕДЖМЕНТ" на суму 41735553 грн. (без ПДВ); ТОВ "ЛАБТЕСТ" на суму 25000436 грн. (без ПДВ);ТОВ "НЕВАЛАЙН" на суму 14166926 грн. (без ПДВ).- ТОВ "ГАЗПРОМ-ГРУП" на суму 1246048,92 грн. (без ПДВ); ТОВ "ВЕРНОН ШИППІНГ" на суму 17884647,75 грн. (без ПДВ); ТОВ "РОГЕНОР" на суму 612671,49 грн. (без ПДВ). ТОВ "ОСОБА_1 ГРУП" на суму 1679761,98 грн. (без ПДВ); ТОВ "МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД" на суму 46643777 грн. (без ПДВ); відповідно до п.185.1 ст.185, п.188.1. ст.188, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України у позив ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» в перевіряємому періоді відсутнє право на формування податкового кредиту по операціях із ПП "НІФРІТ", ПП "НЕОФОРМ", ТОВ "АВАЛОН ПРОФІ", ТОВ "ЖУЛИЗОН", ТОВ "СЕГІНОР", ТОВ "АГРОТЕХМЕНЕДЖМЕНТ", ТОВ "ЛАБТЕСТ", ТОВ "НЕВАЛАЙН", ТОВ "ГАЗПРОМ-ГРУП", ТОВ "ВЕРНОН ШИППІНГ", ТОВ "РОГЕНОР", ТОВ "ОСОБА_1 ГРУП", ТОВ "МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД" на загальну суму податку на додану вартість 47781901,32 грн.

Крім того, перевіркою встановлено, що ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» є посередником «транзитером» між ПП "НІФРІТ", ПП "НЕОФОРМ", ТОВ "АВАЛОН ПРОФІ", ТОВ "ЖУЛИЗОН", ТОВ "СЕГІНОР", ТОВ "АГРОТЕХМЕНЕДЖМЕНТ", ТОВ "ЛАБТЕСТ", ТОВ "НЕВАЛАЙН", ТОВ "ГАЗПРОМ-ГРУП", ТОВ "ВЕРНОН ШИППІНГ", ТОВ "РОГЕНОР", ТОВ "ОСОБА_1 ГРУП", ТОВ "МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД" та ТОВ "УКРІНВЕСТ-ТРЕЙДІНГ", ПП "РЕММЕБЛІ", ТОВ "КОМО УКРАЇНА", ТОВ "ВОГ ТРЕЙДИНГ", ТОВ "ПОРТ ОСОБА_2", ТОВ ФІРМА "БРІС".

З огляду на матеріали справи, згідно договору від 29.09.2016 №29091 ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» «Постачальник» зобов`язується передати у власність, а ТОВ "УКРІНВЕСТ-ТРЕЙДІНГ" «Покупець» прийняти і оплатити товар на умовах, що передбачені цим договором, а саме кукурудзу фуражну в кількості 3900 тон (+/-10% ) на умовах СРТ-Одеський морський торгівельний порт/ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» , строк передачі товару «Покупцю» до 30.09.2016. Якість Товару повинна відповідати необхідним вимогам, параметрам та державним стандартам встановлених чинним законодавством на даний вид Товару.

Згідно договору від 29.09.2016 №30092 ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» «Постачальник» зобов`язується передати у власність, а ПП "РЕММЕБЛІ" «Покупець» прийняти і оплатити товар на умовах, що передбачені цим договором, а саме кукурудзу фуражну в кількості 1950 тон (+/-10% ) на умовах СРТ-Одеський морський торгівельний порт/ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» , строк передачі товару «Покупцю» до 31.10.2016 та пшеницю 2-6 класів, українського походження, врожаю 2016 року, в кількості 1875 тон (+/-10% ) на умовах СРТ-Одеський морський торгівельний порт/ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» , строк передачі товару «Покупцю» до 31.12.2016. Якість Товару повинна відповідати встановленим нормам і стандартам.

Згідно договору від 30.09.2016 №30093 ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» «Постачальник» зобов`язується передати у власність, а ТОВ "КОМО УКРАЇНА" «Покупець» прийняти і оплатити товар на умовах, що передбачені цим договором, а саме кукурудзу фуражну в кількості 7700 тон (+/-10% ) на умовах СРТ-Одеський морський торгівельний порт/ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» , строк передачі товару «Покупцю» до 31.10.2016. Якість Товару повинна відповідати встановленим нормам і стандартам.

