Справа № 805/1943/17-а
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2017 р. Справа № 805/1943/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АГ СТАЛЬ»

до Маріупольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області

Управління Державної казначейської служби у м. Маріуполі Донецької області

про визнання протиправною бездіяльності щодо неподання висновку про суму бюджетного відшкодування ПДВ, зобовязання подати висновок про повернення суми бюджетного відшкодування в розмірі 856631,76 гривень, стягнення з бюджету суми відшкодування ПДВ в розмірі 856631,76 гривень

Товариство з обмеженою відповідальністю «АГ СТАЛЬ» звернулося до суду з позовом до Маріупольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області (далі відповідач 1), Управління Державної казначейської служби у м. Маріуполі Донецької області (далі відповідач 2) про визнання протиправною бездіяльності Маріупольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області щодо неподання до Управління Державної казначейської служби у м. Маріуполі Донецької області висновку про суму бюджетного відшкодування ПДВ на користь ТОВ «АГ СТАЛЬ», зобовязання Маріупольську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Донецькій області подати до Управління Державної казначейської служби у м. Маріуполі Донецької області висновок про повернення суми бюджетного відшкодування на користь ТОВ «АГ СТАЛЬ» у розмірі 856631,76 гривень, стягнення з Державного бюджету суми відшкодування ПДВ в розмірі 856631,76 гривень.

Ухвалою суду від 14.06.2017 року залучено до участі у справі у якості другого відповідача - Управління Державної казначейської служби у м. Маріуполі Донецької області.

Заявлені вимоги позивач обґрунтував тим, що постановою господарського суду Запорізької області від 14.07.2015 року по справі № 908/2239/15-г ТОВ «АГ СТАЛЬ» було визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого ОСОБА_1.

Оскільки відповідно до норм Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ліквідатор виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута та предявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості, з метою належного виконання своїх повноважень, ліквідатор ТОВ «АГ СТАЛЬ» звертався до Іллічівського відділення Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, Головного управління ДФС у Донецькій області, Державної фіскальної служби України з листами від 15.12.2015 року № 235 та повторно від 29.06.2015 року № 08/128 з проханням в найкоротший термін здійснити відшкодування ПДВ на рахунок ТОВ «АГ СТАЛЬ». Проте, відповіді ліквідатору не надано.

Ліквідатор підприємства позивача втретє звернувся до Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області з листом від 06.10.2016 року № 08/234-1, в якому просив в найкоротший термін здійснити відшкодування ПДВ на рахунок ТОВ «АГ СТАЛЬ». У відповідь ліквідатору надійшов лист від відповідача 1, в якому зазначено, що сума переплати, яка на поточну дату наявна в ІКП з податку на додану вартість ТОВ «АГ СТАЛЬ» (856629,00 гривень) є переплатою, що була заявлена підприємством до відшкодування на рахунок платника у банку згідно уточнюючого розрахунку до декларації по операціях за травень 2014 року № НОМЕР_1 від 29.12.2014 року на загальну суму 1222764,00 гривень залишок на поточну дату 856629,00 гривень та сумою переплати надмірно сплаченої суми живими коштами у розмірі 2,76 гривень.

У звязку з вищевказаним, поверненню підлягає сума переплати 2,76 гривень, яка відповідно до п. 43.4 ст. 43 Податкового кодексу України повинна бути повернута виключно на рахунок платника в системі адміністрування ПДВ, номер якого вказується платником у відповідній заяві про повернення.

Позивач зауважує, що не згодний з таким висновком відповідача 1, оскільки декларація за травень 2014 року надана до ДФС 20.06.2014 року засобами електронного звязку, а заява про повернення суми бюджетного відшкодування в розмірі 1222764,00 гривень на банківський рахунок була надана позивачем 29.12.2014 року.

Позивач зазначає, що в порушення пункту 200.10 статті 200 Податкового кодексу України відповідачем 1 не надано до Управління Державної казначейської служби у м. Маріуполі Донецької області висновок про повернення суми бюджетного відшкодування на користь ТОВ «АГ СТАЛЬ».

З зазначених підстав позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представником позивача надано заяву про розгляд справи в письмовому провадженні.

Відповідач 1 проти задоволення позову заперечував, 14.06.2017 року надав до суду письмові заперечення (а.с. 75-78). В обґрунтування незгоди із позовом зазначив, що відносно позивача було проведено перевірку, результати якої відображено в акті виїзної планової перевірки ТОВ «АГ СТАЛЬ» від 20 листопада 2015 року № 118/05-19-22-02/20330053.

