Справа № 597/728/17
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/9314/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Мікули О.І.,
суддів Курильця А.Р., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Чортківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на постанову Заліщицького районного суду Тернопільської області від 18 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України в Заліщицькому районі Тернопільської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача - управління Пенсійного Фонду України в Заліщицькому районі Тернопільської області (правонаступник - Чортківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області), в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні йому пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов`язати відповідача призначити йому пенсію зі зменшенням пенсійного віку згідно зі ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 14 червня 2017 року.
Постановою Заліщицького районного суду Тернопільської області від 18 серпня 2017 року позов задоволено. Визнано неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в Заліщицькому районі Тернопільської області в призначенні ОСОБА_1 пенсію за віком з врахуванням положення ст. 55 "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Заліщицькому районі Тернопільської області призначити ОСОБА_1 , пенсію за віком з врахуванням положення ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" починаючи з 14 червня 2017 року.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що згідно з листом Галузевого державного архіву Міністерства оборони України №179/1/7353 від 25 червня 2015 року ОСОБА_1 брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і безпосередньо виконував роботи в зоні відчуження тільки 4 дні: 29 червня, 10 липня, 01 та 17 вересня 1987 року. Місцем дислокації військової частини, в складі якої позивач брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, зазначено населений пункт Нова Радча (зона гарантованого добровільного відселення). Інших первинних документів, які б підтверджували факт роботи безпосередньо в зоні відчуження (30 км зона ЧАЕС) у період участі у ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у період з 23 червня по 27 вересня 1987 року позивач не надав. Таким чином, підстави для призначення пенсії за віком відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відсутні. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому суд відповідно до ч.1 ст.197 КАС України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами та на основі наявних у ній доказів.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2-категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 30 березня 1993 року.
14 червня 2017 року позивач звернувся до управління Пенсійного Фонду України в Заліщицькому районі Тернопільської області з заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Листом від 26 червня 2017 року №1721/04 управління Пенсійного Фонду України в Заліщицькому районі Тернопільської області відмовило ОСОБА_1 у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах, мотивуючи це тим, що відповідно до ст. 55 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи право на пенсію зі зменшенням пенсійного віку мають: учасники ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів на 8 років, учасники ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у 1987 році у зоні відчуження від 10 до 14 календарних днів на 5 років. Згідно з поданими документами, а саме: архівної довідки, виданої Галузевим державним архівом Міністерства оборони України, дні виїзду в зони (на об`єкти) становлять: 29 червня 1987 року (один день) ЧАЕС (зона відчуження) - бойові роботи; 10 липня 1987 року (один день), 01 та 17 вересня 1987 року (два дні) 3-ій енергоблок ЧАЕС (зона відчуження) - бойові роботи. Всього в зоні відчуження - 4 календарних дні. Місце дислокації частини, в складі якої ОСОБА_1 брав участь по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, населений пункт Нова Радча (зона гарантованого добровільного відселення). За таких обставин, права на пенсію за віком відповідно ст.55 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи відсутні. При наданні ОСОБА_1 інших первинних документів, які б підтверджували факт роботи безпосередньо в зоні відчуження (30 км зона ЧАЕС) в період участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 23 червня по 27 вересня 1987 року буде розглядатись питання призначення йому пенсії за віком. В іншому випадку право на пенсію позивач набуде при досягненні пенсійного віку - 60 років, що передбачено ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що наявні в позивача документи, які знаходяться в матеріалах справи, містять достатньо даних, які підтверджують факт участі позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 30-ти кілометровій зоні в період з 23 червня 1987 року по 27 вересня 1987 року з днями виїзду в зону відчуження - Чорнобиль, а саме: 29 червня, 30 червня, з 04 по 12 липня, з 14 по 19 липня, 22 липня та 23 липня 1987 року, що в сукупності складає 19 днів, на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії досяг віку понад 52 роки, має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що є достатньою умовою для призначення пільгової пенсії передбаченої ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із зниженням пенсійного віку на 08 років, а тому дії відповідача щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком з врахуванням положення ст. 55 "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є протиправними, а належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання призначити йому таку пенсію.
Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ст.10 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження.
Ч.1 ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій (для чоловіків 60 років, жінок - 55 років), зокрема, передбачено призначення пенсій за віком із зниженням пенсійного віку на 10 років особам, які працювали в зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів та на 8 років особам, які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів.
Згідно зі ст.15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" підставами для визначення статусу учасника ліквідації аварії на ЧАЕС є періоди роботи в зоні відчуження, що підтверджується відповідними документами, які видаються підприємствами, установами, організаціями.
П.2 ч.1 ст.14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачає, що для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, до 2 категорії відносяться учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження у 1987 році - не менше 14 календарних днів.
