Справа № 820/2318/16-а
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2017-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2017 р.Справа № 820/2318/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: Мінаєвої О.М.
Суддів: Макаренко Я.М. , Шевцової Н.В.
за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на постанову Харківського районного суду Харківської області від 12.12.2016р. по справі № 820/2318/16-а
за позовом ОСОБА_1
до ІНФОРМАЦІЯ_1
третя особа - Міністерство оборони України
про визнання протиправними дій та про зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИЛА:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа - Міністерство оборони України, в якому з урахуванням уточнення позовних вимог, просив:
- визнати незаконною відмову Харківського обласного військового комісаріату у складанні висновку щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги та направлення його на розгляд до Міністерства оборони України;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 скласти висновок щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги, в зв`язку з встановленням інвалідності ІІІ групи після звільнення з військової служби внаслідок виконання обов`язків військової служби у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 23 грудня 2014 року, що складає 182700,00 грн. та направити до Міністерства Оборони України вказаний висновок.
Постановою Харківського районного суду Харківської області від 12.12.2016р. по справі № 820/2318/16-а позов задоволено частково.
Визнано протиправною відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 у складанні висновку щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги і направлення його розгляд до Міністерства оборони України.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 скласти і направити до Міністерства оборони України висновок щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в зв`язку з встановленням інвалідності ІІІ групи після звільнення з військової служби внаслідок виконання обов`язків військової служби.
В задоволенні іншої частини адміністративного позову відмовити.
Відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, та зазначає, що Прикордонні війська не входять до структури Зброєних Сил України. Просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Харківського районного суду Харківської області від 12.12.2016р. по справі № 820/2318/16-а та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.
Фіксування судового засідання по справі за допомогою звукозаписувального пристрою згідно ст. 41 КАС України не здійснюється.
Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач проходив проходив строкову військову службу у Прикордонних військах колишнього СРСР в складі військової частини № 2066 з 24 листопада 1985 року до 03 грудня 1987 року; у період з 06 травня 1986 року до 01 грудня 1987 року приймав участь у бойових діях на території Демократичної Республіки Афганістан; у період служби в військовій частині № НОМЕР_1 отримав легку контузію, у зв`язку з якою перебував на безперервному лікуванні в військовому госпіталі (військова частина № НОМЕР_2 ) у період з 22 липня 1987 року до 13 серпня 1987 року; на час звільнення мав військове звання єфрейтор, про що свідчить військовий квиток серії НОМЕР_3 , виданий 24.10.1985 року Харківським районним військовим комісаріатом Харківської області та довідка № 1858, надана 05 серпня 2014 року Харківським об`єднаним районним військовим комісаріатом Міністерства оборони України.
03 грудня 1987 року на підставі наказу Міністерства оборони СРСР № 261 позивач звільнений (демобілізований) в запас.
Відповідно до виписки з акту огляду медико-соціальною експертною комісією, наданою 11 грудня 2015 року Обласною медико-соціальною експертною комісією № 3 до довідки серії 12 ААА № 106493, позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності, повторно, з 11 грудня 2015 року у зв`язку з травмою, контузією; захворюванням пов`язаним з виконанням обов`язків військовослужбовця у країнах, де велись бойові дії, на строк до 01 січня 2018 року.
09 лютого 2016 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності, через отримання поранення.
Листом № В02/ВСЗ від 22 лютого 2016 року ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовив позивачу у складанні висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги і направлення його на розгляд Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовця та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, оскільки особам звільненим з військової служби, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється органом державної влади, який здійснював розрахунок під час звільнення з військової служби, а згідно військового квитка, останній проходив військову службу та був звільнений з військової служби 03 грудня 1987 року з військової частини НОМЕР_1 , яка відносилась до Прикордонних військ Комітету Державної безпеки СРСР.
Не погоджуючись з вказаною відмовою, позивач звернувся із даним позовом до суду.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправності відмови Харківського обласного військового комісаріату скласти висновок щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги, в зв`язку з встановленням інвалідності ІІІ групи та направлення його до Міністерства оборони України.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до статті 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 р. № 2232-ХII виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
У відповідності до п. 1 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Згідно пп. 4 п. 2 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначено постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 р. № 975.
Відповідно до пункту 13 постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013р. № 975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
З матеріалів справи встановлено, що позивач з 24 листопада 1985 року до 03 грудня 1987 року проходив військову службу у Збройних Силах СРСР, у тому числі приймав участь у бойових діях на території Демократичної Республіки Афганістан.
Довідкою МСЕК серія НОМЕР_4 , внаслідок поранення, контузії і захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, позивачу встановлено IIІ групу інвалідності на строк до 01.01.2018 року.