Актом виїзної планової перевірки позивача встановлено певні порушення Податкового кодексу України, у тому числі: заниження ПДВ, що підлягає до сплаті в бюджет у сумі 510369,00 гривень та завищення суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку в сумі 448387,00 гривень, заповнення уточнюючого розрахунку податкових зобовязань з ПДВ за січень 2013 року в порушеннями п. 1, 2, 3, 7 Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Мінфіну України від 25.11.2011 року № 1482.

На підставі встановлених актом перевірки порушень, Маріупольською ОДПІ було прийнято податкові повідомлення-рішення, серед яких: від 07.12.2015 року № НОМЕР_2 з податку на додану вартість на загальну суму 637961,00 гривень (форми «Р»), від 07.12.2015 року № НОМЕР_3 про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ на загальну суму 637363,00 гривень (форми «В1»).

За результатами адміністративного та судового оскарження скасоване податкове повідомлення-рішення від 07.12.2015 року № НОМЕР_3 в частині зменшення податкового кредиту з ПДВ по операціях ТОВ «Степ-Компютер» та у зазначеній частині штрафну санкцію і рішення, прийняте за результатами первинної скарги, а в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення залишено без змін. Позивачу спрямоване податкове повідомлення-рішення форми «В 1» від 17.05.2016 року та розрахунок пені, обчисленої на податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 07.12.2015 року № НОМЕР_2.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 02.09.2016 року у справі № 805/1590/16-а скасовані, зокрема, податкові повідомлення-рішення від 17.12.2016 року № НОМЕР_2, яким визначене податкове зобовязання з ПДВ у сумі 637961,00 гривень та від 17.05.2016 року № НОМЕР_4, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ на суму 636569,00 гривень. Постанова набрала законної сили.

При цьому, відповідач 1 вважає правомірними висновки проведеної перевірки та скасованих судом податкових повідомлень-рішень з донарахованими сумами ПДВ та зменшенням відшкодування з ПДВ. Зазначає, що заявлена до відшкодування на розрахунковий рахунок сума 856629,00 гривень 29.12.2015 року переведена в пасивну переплату у звязку з адміністративним оскарженням податкового повідомлення-рішення форми «В 1» № НОМЕР_3, тому підлягає поверненню сума переплати 2,76 гривень.

Також вважає, що у відповідача 1 згідно з внесеними до статті 19-1 Податкового кодексу України змінами, відсутні функції щодо подання висновку до управління Держаної казначейської служби України у Донецькій області про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ.

Посилаючись на відповідність вимогам чинного законодавства дій Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, відповідач 1 зауважував на необґрунтованості заявлених позивачем вимог та просив суд відмовити в їх задоволенні в повному обсязі.

Крім того, відповідачем 1 надано клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні (а.с. 122).

Відповідач 2 письмових заперечень не надав, представника в судове засідання не направив. Про дату, місце та час судового розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить відповідне повідомлення (а.с. 116).

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в письмовому провадженні у відповідності до приписів ч. 4 ст. 122 КАС України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АГ СТАЛЬ» є юридичною особою з кодом 20330053, що підтверджується постановою господарського суду Запорізької області від 14.07.2015 року по справі № 908/2239/15-г, якою ТОВ «АГ СТАЛЬ» було визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого ОСОБА_1 (а.с. 9-10).

Позивач перебуває на податковому обліку у Маріупольській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області, що не є спірною обставиною у справі.

Позивач був платником податку на додану вартість, що підтверджується наданими до відповідача 1 деклараціями з ПДВ.

Так, згідно декларації з ПДВ від 20.06.2014 року за травень 2014 року позивачем заявлено суму бюджетного відшкодування у розмірі 1222764,00 гривень у зменшення податкових зобовязань з ПДВ наступних звітних (податкових) періодів (а.с. 16). Згідно додатку Д3 до вказаної декларації вказана сума ПДВ підтверджена як сума бюджетного відшкодування (а.с. 21).

17.10.2014 року позивачем було подано відповідачу 1 декларацію з ПДВ за вересень 2014 року з сумою бюджетного відшкодування в розмірі 281055,00 гривень (а.с. 27). Додатком Д3 вказану суму було також підтверджено (а.с. 31).

18.12.2014 року було подано декларацію з ПДВ за листопад 2014 року з сумою бюджетного відшкодування в розмірі 23408, 00 гривень (а.с. 41). Додатком Д3 вказану суму було також підтверджено (а.с. 45).