Відповідно до п.3 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 01 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів, з 1 липня 1986 року до 31 грудня 1986 року - не менше 5, а у 1987 році - не менше 14 календарних днів, віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення синього кольору, при цьому у посвідченні на правій стороні по діагоналі зліва направо ставиться штамп фарбою червоного кольору «Перереєстровано» і на вільному місці виконується запис про дату перереєстрації. Починаючи з 1 жовтня 1998 року зазначене посвідчення без такого штампу вважається недійсним.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році (2-ої категорії), на якому 06 травня 1997 року проставлено відмітку "перереєстровано", а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що цей факт свідчить про те, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, який працював у зоні відчуження у 1987 році не менше 14 календарних днів.
Крім того, згідно з п.п."ґ" п.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 для призначення пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" до заяви додаються документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС за формою, затвердженою постановою Державного комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 р. №122, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях.
Позивач для підтвердження факту роботи у зоні відчуження у 1987 році надав архівну довідку №1114/01 від 29 травня 2015 року, видану Галузевим державним архівом Міністерства оборони України, з якої вбачається, що ОСОБА_1 у складі військової частини НОМЕР_2 (місце дислокації населений пункт Нова Радча) приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 23 червня 1987 року по 27 вересня 1987 року (дні виїзду: 29 червня, 10 червня, 01 та 17 вересня) та отримав дозу опромінення 174 БЕР; архівну довідку №7530, видану військовою частиною НОМЕР_3 Управління хімічних військ Прикарпатського військового округу 04 березня 1993 року №24/7530, якою підтверджено, що позивач перебував і брав участі у роботі по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі військової частини НОМЕР_2 у населеному пункті Нова Радча в період з 23 червня 1987 року по 27 вересня 1987 року з днями виїзду в зону відчуження - Чорнобиль, а саме: 29 червня, 30 червня, з 04 по 12 липня, з 14 по 19 липня, 22 липня та 23 липня 1987 року, що в сукупності складає 19 днів; довідку №40 від 05 березня 1991 року, видану ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що ОСОБА_1 дійсно приймав участь в роботі з ліквідації наслідків аварії Чорнобильської АЕС з 26 червня 1987 року по 27 вересня 1987 року і має право на пільги у відповідності з встановленням СМ СССР і БЦСС № 325 від 31 березня1990 року та посвідчення серії НОМЕР_1 учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2-категорії, виданим 30 березня 1993 року.
Колегією суддів при дослідженні вищезазначених довідок не встановлено ознак недостовірності та (або) суперечливості вказаних документів щодо інших встановлених судом обставин справи, а тому їх належить розглядати як належні та допустимі докази у справі.
Покликання апелянта на відсутність інформації про конкретні дні виїзду в зону відчуження та місця дислокації в/ч НОМЕР_2 , де позивачем проводилися роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС є безпідставними, оскільки законодавством визначено основним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема, призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".
Виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства та фактичних обставин справи, колегія суддів вважає безпідставними покликання відповідача на недотримання позивачем вимог Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління ПФУ від 25.11.2005 року №22-1, оскільки наявні в позивача документи, які знаходяться в матеріалах справи, містять достатньо даних, які підтверджують факт участі позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 30-ти кілометровій зоні в період з 23 червня 1987 року по 27 вересня 1987 року з днями виїзду в зону відчуження - Чорнобиль, а саме: 29 червня, 30 червня, з 04 по 12 липня, з 14 по 19 липня, 22 липня та 23 липня 1987 року, що в сукупності складає не менше 14 днів, на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії досяг віку понад 52 роки, має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (2 категорії), а тому має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах (зі зменшенням пенсійного віку на 8 років) відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про зобов`язання управління Пенсійного фонду України в Заліщицькому районі Тернопільської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з врахуванням положення ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" починаючи з 14 червня 2017 року, оскільки відповідно до ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсiя призначається з дня звернення за пенсiєю, крiм таких випадкiв, коли пенсiя призначається з бiльш раннього строку: пенсiя за вiком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсiйного вiку, якщо звернення за пенсiєю вiдбулося не пiзнiше трьох мiсяцiв з дня досягнення особою пенсiйного вiку, а з матеріалів справи вбачається, що позивач набув право на пенсію 25 серпня 2015 року, однак звернувся з заяву про призначення пенсії за віком 14 червня 2017 року.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.
З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст.200 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.
Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Чортківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області залишити без задоволення, а постанову Заліщицького районного суду Тернопільської області від 18 серпня 2017 року у справі № 597/728/17 - без змін.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.І. Мікула

Судді: А.Р. Курилець

В.В. Ніколін