Справа № 815/7193/16
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/7193/16

Категорія: 8.3 Головуючий в 1 інстанції: Стеценко О. О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Золотнікова О.С., Скрипченка В.О.,

при секретарі Нехожиній О.О.,

за участю представника позивача Вознюка В.П. та представника відповідача Тарановського Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 29 березня 2017 року по справі за адміністративним позовом Фірми «Давос» у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

16.12.2016 року Фірма «Давос» у вигляді ТОВ звернулась до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до ГУ ДФС в Одеській області в якому просила суд визнати протиправним та скасувати рішення від 03.10.2016р. № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 365400 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірне рішення податкового органу є неправомірним, оскільки воно ґрунтується на необґрунтованих та помилкових висновках, до того ж, як зазначає позивач, звіт про контрольовані операції ним не було подано, оскільки така операція не є «контрольованою».

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 29 березня 2017 року адміністративний позов Фірми «Давос» у вигляді ТОВ задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове-повідомлення рішення ГУ ДФС в Одеській області № від 03.10.2016р., яким щодо фірми «Давос» у формі ТОВ застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в розмірі 365400 грн.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду 1-ї інстанції, представник ГУ ДФС в Одеській області 18.04.2017 року подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми матеріального і процесуального права та просив скасувати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 29.03.2017 року та прийняти нову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

Заслухавши суддю - доповідача, виступи сторін та перевіривши матеріали справи і доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про відсутність належних підстав для їх задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Позивач - фірма «Давос» у вигляді ТОВ (ідентифікаційний код 22471496) зареєстрована 15.03.1995р. (запис №011400 від 08.09.2005р.) та перебуває на обліку в ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області. Місцезнаходження юридичної особи: м.Одеса, вул.Ак.Філатова, буд.23-А, кв.9. Керівником фірми «Давос» є Грамма О.В., який в т.ч. є і одним з її 3-х засновників.

У вересні 2016р. на підставі наказу ГУ ДФС в Одеській області №1371 від 01.09.2016р. та направлення №2167/14-07 від 05.09.2016р., головним державним ревізором-інспектором Відділу перевірок трансфертного ціноутворення Управління аудиту ГУ ДФС в Одеській області Амбарніковою І.М. була здійснена позапланова виїзна перевірка фірми «Давос» з питання неподання звіту про «контрольовані» операції за звітний 2015 рік.

За результатами вказаної перевірки складено Акт №296/15-32-14-07/22471496 від 20.09.2016р., відповідно до висновків якого, було встановлено порушення фірмою «Давос» вимог пп.39.4.2 п.39.4 ст.39 ПК України в частині неподання (несвоєчасного подання) звіту про контрольовані операції за звітний 2015 рік. Зазначені висновки акту перевірки обґрунтовано тим, що фірма «Давос» та компанія «ALEX GRAIN LLP» (Великобританія) є «пов'язаними» між собою особами, у зв'язку з чим фірма «Давос» повинна була подати звіт про «контрольовані» операції за 2015 рік, форма та порядок складання якого визначений наказом Міністерства фінансів України №8 від 18.01.2016р.

Також, в цьому Акті зазначено, що між фірмою «Давос» (Україна) в особі директора Грамма О.В. та компанією «ALEX GRAIN LLP» (Англія) в особі директора Віктора Вітюкова було укладено Контракт №DAV-AG-150225-B fob від 25.02.2015р. щодо продажу товару «ячмінь українського походження врожаю 2014 року для промислової переробки». На виконання умов вказаного Контракту №DAV-AG-150225-B fob від 25.02.2015р., фірма «Давос» здійснила господарську операцію з експорту товару - «ячмінь, українського походження, для промислової переробки, врожаю 2014 року» в кількості 3138,159 т за ціну 165 дол. США на загальну суму 517 796,24 дол. США. Факт здійснення експорту товару підтверджується усіма необхідними первинними документами, які надані до перевірки, а саме: митною декларацією №500071304/2015/000024 від 20.03.2015р., інвойсом №1 від 09.03.2015р. (commercial invoice), повідомленням про фактичне вивезення товарів №3173 від 04.03.2015р., коносаментом (Bill of Lading). Пунктом 8.2 розділу 8 Контракту №DAV-AG-150225-B fob від 25.02.2015 року передбачено, що право власності на товар переходить від Продавця до Покупця і поставка товару вважається виконаною в момент переходу товару через борт судна в порту навантаження. Відповідно до повідомлення про фактичне вивезення товарів - дата перетину кордону 04.03.2015р.