Відповідно до заяви про повернення суми бюджетного відшкодування від 29.12.2014 року (додаток Д4) до уточненої декларації з ПДВ за грудень 2014 року позивач заявив до відшкодування на рахунок платника у банку суму ПДВ в розмірі 1222764,00 гривень (а.с. 53).

Як зазначає, позивач, двічі, листами № 232 від 15.12.2015 року та № 08/128 від 29.06.2016 року він звертався до Іллічівського відділення Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області з вимогою здійснити відшкодування ПДВ в сумі 856629,00 гривень на рахунок ТОВ «АГ СТАЛЬ» (а.с. 49-50). При цьому, докази направлення вказаних листів на адресу відповідача 1 та відповіді на них в матеріалах справи відсутні.

Листом № 08/234-1 від 06.10.2016 року ліквідатор підприємства позивача звернувся безпосередньо до начальника Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області з вимогою здійснити повернення суми переплати з ПДВ в розмірі 856629,00 гривень на рахунок ТОВ «АГ СТАЛЬ» (а.с. 51).

Листом від 06.10.2016 року відповідач 1 повідомив позивача, що відповідно по положень статті 43 Податкового кодексу України та Порядку взаємодії територіальних органів ДФС, місцевих фінансових органів та територіальних органів ДКСУ у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобовязань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 1146 від 15.12.2015 року поверненню на розрахункові рахунки підприємств підлягають помилково та/або надміру сплачені суми, тобто, суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобовязань (а.с 52).

Відповідно до пункту 1 дія цього Порядку не поширюється на відшкодування податку на додану вартість.

Сума переплати на поточну дату наявна в ІКП з податку на додану вартість ТОВ «АГ СТАЛЬ» (856629,00 гривень) є переплатою, що була заявлена підприємством до відшкодування на рахунок платника у банку згідно уточнюючого розрахунку по декларації за травень 2014 року № НОМЕР_1 від 29.12.2014 року на загальну суму 1222764,00 гривень. Залишок на поточну дату 856629,00 гривень та сума переплати надміру сплаченої живими коштами у розмірі 2,76 гривень.

У звязку з вищевказаним, поверненню підлягає сума переплати 2,76 гривень, яка, на думку фіскального органу, відповідно до пункту 43.4 статті 43 Податкового кодексу України повинна бути повернута виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування ПДВ, номер якого вказується платником у відповідній заяві про повернення.

Таким чином, відповідач відмовив позивачу у поверненні суми переплати з ПДВ в розмірі 856629,00 гривень на рахунок ТОВ «АГ СТАЛЬ», розяснивши, що повернення суми переплати з ПДВ та повернення надміру сплачених сум податків регулюються різними нормами законодавства.

При цьому, наявна у позивача переплата з податку на додану вартість в сумі 856629,00 гривень не є спірною між сторонами.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України, статті 94 Податкового кодексу України (надалі ПК України) податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з пунктом 200.10 статті 200 ПК України протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Заява про повернення суми бюджетного відшкодування була подана відповідачам 29.12.2014 року (а.с. 53). Доказів проведення камеральної перевірки заявлених у ній даних протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, Маріупольською ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області не надано.

Як зазначає у запереченнях відповідач 1, за результатами перевірки відповідно до акту № 118/05-19-22-02/20330053 від 20.11.2015 року з урахуванням висновку № 2/118/05-19-22-02/20330053 «Щодо розгляду заперечень наданих ТОВ «АТ СТАЛЬ» до акту виїзної планової документальної перевірки № 118/05-19-22-02/20330053 від 20.11.2015 року встановлено низку порушень ПК України, серед яких було встановлено заниження ПДВ, що підлягає до сплаті в бюджет у сумі 510369,00 гривень та завищення суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку в сумі 448387,00 гривень, заповнення уточнюючого розрахунку податкових зобовязань з ПДВ за січень 2013 року в порушеннями п. 1, 2, 3, 7 Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Мінфіну України від 25.11.2011 року № 1482.

На підставі встановлених актом перевірки порушень, Маріупольською ОДПІ було прийнято податкові повідомлення-рішення, у тому числі: від 07.12.2015 року № НОМЕР_2 з податку на додану вартість на загальну суму 637961,00 гривень (форми «Р»), від 07.12.2015 року № НОМЕР_3 про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ на загальну суму 637363,00 гривень (форми «В1»).

На підставі встановлених актом перевірки порушень, Маріупольською ОДПІ було прийнято податкові повідомлення-рішення, серед яких: від 07.12.2015 року № НОМЕР_2 з податку на додану вартість на загальну суму 637961,00 гривень (форми «Р»), від 07.12.2015 року № НОМЕР_3 про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ на загальну суму 637363,00 гривень (форми «В1»).

