Справа № 812/1364/17
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 жовтня 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1364/17

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Пляшкова К.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Луганській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рудничні машини» про стягнення коштів з рахунків у сумі 11928,59 грн,

ВСТАНОВИВ:

28 вересня 2017 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДФС у Луганській області (далі позивач, ГУ ДФС у Луганській області) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рудничні машини» (далі відповідач, ТОВ «Рудмаш») про стягнення коштів з розрахунків у сумі 11928,59 грн.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що ТОВ «Рудмаш» знаходиться на обліку у ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області. Станом на 05.09.2017 у відповідача утворився борг з податку на додану вартість у загальній сумі 11928,59 грн. Відповідачем подано до контролюючого органу уточнюючи розрахунки податкових зобовязань з ПДВ у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок, а саме: відповідно до розрахунку від 26.10.2015 № НОМЕР_1 за червень 2015 року у розмірі 8970,00 грн (залишок несплаченого боргу складає 8896,00 грн), сума штрафу, нарахованого платником самостійно у звязку з виправленням помилки, в розмірі 269,00 грн; розрахунок від 27.10.2015 № НОМЕР_2 за липень 2015 року у розмірі 583,00 грн; розрахунок від 28.10.2015 № НОМЕР_3 за вересень 2015 року у розмірі 480,00 грн. За порушення пункту 203.2 статті 203 Податкового Кодексу України на підставі статті 126 ПК України до відповідача було застосовано штрафну (фінансову) санкцію у сумі 922,04 грн, яка була визначена у податковому повідомлені-рішенні від 02.03.2017 № НОМЕР_4, яке було надіслане відповідачу поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення та повернуто у звязку з закінченням терміну зберігання. Вказане податкове повідомлення-рішення відповідачем не оскаржено та є узгодженим. Крім того, відповідно до статті 129 ПК України відповідачу нарахована пеня на загальну суму 778,55 грн. На виконання вимог ПК України, ДПІ у м. Лисичанську виставлена відповідачеві податкова вимога від 06.02.2017 № 136-17, яка була надіслана поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення та повернута у звязку з закінченням терміну зберігання. Податкова вимога від 06.02.2017 № 136-17 відповідачем не оскаржена і є чинною.

На підставі вищевикладеного позивач просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

У судове засідання представник позивача не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду клопотання про розгляд адміністративної справи за його відсутності (арк. спр. 27, 41).

Відповідач явку свого повноважного представника у судове засідання не забезпечив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою, зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Поштове відправлення повернулося до суду без вручення, із зазначенням причини повернення: за закінченням терміну зберігання (арк. спр. 45-47, 48).

Зважаючи на приписи частини одинадцятої статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд вважає, що відповідачу повістку про виклик вручено належним чином.

З огляду на положення частини шостої статті 128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути адміністративну справу у письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 69-72 КАС України, суд встановив таке.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Рудмаш» () зареєстровано як юридичну особу, яка перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у м. Лисичанську Головного управління ДФС (далі ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області) (арк. спр. 45-47).

Відповідач є платником податку на додану вартість з 13.05.2010, що підтверджується витягом від 25.04.2016 № 147 з реєстру платників податку на додану вартість (арк. спр. 29).

З інтегрованої картки платника ПДВ вбачається, що за відповідачем станом на 31.07.2017 обліковується заборгованість по податку на додану вартість у розмірі 11928,59 грн, у тому числі, пеня 778,55 грн (арк. спр. 19-20).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, суд виходить з такого.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

У відповідності із статтею 14 Податкового кодексу України:

- грошове зобовязання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобовязання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у звязку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.39 пункту 14.1);

- податкове зобовязання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту 14.1);

- штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у звязку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.265 пункту 14.1);

- пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобовязань, не сплачених у встановлені законодавством строки (підпункт 14.1.162 пункту 14.1);

- податковий борг - сума узгодженого грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання (підпункту 14.1.175 пункту 14.1).

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 ПК України Крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

У відповідності із пунктом 49.18 статті 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює:

- календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця (п. п. 49.18.1);

- календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя) (п. п. 49.18.2);

- календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року (п. п. 49.18.3);

- календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним (п. п. 49.18.4);

- календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб підприємців протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року (п. п. 49.18.5).

Відповідно до пункту 50.1 статті 50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статті 102 цього Кодексу) платник податків самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків, який самостійно виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті, зокрема надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Порядок обчислення податку на додану вартість визначений Розділом V ПК України, у тому числі:

Статтею 203 ПК України визначено, що податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця (пункт 203.1).

Так, ТОВ «Рудмаш» до ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області подано звітні податкові декларації з податку на додану вартість за червень, липень та вересень 2015 року, у яких зазначено про відсутність суми ПДВ, які сплачується до державного бюджета у цих періодах (арк. спр. 30-31, 32-33, 34-35).

Згодом ТОВ «Рудмаш» подано до ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області такі уточнюючі розрахунки податкових зобовязань з ПДВ:

- від 26.10.2015 № НОМЕР_1 за червень 2015 року, у якому визначено суму ПДВ, що сплачується до державного бюджету - 8970,00 грн, та суму штрафу, нарахованого платником самостійно у звязку з виправленням помилки, - 269,00 грн (арк. спр. 13-14);

- від 27.10.2015 № НОМЕР_2 за липень 2015 року, у якому визначено суму штрафу, нарахованого платником самостійно у звязку з виправленням помилки - 583,00 грн (арк. спр. 15-16);

- від 28.10.2015 № НОМЕР_3 за вересень 2015 року, у якому визначено суму штрафу, нарахованого платником самостійно у звязку з виправленням помилки - 480,00 грн (арк. спр. 17-18).