Згідно договору від 27.01.2016 №12701 ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» «Постачальник» зобов`язується передати у власність, а ТОВ "ВОГ ТРЕЙДИНГ" «Покупець» прийняти і оплатити товар на умовах, що передбачені цим договором, а саме кукурудзу фуражну в кількості 39000 тон (+/-10% ) на умовах СРТ-Одеський морський торгівельний порт/ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» , строк передачі товару «Покупцю» до 31.10.2016. Якість Товару повинна відповідати встановленим нормам і стандартам, що діють на території України щодо товару який поставляється за даним Договором.

Згідно договору від 30.11.2016 №30333 ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» «Постачальник» зобов`язується передати у власність, а ТОВ "ПОРТ ОСОБА_2" «Покупець» прийняти і оплатити товар на умовах, що передбачені цим договором, а саме пшеницю 2-6 класів, українського походження, врожаю 2016 року, в кількості 2500 тон (+/-10%) на умовах СРТ-Одеський морський торгівельний порт/ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» , строк передачі товару «Покупцю» до 31.12.2016. Якість Товару повинна відповідати встановленим нормам і стандартам.

Згідно договору від 30.11.2016 №30112 ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» «Постачальник» зобов`язується передати у власність, а ТОВ ФІРМА "БРІС" «Покупець» прийняти і оплатити товар на умовах, що передбачені цим договором, а саме пшеницю 2-6 класів, українського походження, врожаю 2016 року, в кількості 1250 тон (+/-10%) на умовах СРТ-Одеський морський торгівельний порт/ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» , строк передачі товару «Покупцю» до 31.12.2016. Якість Товару повинна відповідати встановленим нормам і стандартам.

За результатами виконання означених договорів ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» включено до складу доходів від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку відносились суми від продажу на адресу ТОВ "УКРІНВЕСТ-ТРЕЙДІНГ", ПП "РЕММЕБЛІ", ТОВ "КОМО УКРАЇНА", ТОВ "ВОГ ТРЕЙДИНГ", ТОВ "ПОРТ ОСОБА_2", ТОВ ФІРМА "БРІС" ТМЦ (кукурудза фуражна та пшениця 2-6 класів, українського походження, врожаю 2016 року) в сумі 239048 274,5 грн. (без ПДВ), які були придбані у ПП "НІФРІТ", ПП "НЕОФОРМ", ТОВ "АВАЛОН ПРОФІ", ТОВ "ЖУЛИЗОН", ТОВ "СЕГІНОР", ТОВ "АГРОТЕХМЕНЕДЖМЕНТ", ТОВ "ЛАБТЕСТ", ТОВ "НЕВАЛАЙН", ТОВ "ГАЗПРОМ-ГРУП", ТОВ "ВЕРНОН ШИППІНГ", ТОВ "РОГЕНОР", ТОВ "ОСОБА_1 ГРУП", ТОВ "МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД", а також сформовано податкові зобовязання з ПДВ всього в сумі 47809656,07 грн. (ПДВ).

Згідно акту від 07.07.2017 № 279/15-32-14-08/20005502, в ході перевірки встановлено відсутність товарно-транспортних накладних, які підтверджували б факти поставки товарів на адресу ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» та в подальшому їх реалізацію вказаними вище контрагентами.

Крім того, в акті 07.07.2017 № 279/15-32-14-08/20005502 зазначено, що до перевірки не були надані ТТН або будь-які інші документи (крім актів виконаних робіт (наданих) послуг, в яких вказано тільки «надання послуг ТЕП» з перевезення вантажів» без деталізації саме яких послуг, пунктів навантаження, розвантаження та ін.), які б підтверджували факти надання транспортно-експедеційних послуг ТОВ «Неонабудгруп» на користь позивача за договором від 01.09.2016 № 1-12-17. Перевіряючими також взято до уваги акт про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» від 30.12.2016 № 3514/15-54-14-02/20005502, яким не підтверджено взаємовідносини ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» із ТОВ «Неонабудгруп» на суму податкового кредиту 833333,33 грн., а також враховано інформацію з бази даних «Податковий блок».

Аналогічних висновків перевіряючі дійшли по взаємовідносинам ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» із ТОВ «Ладем» за договором транспортно-експедиторських послуг від 01.09.2016 № 168, взявши до уваги акт про результати планової виїзної перевірки ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» від 30.12.2016 № 3514/15-54-14-02/20005502, яким не підтверджено взамєвіодносин позивача із ТОВ «Ладем» на суму податкового кредиту 746666,62 грн., та враховано інформацію по контрагенту в базі даних «Податковий блок»; по взаємовідносинами ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» із ТОВ «Стройбюро» за договором від 01.09.2016 № 344-П, взявши до уваги акт про результати планової виїзної перевірки ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» від 30.12.2016 № 3514/15-54-14-02/20005502, яким не підтверджено суму податкового кредиту по взаємовідносинам позивача з ТОВ «Стройбюро» на 586666,63 грн., узагальнену податкову інформацію від 15.12.2016 № 84/7/26-56-12-01-26, надісланої ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві щодо ТОВ «Стройбюро».