Однак, за даними бухгалтерського обліку повний розрахунок між фірмою «ДАВОС» і компанією ALEX GRAIN LLP так проведений і не був.

Станом на 31.12.2015р. по бухгалтерському рахунку 362 «Розрахунки з іноземними покупцями» рахується дебіторська заборгованість за експортним контрактом №DAV-AG- 150225-В fob від 25.02.2015р. в сумі 517796,24 дол. США (еквівалентно 12 427 455,13 грн.).

У зв'язку із тривалим неперерахуванням коштів за поставлений товар (ячмінь) позивач - ТОВ фірма «Давос» був змушений звернутися до господарського суду Одеської області із відповідним позовом, який своїм рішенням від 27.07.2016р. (справа №916/2498/15) стягнув з контрагента - компанії «ALEX GRAIN LLP» вартість поставленого товару - 12847846,13 грн. та пеню в сумі 256956 грн.

Компанія «ALEX GRAIN LLP» здійснює свою діяльність на підставі Закону Великої Британії «Про партнерства з обмеженою відповідальністю», 2000 року та відповідно до законодавства зареєстрована в Регістрі компаній (Companies House).

За даними сайту Регістра компаній - Companies House (www.gov.uk/government/organisations/companies-housel), з 16.04.2014р. одним із учасників компанії «ALEX GRAIN LLP» - є Грамма О.В., який одночасно є одним із засновників та директором фірми «Давос».

23.09.2016р. фірмою «Давос» до ГУ ДФС в Одеській області подані заперечення на Акт перевірки, до яких також було надано завірений печаткою фірми «Давос» автентичний переклад «Меморандуму про взаєморозуміння від 16.04.2014р.», отриманого в електронній формі від компанії «ALEX GRAIN LLP», в якому зазначено, що Грамма О.В. визнано «пасивним» партнером ТОВ «Алекс Грейн» («ALEX GRAIN LLP»), який володіє не більше 15% корпоративних прав у ТОВ «Алекс Грейн», не бере участь у підтримці та управлінні діяльністю компанії, він не має права на представництво та випуск будь-яких документів, ознайомлюватися з документами від компанії, а також він не має право на видачу документів та надавати їх іншим особам, а також не має права на оформленням документів від імені компанії, не має право підпису. До заперечень також було надано завірений печаткою фірми «Давос» автентичний переклад отриманої в електронній формі від компанії ALEX GRAIN LLP «Довідки-підтвердження» (Confirmation Statement) від 15.09.2016р., інформація в якій зареєстрована 08.07.2016р., та наданої 15.09.2016р. року в електронному форматі до Регістру кампаній (Companies House), в якій визначено особу з істотним контролем (PSC) Віктора Вітюкова.

29.09.2016р. на вказані заперечення ГУ ДФС в Одеській області була надана відповідь №62/10/15-32-14-04-08, згідно якої висновки Акту перевірки були залишені без змін.

В подальшому, на підставі вказаного Акту перевірки уповноваженою особою ГУ ДФС в Одеській області було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 03.10.2106 року, яким до ТОВ фірма «Давос» застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в розмірі 365 400 грн.

Не погодившись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, фірма «Давос» оскаржила його в порядку ст.56 ПК України до ДФС України, однак рішенням ДФС України №26444/6/99-99-11-03-25 від 07.12.2016р. вказана скарга була залишена без задоволення, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення без змін.