З огляду на викладені вище положення Податкового кодексу України, судом встановлено, що ТОВ «Рудмаш» мав сплатити суму самостійно визначених податкових зобовязань та штраф, у визначений пунктом 57.1 статті 57 ПК України строк, чого ним зроблено не було.

Крім того, відповідно до пункту 126.1 статті 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області за наслідками проведення камеральної перевірки податкової звітності з податку на додану вартість ТОВ «Рудмаш» з питань своєчасності сплати податкових зобовязань за січень 2014 року встановлено порушення платником термінів сплати узгодженого грошового зобовязання з ПДВ у сумі 4610,20 грн із затримкою більше 30 днів. Результати камеральної перевірки оформлено актом від 17.01.2017 № 6/12-09-12/01/36833501 (арк. спр. 37).

Зазначений акт направлено відповідачеві рекомендованою кореспонденцією, який повернувся на адресу контролюючого органу без вручення, з відміткою пошти про причини невручення: «закінчення терміну зберігання» (арк. спр. 39).

На підставі акта камеральної перевірки від 17.01.2017 № 6/12-09-12/01/36833501 ГУ ДФС у Луганській області винесено податкове повідомлення-рішення від 02.03.2017 № НОМЕР_4, яким за встановлене порушення строку сплати суми грошового зобовязання з ПДВ у сумі 4610,20 грн на 51 та 52 календарних дня зобовязано ТОВ «Рудмаш» сплатити штраф у сумі 922,04 грн (арк. спр. 11).

Зазначене податкове повідомлення-рішення 03.03.2017 надіслано поштою ТОВ «Рудмаш», поштове відправлення повернулося без вручення із зазначенням причини повернення: «за закінченням терміну зберігання» (арк. спр. 12).

Відповідно до абзацу 3 пункту 58.3 статті 58 ПК України у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Таким чином, повідомлення-рішення від 02.03.2017 № НОМЕР_4, в силу приписів абзацу 3 пункту 58.3 статті 58 ПК України, вважається врученим відповідачу 26.03.2017 (день повернення, зазначений поштовою службою на довідці про причини повернення поштового відправлення).

Разом з тим, ТОВ «Рудмаш» правом оскаржити зазначене податкове повідомлення-рішення не скористався, у визначений пунктом 57.3 статті 57 ПК України строк грошове зобовязання, визначене контролюючим органом, не сплатив.

Також, згідно із підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми податкового зобовязання, визначеного платником податків або податковим агентом, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобовязання.

Нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобовязань. У разі часткового погашення податкового боргу сума такої частки визначається з урахуванням пені, нарахованої на таку частку (підпункти 129.3.1, 129.3.4 пункту 129.3 статті 129 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 129.4 статті 129 Податкового кодексу України на суми грошового зобовязання, визначеного підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), нараховується пеня за кожний календарний день прострочення у його сплаті, включаючи день погашення, із розрахунку 100 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Згідно з пунктом 129.5 статті 129 Податкового кодексу України зазначений розмір пені застосовується щодо всіх видів податків, зборів та інших грошових зобов'язань, крім пені, яка нараховується за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, що встановлюється відповідним законодавством.

Через несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов'язань відповідачу нарахована пеня у розмірі 778,55 грн, розмір якої підтверджено інтегрованою карткою платника податків (арк. спр. 19-20).

З огляду на все вище викладене, судом встановлено, що за ТОВ «Рудмаш» обліковується податковий борг з ПДВ у розмірі 11928,59 грн.

Пунктом 95.1 статті 95 ПК України регламентовано, що орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, провадиться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги та здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини (пункти 95.2 та 95.3 статті 95 ПК України).

Також, судом встановлено, що ГУ ДФС у Луганській області сформовано та 24.02.2017 надіслано поштою ТОВ «Рудмаш» податкову вимогу форми «Ю» від 06.02.2017 № 136-1, яка повернулася без вручення із зазначенням причини повернення: «за закінченням терміну зберігання» (арк. спр. 10).

Оскільки ТОВ «Рудмаш» вручено податкову вимогу, яка є чинною, доказів оскарження податкової вимоги відповідачем до матеріалів справи не надано, суд дійшов висновку, що контролюючим органом при зверненні до суду дотримано вимоги статті 95 ПК України.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючи органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 41.1 статті 41 ПК України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється (пункт 41.2 статті 41 ПК України).

Згідно з підпунктом 19-1.1.22 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів.

З вищевикладеного слідує, що контролюючим органом, уповноваженим здійснювати стягнення, є органи ДФС України обласного рівня, зокрема, Головне управління ДФС у Луганській області.

Враховуючи, що відповідачем на час розгляду даної адміністративної справи податковий борг по податку на додану вартість у загальному розмірі 11928,59 грн не сплачений, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до частини четвертої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 71, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДФС у Луганській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рудничні машини» про стягнення коштів з рахунків у сумі 11928,59 грн задовольнити повністю.

Стягнути кошти з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «Рудничні машини» (ідентифікаційний код юридичної особи: 36833501, місцезнаходження юридичної особи: 93100, Луганська область, місто Лисичанськ, вулиця ім. О. Довженка, будинок 5, офіс 315) у банках, обслуговуючих Товариство з обмеженою відповідальністю «Рудничні машини», на користь Державного бюджету України за податковим боргом з податку на додану вартість у загальному розмірі 11928,59 грн (одинадцять тисяч девятсот двадцять вісім гривень 59 коп.), у тому числі: за основним платежем 10228,00 грн (десять тисяч двісті двадцять вісім гривень), за штрафними (фінансовими) санкціями 922,04 грн (девятсот двадцять дві гривні 04 коп.), пені 778,55 грн (сімсот сімдесят вісім грн 55 коп.).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя ОСОБА_1