Відтак, на підставі вищевикладеного та зважаючи на те, що до перевірки не були надані товарно-транспортні документи або комплекс документів від ТОВ «Неонабудгруп», ТОВ «Ладем», ТОВ «Стройбюро», не вказано по якому вантажу здійснювались транспортно-експедиторсьбкі послуг, документів на підтвердження надання позивачем цим підприємства інформацію щодо найменування кількості, якості та інших характеристик вантажу, його властивостей, умов його перевезення, перевіряючі дійшли висновку про неможливість підтвердження взаємовідносин ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» із ТОВ «Неонабудгруп», ТОВ «Ладем», ТОВ «Стройбюро» в 2016 році на суму 4833333,42 грн. (без ПДВ).

Однак згідно п.11 Правил № 363 від 14.10.1997 р. товарно-транспортна накладна може оформлюватись суб'єктом господарювання без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім'я, по батькові) перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які надають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

При цьому ПК Украхни встановлено вичерпний перелік документів (податкова накладна, митна декларація, товарний чек, інший платіжний чи розрахунковий документ), на підставі яких у платника податків вникає право на включення відповідних сум до податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на прибуток.

Крім того, згідно акту перевірки ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» безпідставно включено в лютому 2016 року до складу податкового кредиту суму ПДВ по операціями з придбання пшениці фуражної 5, 6 класу у ТОВ «Сучасна Ера» в розмірі 1083333,33 грн., оскільки встановлено формування ТОВ «Сучасна Ера» «сумнівного» податкового кредиту з ПДВ за рахунок реалізації покупцям товарів відмінних від придбаних у постачальників, походження яких невідоме та неможливо відстежити за даними ЄРПН.

З аналогічних підстав в акті перевірки зазначено про завищення ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» суми податкових зобовязань на 42000 грн. по операції з купівлі 3 модульних блоків (контейнер б/у) у ТОВ «Теомакс» за договором від 04.03.2016 № 04/03, оскільки зокрема в цього контрагента за податковою інформацією відсутні необхідні трудові ресурси, нерухоме майно, виробничі потужності для здійснення будь-якого виду діяльності, земельні ділянки, офіси та інші основні фонду, а також «обрив ланцюга» по придбаному товару, так як у сторонніх організацій ТОВ «Теомакс» вказаний товар не придбавався, у звязку із чим на переконання перевіряючих зазначене підприємство має ознаки нереальності здійснення господарських операцій по продажу ТМЦ на адресу ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» .

Крім того, в ході проведення перевірки було встановлено, що ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» 29.11.2016 на банківський рахунок 260083117 в АБ «Південний», м. Одеса було отримано від ТОВ «Будсервіс» передплату по договору № 21410/16 від 14.10.2016 (реконструкція конвеєрної галереї) в розмірі 20000 грн., 09.12.2016 на рахунок 260083117 в АБ «Південний, м. Одеса, - передплату по договору № 32811/16 від 28.11.2016 (виготовлення та монтаж металоконструкцій пункту прийому автотранспорту) у розмірі 300000 грн.; в листопаді та грудні 2016 року виписано та в подальшому зареєстровано в ЄРПН податкові накладні. Перевіряючі дійшли висновку про порушення ст.ст. 185, 186, 187 ПК України в рядку 1 Декларацій «Операції на митній території України, що оподатковуються ставкою 20 відсотків, крім імпорту товарів» всього в сумі 83333 грн., у т.ч. за листопад 2016 року 33333 грн., грудень 2016 року 5000 грн., оскільки не встановлено повернення коштів (передплата).

Також перевіркою встановлено заниження податкових зобовязань по податку на додану вартість від вартості придбаних послуг, які використовувались не у господарській діяльності платника (придбання послуг оренди тепловозів ТГМ-4Б, ТГМ-4А у ТОВ «Ферко» на 90000 грн. в березні 2015 року, оскільки до перевірки не надано жодного документу, що підтверджує отримання послуг (актів виконаних робіт), а також не доведено використання придбаних послуг в господарській діяльності.

Крім того, перевіркою встановлено порушення п.201.1, п.201.10 ст.201 ПК України, а саме реєстрацію податкових накладних в ЄРПН з порушенням терміну реєстрації № 21 від 29.11.2016 на суму 33333,33 грн., № 22 від 09.12.2016 на суму 50000 грн., № 24 від 26.12.2016 на суму 149546,90 грн., № 23 від 31.12.2016 на суму 149546,90 грн.