Не погоджуюсь з такими діями та рішенням відповідача, позивач оскаржив їх до суду.

Вирішуючи справу по суті та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а також відповідно, з неправомірності та передчасності спірного рішення, яке грунтується лише тільки на припущеннях відповідача.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх обгрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Як слідує зі змісту приписів п.п.39.4.2 п.39.4 ст.39 ПК України (в редакції що діяла в період виникнення спірних правовідносин), платники податків (крім НБУ), які протягом звітного періоду здійснювали «контрольовані» операції, зобов'язані подавати звіт про ці «контрольовані» операції центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, до 01 травня року, наступного за звітним, засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Форма звіту (уточнюючого звіту) про контрольовані операції встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Крім того, пп.39.2.1.1 пп.39.2.1 п.39.2 ст.39 ПК України (в редакції що діяла в період виникнення спірних правовідносин) визначено, що «контрольованими операціями» є: господарські операції з придбання (продажу) товарів (робіт, послуг), що здійснюються платниками податків з пов'язаними особами - нерезидентами; господарські операції з придбання (продажу) товарів (робіт, послуг), що здійснюються платниками податків з пов'язаними особами - резидентами, які: задекларували від'ємне значення об'єкта оподаткування з податку на прибуток за попередній податковий (звітний) рік; застосовують спеціальні режими оподаткування станом на початок податкового (звітного) року; сплачують податок на прибуток підприємств та/або податок на додану вартість за іншою ставкою, ніж базова (основна), що встановлена відповідно до цього Кодексу, станом на початок податкового (звітного) року; не були платниками податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість станом на початок податкового (звітного) року.

Як вбачається з положень пп.14.1.159 п.14.1 ст.14 ПК України (в редакції що діяла в період виникнення спірних правовідносин), «пов'язані особи» - юридичні та/або фізичні особи, відносини між якими можуть впливати на умови або економічні результати їх діяльності чи діяльності осіб, яких вони представляють.

При визнанні осіб пов'язаними враховується вплив, який може здійснюватися через володіння однією особою корпоративними правами інших осіб відповідно до укладених між ними договорів або за наявності іншої можливості однієї особи впливати на рішення, що приймаються іншими особами. При цьому, такий вплив враховується незалежно від того, чи здійснюється він особою безпосередньо і самостійно або спільно з пов'язаними особами, що визнаються такими відповідно до цього підпункту.

Відповідно до вимог п.120.3 ст.120 ПК України, у редакції, що діє з 13.08.2015 року, неподання платником податків звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення або не включення до такого звіту інформації про всі здійснені протягом звітного періоду контрольовані операції відповідно до вимог п.39.4 ст.39 цього Кодексу тягне за собою накладення штрафу у розмірі:

- 300 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, - у разі неподання (несвоєчасного подання) звіту про контрольовані операції;

- 1% суми контрольованих операцій, незадекларованих у поданому звіті про контрольовані операції, але не більше 300 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, за всі незадекларовані контрольовані операції;

- 3% суми контрольованих операцій, щодо яких не була подана документація, визначена пп.39.4.6 п.39.4 ст.39 цього Кодексу, але не більше 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, за всі контрольовані операції, здійснені у відповідному звітному році.

Сплата таких фінансових санкцій (штрафів) не звільняє платника податку від обов'язку подання звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення.

Так, як встановлено з матеріалів справи судами обох інстанцій, підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення стали встановлені податковим органом порушення підприємством позивача вимог пп.39.2.1.2 пп.39.2.1 п.39.2 ст.39 ПК України, що полягають у неподанні звіту про «контрольовані операції» за 2015 рік, форма та порядок складання якого визначені наказом Міністерства фінансів України №8 від 18.01.2016р., оскільки, на думку контролюючого органу, фірма «Давос» та Компанія «ALEX GRAIN LLP» (Великобританія) є «пов'язаними» між собою особами.