За результатами адміністративного та судового оскарження вказані податкові повідомлення-рішення були скасовані.

Відповідачем 1 не надано до матеріалів справи акту перевірки та вказаних податкових повідомлень-рішень, але ця обставина не є спірною між сторонами та доведена судовим рішенням - постановою Донецького окружного адміністративного суду від 02.09.2016 року у справі № 805/1590/16-а, що набрала законної сили.

Статтею 200 ПК України визначено порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків.

Згідно з п.200.7 ст.200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Відповідно до п. 200.10 ст.200 ПК України платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 200.12 статті 200 ПК України встановлено, що контролюючий орган зобов'язаний протягом п'яти робочих днів після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Відповідно до пункту 200.13 статті 200 ПК України на підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Сторонами не заперечується, що такого висновку відповідачем 1 не було видано.

Отже у результаті не вчинення відповідачем 1 належних дій не відшкодовані суми ПДВ перетворилися на бюджетну заборгованість, чим зумовлюється виникнення фінансових правовідносин між боржником в особі держави та кредитором - платником податків, права якого порушені внаслідок несплати йому відповідної суми.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач 1 у спірних правовідносинах діяв не на підставі, не в спосіб визначений чинним законодавством України, що позбавило позивача можливості на реалізацію своїх законних прав в адміністративних правовідносинах. З зазначених підстав вимога в частині визнання протиправною бездіяльності щодо неподання до Управління Державної казначейської служби у м. Маріуполі Донецької області висновку про суму бюджетного відшкодування ПДВ на користь ТОВ «АГ СТАЛЬ» підлягає задоволенню.

Стосовно вимог позивача про зобовязання відповідача 1 подати до Управління Державної казначейської служби у м. Маріуполі Донецької області висновок про повернення суми бюджетного відшкодування на користь ТОВ «АГ СТАЛЬ» у розмірі 856631,76 гривень, стягнення з Державного бюджету суми відшкодування ПДВ в розмірі 856631,76 гривень, суд зазначає наступне.

Перелік осіб, яки є платниками податку на додану вартість містить стаття 180 ПК України. Відповідно до підпункту 2 пункту 180.1 статті 180 ПК України для цілей оподаткування платником податку є будь-яка особа, що зареєстрована або підлягає реєстрації як платник податку.

Як зазначено вище, постановою господарського суду Запорізької області від 14.07.2015 року по справі № 908/2239/15-г ТОВ «АГ СТАЛЬ» було визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Відповідно до частини 1 статті 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», зокрема, з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури:

- господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу за виключенням укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу в процедурі ліквідації тощо;

- строк виконання всіх грошових зобовязань банкрута вважається таким, що настав;

- у банкрута не виникає жодних додаткових зобовязань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обовязкових платежів)), крім витрат, безпосередньо повязаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Зважаючи на наведене, ліквідатором підприємства позивача 07 жовтня 2015 року було подано заяву про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість (а.с. 95-98).

Однак, відповідачем 1 будо відмовлено в анулюванні з посиланням на пункт 184.1 статті 184 ПК України. Доказів оскарження такої відмови матеріали справи не містять.

За приписами вказаного пункту, реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо:

а) будь-яка особа, зареєстрована як платник податку протягом попередніх 12 місяців, подала заяву про анулювання реєстрації, якщо загальна вартість оподатковуваних товарів/послуг, що надаються такою особою, за останні 12 календарних місяців була меншою від суми, визначеної статтею 181 цього Кодексу, за умови сплати суми податкових зобов'язань у випадках, визначених цим розділом;

б) будь-яка особа, зареєстрована як платник податку, прийняла рішення про припинення та затвердила ліквідаційний баланс, передавальний акт або розподільчий баланс відповідно до законодавства за умови сплати суми податкових зобов'язань із податку у випадках, визначених цим розділом;

в) будь-яка особа, зареєстрована як платник податку, реєструється як платник єдиного податку, умова сплати якого не передбачає сплати податку на додану вартість;

г) особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту;

ґ) установчі документи будь-якої особи, зареєстрованої як платник податку, визнані рішенням суду недійсними;

д) господарським судом винесено ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута;

е) платник податку ліквідується за рішенням суду (фізична особа позбувається статусу суб'єкта господарювання) або особу звільнено від сплати податку чи її податкову реєстрацію анульовано (скасовано, визнано недійсною) за рішенням суду;

є) фізична особа, зареєстрована як платник податку, померла, її оголошено померлою, визнано недієздатною або безвісно відсутньою, обмежено її цивільну дієздатність;

з) припинено дію договору про спільну діяльність, договору управління майном, угоди про розподіл продукції (для платників податку, зазначених у підпунктах 4, 5 і 8 пункту 180.1 статті 180 цього Кодексу) або закінчився строк, на який утворено особу, зареєстровану як платник податку.