Згідно з п.3 Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 р. № 727, акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи

Відповідно до п.5 цього ж Порядку факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших субєктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

В порушення вищенаведеного положення, перевіряючими в акті перевірки викладені порушення без посилання на первинні або інші документи, які підтверджують зазначені факти. Самі порушення висвітлені нечітко, необєктивно та не у повній мірі; акт не містить систематизованого викладу виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового законодавства.

На переконання суду, вищезазначені висновки є необєктивними та зроблені без урахування всіх визначальних факторів, оскільки перевіряючими безпідставно не надано належної оцінки первинним документам, що підтверджують реальність господарських операцій, які оформлені відповідно до вимог чинного законодавства. Натомість констатовано, що ці документи не доводять реальності операції. Такі твердження перевіряючих аргументовано можна назвати оціночними судженнями, які, в свою чергу, не містять фактичних даних і не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані. У звязку із цим оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості, і в будь-кому разі не можуть слугувати підставою для невизнання наслідків господарських операцій платника податків.

При цьому суд зауважує, що оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку. Аналогічна правова позиція викладена в листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 року № 742/11/13-11.

Отже суд не погоджується з вказаними висновками акту перевірки, на підставі яких прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення, та дослідивши фактичність проведених господарських операцій, їх зв'язок з господарською діяльністю позивача, дійшов висновку про обґрунтованість формування позивачем податкової звітності.

Суд зазначає, що в акті перевірки висновки про нікчемність укладених ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» правочинів ґрунтуються на припущеннях та не підтверджені посиланнями на будь-які первинні документи, які б спростовували надані позивачем документи та свідчили на користь висновків податкового органу. Недопустимість таких підходів до проведення перевірок платників податків визнано ДПА України та доведено до відома підпорядкованих підрозділів листом № 20289/7/16-1617 від 29.09.2010 року «Щодо підстав для визнання договорів нікчемними».

01.09.2015 набрав чинності Закон України № 655-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо зменшення податкового тиску на платників податків», яким заборонено контролюючим органам використовувати акт перевірки в якості підстави для висновків відносно взаємовідносин з контрагентами підприємства, в тому числі відпрацьовувати в інформаційних базах контролюючих органів, у випадку якщо податкове повідомлення-рішення не приймалося по результатам перевірки.

Суд також враховує висновок Судової плати в адміністративних справах Верховного Суду України, викладений у постанові № 21-511а14 від 9 грудня 2014 р., про те, що висновки, викладені у акті, є відображенням дій податкових інспекторів, не породжують правових наслідків для платника податків і, відповідно, інформація, що надійшла за результатами податкового контролю, використовується для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу.

Присутні в акті перевірки висновки побудовані на підставі припущень співробітників податкового органу. Сумніви перевіряючих, які при цьому безпідставно ігнорують надані Товариством первинні документи, самі по собі не можуть бути покладні в основу заперечення реальності господарських операцій, адже судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платника, тобто з презумпції економічної виправданості дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність відомостей у бухгалтерській та податковій звітності платника.

Суд також вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися позиції, вказаній у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі "Федорченко та Лозенко проти України", відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумними сумнівом". Так, наведені податковим органом аргументи не є достатньо вагомими, чіткими та узгодженими доказами, що спростовують реальність господарських операцій між позивачем та контрагентами, факт чого підтверджується належними та допустимими доказами в розумінні положень статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вищий адміністративний суд України неодноразово зазначив у своїх рішеннях, що за умови невстановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його контрагентів для одержання незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу. Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини.

Перевіряючими не надано оцінки фактам, що придбані товари, послуги та взяті в оренду ТМЦ обумовлені виробничою необхідністю, а також направлені на організацію виробничого процесу та мали реальний характер; докази того, що дані, наведені в документах, не відповідають дійсності та товар (роботи, послуги) не постачалися в ході перевірки не встановлені.

Відповідно до пп. 4.1.27 п. 14.1 ст. 14 ПК України витрати - це сума будь яких витрат платника податків у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податків, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобовязань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність це діяльність особи, що повязана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку інші особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з п.185.1 ст. 185 ПК України об'єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; ввезення товарів на митну територію України; вивезення товарів за межі митної території України; постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Відповідно до п.186.1 ст.186 ПК України місцем постачання товарів є: фактичне місцезнаходження товарів на момент їх постачання (крім випадків, передбачених у підпунктах "б" і "в" цього пункту); місце, де товари перебувають на час початку їх перевезення або пересилання, у разі якщо товари перевозяться або пересилаються продавцем, покупцем чи третьою особою; місце, де провадиться складання, монтаж чи встановлення, у разі якщо товари складаються, монтуються або встановлюються (з випробуванням чи без нього) продавцем або від його імені. Якщо постачання товарів здійснюється для споживання на борту морських та повітряних суден або у поїздах на ділянці пасажирського перевезення, що здійснюється в межах митної території України, місцем постачання вважається пункт відправлення пасажирського транспортного засобу. Ділянкою пасажирського перевезення, що здійснюється в межах митної території України, вважається ділянка, на якій відбувається таке перевезення без зупинок за межами митної території України між пунктом відправлення та пунктом прибуття пасажирського транспортного засобу. Пункт відправлення пасажирського транспортного засобу - перший пункт посадки пасажирів у межах митної території України, у разі потреби - після зупинки за межами митної території України. Пункт прибуття транспортного засобу на митній території України - останній пункт на митній території України для посадки/висадки пасажирів на митній території України.

Відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Згідно з п.198.2 ст.198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Податковий кредит звітного періоду, згідно вимог п. 198.3 ст. 198 ПК України, визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.5 ст.198 ПК України визначено, що платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: в операціях, що не є об'єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) та місце постачання яких розташоване за межами митної території України; в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу); в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Згідно з п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

В свою чергу, обєктом оподаткування податком на прибуток підприємств, згідно з пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення відємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення відємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Згідно з пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України не включаються до складу витрат, витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку;

Відповідно до п.44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Документом, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, є первинний документ, який складається під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Згідно з п.44.2 ст.44 ПК України для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Поряд із тим, з наданих позивачем доказів вбачається, що договори мали на меті настання реальних правових наслідків, що обумовлені ними, оскільки договори виконані сторонами в повному обсязі (товар поставлений).

Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платника, тобто з презумпції економічної виправданості дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність відомостей у бухгалтерській та податковій звітності платника.

На думку колегії суддів Судової плати в адміністративних справах Верховного Суду України (постанова від 27 березня 2012 року № 21-737во10), надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Згідно з ч.5 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України, враховуються іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

В ухвалі від 19.07.2016 р. № 813/595/13-а Вищий адміністративний суд України зазначив, що за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу. Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини.

Також, документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, зміст послуг, що надають тощо. При цьому сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податку у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Однак перевіряючі жодним чином не обґрунтували мотиви неврахування первинних документів. При цьому в ході перевірки не було встановлено, що відомості у документах є неповними, недостовірними або суперечливими, що в свою чергу могло б свідчити про нікчемність правочинів.

09 квітня 2014 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо скорочення кількості документів дозвільного характеру» (набрав чинності 26.04.2014), яким закладено правові механізми, спрямовані на звільнення підприємців від необхідності проходження зайвих та обтяжливих адміністративних процедур.

Вищезазначеним законом скасовано сертифікацію послуг із зберігання зерна та продуктів його переробки та сертифікації якості зерна; необхідності погодження на ввезення на територію України кожної партії засобів захисту рослин, сертифікатів відповідності сільськогосподарської продукції та сировини рослинного походження щодо вмісту в них залишкової кількості пестицидів, агрохімікатів та важких металів, сертифікатів про дотримання регламентів застосування пестицидів та агрохімікатів; проведення аналітичних досліджень засобів захисту рослин дозволяє усунути надмірне державне регулювання, що направлено на забезпечення прозорих умов для функціонування аграрного ринку, стимулювати інвестиції.

Вирішуючи спір, суд враховує, що за законодавством ЄС послуги із зберігання зерна є діяльністю із низьким ступенем ризику. У зв'язку з цим сфера надання послуг із зберігання не потребує сертифікації, проходження процедур оцінки відповідності та іншого додаткового державного регулювання.

З огляду на вищевикладене, суд критично оцінює доводи відповідача про відсутність сертифікатів якості сільськогосподарської продукції, як підстави для визнання господарських операцій позивача із контрагентами безтоварними.

Отже податковий орган діяв в порушення чинного національного фіскального законодавства. Відповідно його податкові повідомлення-рішення, які були складені внаслідок помилкових висновків, згідно з пунктом 1 статті 1 Першого протоколу є незаконними. Суд вважає, що поведінка державного органу була необєктивною, наслідком чого всупереч принципові верховенства права було покладення на платника податків надмірного податкового навантаження без належних для цього підстав.

Суд акцентує увагу на тому, що відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" визначив, що "... адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.".

Відповідні положення про податкові штрафи передбачають певні засоби захисту, які ґрунтуються на суб'єктивних ознаках, що вимагає від суду враховувати нюанси і не бути занадто рестриктивним в оцінці кожної конкретної справи щодо наявності в ній підстав для скасування податкового штрафу чи звільнення від його сплати.

В той же час, податковим органом під час розгляду адміністративної справи не наведено об'єктивних доводів щодо наявності в діях позивача ознак неправомірності, не надано доказів узгодженості дій позивача з недобросовісними платниками податків (постачальниками) з метою незаконного отримання податкової вигоди, як і не доведено правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарської операції і при цьому містять дані, що, зокрема, дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні такої операції.

Господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов'язаний суб'єкт владних повноважень. Разом з тим відповідно до принципу змагальності суб'єкт господарювання має спростувати доводи суб'єкта владних повноважень, якщо їх обґрунтованість заперечує.

Перевіривши надані позивачем копії первинної документації, суд вважає, що позивачем підтверджено документально факти руху товару між сторонами спірних правочинів. Позивачем надано весь обсяг податкових та видаткових накладних, які складалися по придбаним продукції. Також позивачем надано копії товарно-транспортних накладних, договору подальшої реалізації товарів, актів прийому-передачі товару, які підтверджують фактичне переміщення товарів.

Суд зауважує, що податковим органом перевищено юридичне значення ТТН в аспекті оподаткування господарських операцій платника податків, та зазначає, що відсутність таких документів не є безумовним доказом неправомірності вчиненої господарської операції, а окремі недоліки документів не можуть бути підставою для невизнання фактів придбання товару, тим більше, що Податковий кодекс України не містить інших вимог, ніж наявність податкової накладної, для віднесення сум за правочинами до податкового кредиту. Отже такі посилання не ґрунтуються на приписах податкового законодавства, тому безпідставно покладені в основу заперечень відповідача.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобовязання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Правові наслідки порушення зобовязання настають тільки у випадках, коли це передбачено законом або договором. Покладення на сторону договору відповідальності за невиконання зобовязання, яка не встановлена договором або законом, є порушенням ст. 611 ЦК України (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 6 листопада 2013 р. у справі № 6-111цс13).

Отже суд не може погодитися з висновками відповідача про те, що ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» не було отримано товарів/послуг/тепловозів в оренду лише з тих підстав, що на його думку за податковою інформацією контрагенти на мали змоги поставити с/г продукцію, ТМЦ, устаткування та ін., оскільки, по-перше це спростовується матеріалами справи, а по-друге, оцінка відповідачем виконання умов договору щодо поставок товарів та фактичне заперечення його виконання сторонами правочину не може бути засноване на такому поверховому аналізі відомостей з інформаційних систем по контрагентами, без дослідження фактичного руху активів.

Суд погоджується з аргументами позивача про те, що застосування одних лише інформаційних баз даних податкового органу, відомості яких не мають статусу офіційних і можуть містити помилки, та в подальшому можуть спростовані, не можуть бути використані в якості належних та єдиних доказів порушень вимог податкового законодавства платником податків.

Так, в силу приписів пп.83.1.2 п. 83.1 ст. 83 ПК України податкова інформація є однією, але не єдиною підставою для висновків під час проведення перевірок.

Таким чином, сама по собі наявність податкової інформації щодо контрагентів позивача може свідчити лише про можливі порушення ними норм Податкового кодексу України, цивільного та/чи господарського законодавства, однак спростовувати реальність господарських операцій з ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» не спроможна.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 31.01.2011 року по справі № 21-47а10.

Необґрунтованість податкової вигоди настає у разі використання платником штучних форм господарської діяльності, які не відповідають дійсному економічному змісту господарської операції, з метою одержання податкової економії без відповідних економічних підстав.

Використання платником нелегальних способів ухилення від оподаткування податковою перевіркою не виявлено. Доказів на підтвердження домінування податкової мети (зниження податкового навантаження, одержання податкових пільг та переваг тощо) над комерційною метою, що притаманна даному виду господарської операції, податковою інспекцією не представлено.

На підставі доказів, що містяться у справі, оцінка яким надана згідно положень статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про підтвердження фактів реального здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами.

Так, на підтвердження виконання та реальності укладених договорів позивачем надано до суду копії постанови Одеського окружного адміністративного суду від 02.03.2017 по справі № 815/7434/16, ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 02.03.2017 по справі № 815/7434/16; листа ради Омбудсмена від 03.02.2017; листа ГУ ДФС в Одеській області від 20.02.2017 №909/9/15-32-08-01-13; постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17.03.2017 по справі 815/7435/16 та ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2017 по справі 815/7435/16; постанови Одеського окружного адміністративного суду від 03.07.2017 по справі 815/2118/17; договору поставки №01/02/16 від 01.02.2016, видаткову накладну № 26 від 26.02.2016, витяг з ЄДР по взаємовідносинам з ТОВ «Сучасна Ера»; копія витягу про державну реєстрацію права власності на «Універсальний перегрузочний комплекс»; копія договору надання послуг від 01.01.2016; договору поставки №01/05-1 від 01.05.2015 з додатком, видаткові та податкові накладні, картка аналізу зерна по взаємовідносинам з ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД»; договору поставки 30093 від 30.09.2016 з додатком, видаткових накладних по взаємовідносинам з ТОВ «КОМО Україна»; договору поставки 29091 від 29.09.2016 видаткові накладні по взаємовідносинам з ТОВ «УКРІНВЕСТ-ТРЕЙДИНГ»; договору поставки №12701 від 27.01.2016, видаткових накладних по взаємовідносинам з ТОВ «ВОГ ТРЕЙДІНГ»; копії платіжних доручень.