Пов'язаність вказаних юридичних осіб податковий орган обґрунтовує саме приписами пп.14.1.159. п.14.1 ст.14 ПК України, згідно якої, «пов'язані особи» - юридичні та/або фізичні особи, відносини між якими можуть впливати на умови або економічні результати їх діяльності чи діяльності осіб, яких вони представляють, з урахуванням того, що одна і та сама фізична особа безпосередньо та/або опосередковано володіє корпоративними правами у кожній такій юридичній особі у розмірі 20 і більше відсотків.

Факт здійснення спірної господарської операції в 2015 році між фірмою «Давос» та Компанією «ALEX GRAIN LLP» з продажу товару - «ячмінь українського походження врожаю 2014 року для промислової переробки» на суму 517796,24 доларів США (еквівалентно 12427455,13грн.) сторонами не заперечується.

Як видно зі змісту висновків перевірки, ревізорами ГУ ДФС в Одеській області було встановлено, що згідно інформації розміщеної на сайті www.companieshouse.gov.ua, яка формується з інформації Управління Державної реєстрації юридичних осіб Великобританії, Реєстру власності та місцевих офіційних видавництв, Компанія «ALEX GRAIN LLP» (партнерство з обмеженою відповідальністю) зареєстрована у формі Limited Liability Partnership Act 2000 та має 2-х партнерів нерезидентів Грамма О.В. (Україна) та Віктор Витюков (Україна). Аналогічна інформація міститься й на сайті www.amadeus.com. В свою чергу, керівником фірми «Давос» є Грамма О.В.

Таким чином, відповідач вважає, що інформація з вищезгаданих інтернет-джерел може використовуватись під час проведення контрольно-перевірочних заходів контролюючими органами, а також є належним і беззаперечним доказом в адміністративному судочинстві, та відповідно повністю підтверджує, що операції, здійснені у 2015 році між фірмою «Давос» та Компанією «ALEX GRAIN LLP» є «контрольованими» відповідно до вимог ПК України.

Проте, як на думку суду 1-ї інстанції, так і на думку судової колегії, матеріали проведеної податковим органом документальної позапланової виїзної перевірки фірми «Давос» з питань неподання звіту про контрольовані операції за звітний 2015 рік не містять належних та допустимих доказів того, що спірні господарські операції, які були здійснені у 2015 році між фірмою «Давос» та «ALEX GRAIN LLP» є «контрольованими», а фірма ці компанії, відповідно, «пов'язаними» особами.

Так, у відповідності до вимог ч.1 ст.14 Закону України «Про засади державної мовної політики» від 03.07.2012р. №5029-VI, судочинство в Україні у цивільних, господарських, адміністративних і кримінальних справах здійснюється державною мовою. При цьому, сорони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою.

Отже, з огляду на зазначені вимоги Закону №5029-VI, судом 1-ї інстанції цілком обґрунтовано не було прийнято до уваги в якості належних та допустимих доказів по справі роздруківки з сайту www.companieshouse.gov.ua щодо Компанії «ALEX GRAIN LLP» оскільки, як їх використання під час проведення перевірки, так і надання відповідачем до суду в якості доказів покладених в обґрунтування висновків акту перевірки було здійснено без їх попереднього автентичного перекладу, який, в свою чергу, був наданий представником відповідача лише на вимогу суду 2-ї інстанції і то в останньому судовому засіданні.