09 лютого 2016 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності, через поранення, контузію, захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
Листом № В02/ВСЗ від 22 лютого 2016 року ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовив позивачу у складанні висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги і направлення його на розгляд Комісії Міністерства оборони України, оскільки особам звільненим з військової служби, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється органом державної влади, який здійснював розрахунок під час звільнення з військової служби, а згідно військового квитка, останній проходив військову службу та був звільнений з військової служби 03 грудня 1987 року з військової частини НОМЕР_1 , яка відносилась до Прикордонних військ Комітету державної безпеки СРСР.
Під час судового розгляду справи підтверджено, що Харківським обласним військовим комісаріатом висновок щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги розпорядникові бюджетних коштів не надавався.
Як вказує відповідач, підставою для ненадання Харківським обласним військовим комісаріатом такого висновку у 15-тиденний строк Міністерству оборони України слугували висновки відповідача про відсутність у позивача права на отримання вказаної допомоги через те, що останній проходив службу у прикордонних військах.
Колегія суддів не погоджується з даними висновками відповідача, виходячи з наступного.
Згідно п. 1 ч. 1 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 21.03.1989 року №10224-ХІ Про виведення із складу Збройних Сил СРСР прикордонних, внутрішніх і залізничних військ прикордонні, внутрішні і залізничні війська виведені зі складу Збройних Сил СРСР.
У відповідності до п.1, 2 Постанови Верховної Ради України від 24.08.1991 року Про військові формування на Україні, Верховна Рада України постановила підпорядкувати всі військові формування, дислоковані на території республіки, Верховній Раді України. Утворено Міністерство оборони України.
Відповідно до ст. 4 Закону України "Про правонаступництво України", органи держави влади і управління, органи прокуратури, суди та арбітражні суди, сформовані на підставі Конституції (Основного Закону) Української РСР, діють в Україні до створення органів державної влади і управління, органів прокуратури, судів та арбітражних судів на підставі нової Конституції України.
Разом з тим, станом на час проходження позивачем строкової військової служби та отримання поранення прикордонні війська входили до складу Збройних Сил СРСР.
З огляду на вищевикладене, приймаючи до уваги, що позивач проходив службу саме у Збройних силах СРСР, які на той час були підпорядковані та знаходились на фінансовому забезпеченні Міністерства оборони СРСР, правонаступником якого в подальшому стало Міністерство оборони України, то в силу ст. 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" і постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві від 25.12.2013 року № 975, то обов`язок призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому ІII групи інвалідності, у зв`язку з травмою, пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби, покладений саме на Міністерство оборони України.
Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги щодо того, що Міністерство оборони України не є у даних правовідносинах правонаступником Прикордонних військ СРСР, є необґрунтованими та не беруться колегією суддів до уваги.
Крім того, з матеріалів справи встановлено, що позивач 03.12.1987 р. був звільнений в запас Радянської армії на підставі наказу Міністерства оборони СРСР № 261 (а.с. 16).
Колегія суддів зазначає, що оскільки позивач отримав інвалідність внаслідок поранення, контузії та захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, то має право на отримання одноразової грошової допомоги згідно статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 року, оскільки законодавцем передбачено прирівняння соціального захисту військовослужбовців Радянської армії до військовослужбовців Збройних Сил України та законодавцем встановлено обов`язок саме Міністерства Оборони України стосовно прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги військовослужбовцям у зв`язку з встановленням інвалідності, пов`язаної із виконанням обов`язків військової служби під час здійснення інтернаціонального обов`язку.
Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.
Таким чином, оскільки належними та допустимими доказами відповідач, як суб`єкт владних повноважень, на якого покладено обов`язок щодо доказування, не довів правомірності власних дій, що є предметом оскарження, колегія суддів дійшла висновку щодо обґрунтованості заявлених позовних вимог в частині визнання протиправною відмова щодо надання висновку і направлення його на розгляд до Міністерства оборони України та зобов`язання відповідача скласти і направити до Міністерства оборони України висновок щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги в зв`язку з встановленням інвалідності ІІІ групи після звільнення з військової служби внаслідок виконання обов`язків військової служби.
Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті постанови Харківського районного суду Харківської області від 12.12.2016р. по справі № 820/2318/16-а дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.
Постанову Харківського районного суду Харківської області від 12.12.2016р. по справі № 820/2318/16-а залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Мінаєва О.М.
Судді(підпис) (підпис) Макаренко Я.М. Шевцова Н.В.
Повний текст ухвали виготовлений 10.10.2017 р.