При цьому суд не приймає до уваги як помилкові посилання позивача на протиправність відповідних висновків, виходячи із судових рішень у справі №815/7434/16, оскільки в межах вказаної адміністративної справи не досліджувались обставини прийняття ДФС України до реєстрації податкових накладних №21 від 29.11.2016, №22 від 02.12.2016, № 24 від 26.12.2016, №23 від 31.12.2016 та не визнавались протиправними дії ДФС України стосовно реєстрації саме цих податкових накладних. Разом з цим на підтвердження вказаного в акті перевірки порушення відповідачем не надано доказів в порушення вимог ч.2 ст.71 КАС України, тобто не доведена їх правомірність та обґрунтованість.

При цьому згідно листування Ради бізнес-омбудсмена знайшли своє підтвердження факти перешкод у реєстрації податкових накладних позивача. Зокрема, при спробі реєстрації податкових накладних АС «Єдине вікно подання електронної звітності ДФС України» направляє платнику квитанцію з повідомленням «Документ не прийнято», «При необхідності виправте документа та відправте його знову», «Виявлені помилки: документ не може бути прийнятий зверніться до ДПІ за місцем реєстрації для зясування причин помилки». Неодноразові звернення до ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області не допомогли вирішити проблему, оскільки керівництво податкової інспекції повідомило Товариству, що на рівні району жодних підставу для зупинення реєстрації накладних не вбачається. В ході спілкування інспектора Ради бізнес-омбудсмена із керівництвом та модератором відділу обслуговування платників податків ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, останні повідомили, що причини зупинення реєстрації податкових накладних Товариства їм невідомі, а договір про визнання електронних документів є чинним, сертифікати ключів дійсні. Це системне питання піднімалося на зустрічі Премєр-міністра України ОСОБА_3 із представниками бізнесу 12.07.2016, за результатами якого Главою Уряду було надано відповідне доручення щодо врегулювання цього питання. Також станом на 31.01.2017 у Товариства проблема із реєстрацією податкових накладних не вирішена Товариство не може зареєструвати накладні більше двох місяців. При цьому причини зупинення реєстрації податкових накладних не відомі не Товариству, ні податковому управлінню.

В той же час, з наданих позивачем відповідей податкового органу вбачається, що його скарги по суті не розглядалися, а відповідь надавалася за формальною ознакою у вигляді розяснення «до відома» про порядок реєстрації податкових накладних, чинність договору та ключів, поодинокі випадки проходження реєстрації податкових накладних. Втім, податковим органом не проявлено жодного намагання вирішити триваючу проблему Товариства із реєстрацією податкових накладних. Натомість, в ході чергової перевірки, перевіряючими витлумачено порушення строків реєстрації податкових накладних як порушення позивачем податкового законодавства, за що притягнуто до фінансової відповідальності.

Додатково позивачем на підтвердження реальності господарських операцій з контрагентами-постачальниками надано копії договорів поставки, видаткових та податкових накладних по взаємовідносинам з ТОВ «ВЕРНОН ШИППІНГ», ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙ КОРП ЛТД», ТОВ «СЕГІНОР, ТОВ «ГАЗПРОМ-ГРУП», ТОВ «ОСОБА_1 ГРУП», ТОВ «РОГЕНОР», ТОВ «НЕВАЛАЙН», ТОВ «АГРОТЕХМЕНЕДЖМЕНТ», ТОВ «НІФРІТ», ПП «НЕОФОРМ», ТОВ «ЛАБТЕСТ», ТОВ «ЖУЛИЗОН», ТОВ «АВАЛОН ПРОФІ»; податкових та товарно-транспортних накладних по взаємовідносинам з ТОВ «СУЧАСНА ЕРА»; договору оренди, акти приймання-передачі, актів надання послуг, робочу технологічну карту на підтвердження взаємовідносин з ТОВ «ФЕРКО»; договору купівлі-продажу, специфікації, податкові та видаткові накладні, рахунки-фактури, фото фіксації, оборо-сальдові відомості по взаємовідносинам з ТОВ «ТЕОМАКС»; податкових декларацій з податку на прибуток підприємств ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» .