Відповідно до пункту 184.2 статті 184 ПК України анулювання реєстрації на підставі, визначеній у підпункті «а» пункту 184.1 цієї статті, здійснюється за заявою платника податку, а на підставах, визначених у підпунктах «б»-«з» пункту 184.1 цієї статті, може здійснюватися за заявою платника податку або за самостійним рішенням відповідного контролюючого органу.

Анулювання реєстрації здійснюється на дату:

- подання заяви платником податку або прийняття рішення контролюючим органом про анулювання реєстрації;

- зазначену в судовому рішенні;

- припинення дії договору про спільну діяльність, договору управління майном, угоди про розподіл продукції або закінчення строку, на який утворено особу, зареєстровану як платник податку;

- що передує дню втрати особою статусу платника податку на додану вартість.

При цьому датою анулювання реєстрації платника податку визначається дата, що настала раніше.

З додаткових заперечень представника відповідача 1, наданих на адресу суду 04.10.2017 року вбачається, що лише платник податку на додану вартість має право на отримання відшкодування ПДВ згідно до вимог пункту 200.7 статті 200 ПК України. ГУ ДФС у Донецькій області 20.09.2017 року анулювало свідоцтво платника ПДВ ТОВ «АТ СТАЛЬ» (а.с. 117-118). Підставою анулювання визначено п. «г» п. 184.1 ст. 184 ПК України, а саме: особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту.

За таких обставин, вимоги позивача в частині зобовязання відповідача 1 подати до Управління Державної казначейської служби у м. Маріуполі Донецької області висновок про повернення суми бюджетного відшкодування на користь ТОВ «АГ СТАЛЬ» у розмірі 856631,76 гривень, стягнення з Державного бюджету суми відшкодування ПДВ в розмірі 856631,76 гривень не підлягають задоволенню.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заявлених позивачем вимог про визнання протиправною бездіяльності щодо неподання до Управління Державної казначейської служби у м. Маріуполі Донецької області висновку про суму бюджетного відшкодування ПДВ на користь ТОВ «АГ СТАЛЬ», оскільки відповідачем 1 не було вчинено вказані дії у строки встановлені Податковим кодексом України.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Ухвалою суду від 22 травня 2017 року було відстрочено сплату судового збору позивачем до ухвалення рішення у справі (а.с. 56).

Оскільки позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру і одну вимогу майнового характеру, до сплати в Державний бюджет України належить 12849,48 гривень. На користь позивача ухвалено одну позовну вимогу, тому 1600,00 гривень підлягає стягненню з Маріупольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області за рахунок бюджетних асигнувань, а 11249,48 гривень підлягає стягненню з позивача.

З огляду вище викладене, на підставі положень Податкового кодексу України, ст.ст. 8 - 11, 40, 94, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «АГ СТАЛЬ» з до Маріупольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області, Управління Державної казначейської служби у м. Маріуполі Донецької області про визнання протиправною бездіяльності Маріупольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області щодо неподання до Управління Державної казначейської служби у м. Маріуполі Донецької області висновку про суму бюджетного відшкодування ПДВ на користь ТОВ «АГ СТАЛЬ», зобовязання Маріупольську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Донецькій області подати до Управління Державної казначейської служби у м. Маріуполі Донецької області висновок про повернення суми бюджетного відшкодування на користь ТОВ «АГ СТАЛЬ» у розмірі 856631,76 гривень, стягнення з Державного бюджету суми відшкодування ПДВ в розмірі 856631,76 гривень задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Маріупольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області щодо неподання до Управління Державної казначейської служби у м. Маріуполі Донецької області висновку про суму бюджетного відшкодування ПДВ на користь ТОВ «АГ СТАЛЬ».

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «АГ СТАЛЬ» (87524, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Сеченова, 63-А, ) на користь Державного бюджету України судові витрати з судового збору у розмірі 11249 (одинадцять тисяч двісті сорок девять) гривень 48 копійок.

Стягнути з Маріупольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59, ) на користь Державного бюджету України судові витрати з судового збору у розмірі 1600 (одну тисячу шістсот) гривень 00 копійок.

Постанова прийнята в нарадчій кімнаті 10 жовтня 2017 року.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Голубова Л.Б.