Також, судова колегія, як і окружний суд, критично ставиться і до зроблених податковим органом висновків перевірки, які фактично ґрунтуються лише на припущеннях та на підставі вивчення роздруківок англомовних сайтів з мережі Інтернет без отримання підтверджуючої інформації від фіскальних органів Великобританії.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідачем не надано ні до суду 1-ї інстанції, ні до суду 2-ї інстанції, жодних листів компетентних органів Великобританії, як то Податкової та Митної Служби її Величності тощо, на підтвердження фактів на які посилається перевіряючий ревізор в своєму акті перевірки а в запереченнях на адміністративний позов про встановлення порушень позивачем пп.39.4.2 п.39.4 ст.39 ПК України. Т.б. відповідачем фактично зроблені висновки без повного дослідження питання того, який саме відсоток (%) прав Компанії «ALEX GRAIN LLP» мав Грамма О.В. станом на час укладання спірного Контракту №DAV-AG-150225-B fob від 25.02.2015р. та фактичного здійснення вказаної «контрольованої», на думку ГУ ДФС в Одеській області, операції.

Окрім того, відповідач в своїх запереченнях посилається і на дані Щорічного звіту LLP за 2014 рік, який взагалі не має відношення до перевіряємого періоду здійснення господарських операції між сторонами.

В свою чергу, суд зазначає, що корпоративні права фізичної особи у компанії «ALEX GRAIN LLP» могли змінюватись протягом року, т.б. в період 2014-2015р.р.

При цьому, судова колегія також враховує і той факт, що згідно Меморандуму про взаєморозуміння від 16.04.2014 року, наданого позивачем до суду, а також до контролюючого органу разом із запереченнями на акт перевірки, Грамма О.В. дійсно визнано партнером компанії «ALEX GRAIN LLP», але, при цьому, він володіє не більше 15% корпоративних прав цієї компанії, не бере участь у підтримці та управлінні її діяльністю, не має права на представництво та випуск будь-яких документів, ознайомлюватися з документами від компанії, не має право на видачу документів чи надавати їх іншим особам, а також не має права на оформленням документів від імені компанії, не має право підпису.

Також, судова колегія вважає за необхідне наголосити на необхідності дотримуватися позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у п.53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої, суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом».

Так, на думку суду, наведені відповідачем аргументи з мережі інтернет не є достатньо вагомими, чіткими, узгодженими, підтвердженими належними та допустими доказами, що спростовують доводи позивача про те що, фірма «Давос» та компанія ALEX GRAIN LLP не є пов'язаними особами.

При цьому, також слід звернути увагу на те, що згідно ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у п. 110 рішення від 23.07.2002р. у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та «Вуліч проти Швеції» суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

Отже, з системного аналізу вказаних вище норм ПК України вбачається, що для віднесення певних господарських операцій до «контрольованих» слід брати до уваги не тільки об'єми операцій, які мали місце безпосередньо між «пов'язаними» особами, але й факт того, що учасники операцій є «пов'язаними» особами.

Таким чином, за вказаних обставин, судова колегія, як і суд 1-ї інстанції, вважає, що висновки ГУ ДФС в Одеській області, викладені в акті перевірки №296/15-32-14-07/22471496 від 20.09.2016 року щодо порушення фірмою «Давос» у формі ТОВ вимог пп.39.4.2 п.39.4 ст.39 ПК України ґрунтуються лише на припущеннях, при цьому, під час проведення спірної перевірки у контролюючого органу були відсутні будь-які посилання на докладне і об'єктивне вивчення питань, пов'язаних із визначеним порушенням пп.39.4.2 п.39.4 ст.39 ПК України, відповідальність за яке передбачена ст.120 ПК України.

Враховуючи викладені обставини, судова колегія, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, вважає що суд 1-ї інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідачем в ході розгляду даної справи на надано достатніх доказів та не наведено об'єктивних доводів щодо наявності в діях підприємства позивача ознак неправомірності чи недотримання податкового законодавства, як і не доведено правомірності прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

До того ж, ще слід зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.11,71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, чого, в свою чергу, в даному випадку, не було зроблено представниками відповідача в судових засіданнях суду 1-ї та 2-ї інстанцій.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.200 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову окружного суду - без змін.

Керуючись ст.ст.195,196,198,200,205,206,254 КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області - залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 29 березня 2017 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Ю.В. Осіпов

Судді: О.С. Золотніков

В.О. Скрипченко