На підтвердження сплати за поставлену сільськогосподарську продукцію (пшеницю та кукурудзу) позивачем надано як до перевірки, так і до суду копії платіжних доручень щодо ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД», ТОВ «ВЕРНОН ШИППІНГ», ТОВ Фірми «БРІС ЛТД», ТОВ «ПОРТО ОСОБА_2», ТОВ «РЕММЕБЛІ».

Крім того, суд враховує, що судовими рішенням (справи № 815/1808/17, 815/2118/17, 815/7435/17), які набрали законної сили, скасовано низку податкових повідомлень-рішень, які були прийняті на підставі актів по попередніх проведених перевірках, які в даному випадку були взяті за основу для висновків по перевіряємому періоду, та покладено в основу інкримінуємих ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» порушень податкового законодавства.

Вирішуючи спір, суд враховує, що будь-яке перевищення повноважень державним органом в аспекті оцінювання наданих документів є несумісними з його обов'язком відповідати принципам «нейтральності» та «безсторонності».

Міра, до якої суд має виконати обовязок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобовязаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Отже позивачем як до перевірки, так і до суду надано первинні документи у розумінні ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, на підтвердження фактичного отримання товарів від контрагентів.

Вирішуючи спір, суд враховує, що первинна документація містить достовірну і несуперечливу інформацію. Натомість позиція відповідача щодо фіктивності або удаваності правочинів спростовується дослідженими в ході судового розгляду первинними документами, які підтверджують фактичне постачання товарів (виконання робіт) та дійсність яких нічим наразі не спростовується.

Крім податкової інформації по контрагентам позивача, ГУ ДФС в Одеській області в своїх висновках в акті перевірки не використовує жодне інше джерело, що суперечить вимогам ст.83 Податкового кодексу України, за змістом якої податкова інформація не може бути основною та єдиною підставою для висновків під час проведення перевірки.

Отже, враховуючи, що всі документи в сукупності свідчать про фактичний рух активів із урахуванням ділової мети такого руху у межах господарської діяльності Товариства (матеріали справи містять договори, податкові і видаткові накладні, ТТН тощо), а також враховуючи висновки податкового органу, викладені в акті перевірки, які фактично обґрунтовано лише відсутністю у контрагентів необхідних умов для ведення господарської діяльності та несвоєчасне звітування, а також принцип індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування та добросовісність платника податків, а також достовірність задекларованих таким платником даних податкового обліку, що презюмується податковим законодавством, зокрема, за умови подання платником податків усіх належним чином оформлених документів, передбачених податковим законодавством, дані податкового обліку вважаються сформованими платником податків правомірно (обґрунтовано).

На підтвердження вказаного в Акті перевірки порушення відповідачем не надано доказів в порушення вимог ч.2 ст.71 КАС України, тобто не доведена їх підставність та обґрунтованість.

Суд констатує, що в ході перевірки копій документів щодо інших порушень, допущених при формуванні показників податкової звітності ТОВом «ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ», ГУ ДФС в Одеській області суду не надано, що унеможливлює перевірку обґрунтованості висновків Акту як по суті, так і щодо підставності визначення сум податкових зобовязань, визнаних як завищені та занижені, по окремим господарським операціям з контрагентами.

При відкритті провадження у справі ухвалою від 08.08.2017р. суд зобовязував відповідача подати всі матеріали, що були підставою для прийняття оскаржених податкових повідомлень-рішень та такий обовязок відповідача випливає безпосередньо із положень ст.71 КАС України.

Перевіряючи обґрунтованість та законність дій та рішень суб'єкта владних повноважень, суд враховує наведене нормативне регулювання та вимоги частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Одним із головних принципів адміністративного судочинства, відповідно до ст. 7 КАС України є принцип верховенства права. Відповідно до ст. 3 Конституції України та ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права.

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов'язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Системний аналіз наведених правових норм при застосуванні до правовідносин, що є предметом судового дослідження, вказує на те, що відповідач, який є субєктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень діяв без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), а також не на підставах, встановлених законом.

З огляду на матеріали справи, позивачем за подачу даного адміністративного позову було сплачено судовий збір в розмірі 150421,14 грн., які відповідно до даних КП «Діловодство спеціалізованого суду» надійшли до спеціального фонду Державного бюджету України. Таким чином, оскільки позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне присудити позивачу здійснені ним судові витрати.

Керуючись ст.ст. 128, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Купе Інтернейшнл» задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 21.07.2017 №№ НОМЕР_2, НОМЕР_4, НОМЕР_1, НОМЕР_3, НОМЕР_5.

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Купе Інтернейшнл» судовий збір в розмірі 150421,14 грн. (сто пятдесят тисяч чотириста двадцять одна)грн. 14 коп.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя М.М. Аракелян