Справа № 392/1135/17
Суддя: Кавун Т. В.
Дата ухвалення: 2017-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 392/1135/17
Провадження № 2-а/392/100/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2017 рокуМаловисківський районний суд Кіровоградської області

в складі:

Головуючої -судді Кавун Т.В.

при секретарі Стець Т.М.

з участю представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Мала Виска Кіровоградської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області, Маловисківського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області про скасування постанови припинення страхової виплати, пов"язаної із відшкодуванням шкоди заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров"я,

ВСТАНОВИВ:

24.07.2017 року позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, посилаючись на те, що висновком ДУ « Український НДІ промислової медицини» від 14.02.2017 року йому було встановлено, що є професійним захворюванням хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії ( пиловий бронхіт першої, другої стадії, емфізема легень першої та другої стадії), група В, облітеруючий ендертеріїт нижніх кінцівок другої стадії, ХАН другого ступеня, нейросенсорна приглуховатість першого ступеню, ( з легким зниженням слуху). За повідомленням ДУ « Український НДІ промислової медицини» від 15.02.2017 року було складено акт розслідування причини виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4, який було затверджено Управлінням Держпраці у Кіровоградській області. 11.04.2017 року Кіровоградським обласним бюро медико-соціальної експертизи йому було встановлено третю групу інвалідності та 50% втрати працездатності.Постановою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві від 13.05.2017 року № 1112/10889/10889/1 його було взято на облік та зареєстровано страховий випадок з датою початку виплат 03.04.2017 року, постановою № 1112/10889/10889/2 було призначено одноразову допомогу в разі стійкої втрати працездатності, а постановою № 1112/10889/10889/3 призначено щомісячну грошову суму в разі часткової чи повної втрати професійної працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку. Однак, постановою № 1112/10889/10889/4 було припинено виплату щомісячної грошової суми в разі часткової чи повної втрати працездатності , що компенсує відповідну частину втраченого заробітку та виплату одноразової допомоги в разі стійкої втрати працездатності. Припиною припинення стало розгляд справи про скасування акту розслідування хронічного професійного захворюваня за формою П-4 від 28.02.2017 року в судовому порядку. З діями відповідача не погоджується, оскільки вони суперечать законодавству України в сфері загальнообов»язкового державного соціального страхування. Адже, відповідач зобов»язаний забезпечувати фінансування та виплачувати матеріальне забезпечення, страхові виплати і надавати соціальні послуги, передбачені Законом України « Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування».

Тому просить суд скасувати постанову відповідача від 13.05.2017 року № 112/10889/10889/4 про припинення ОСОБА_1 виплату щомісячної грошової суми в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку та виплату одноразової допомоги в разі стійкої втрати працездатності.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позові, просив суд позов задовільнити та піддати негайному виконанню постанову суду.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, оскільки на даний час відділення Управління виконавчої дирекції Фонду звернулося до суду з позовом, в якому оскаржують акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання та уточнення до довідки від 06.12.2016 року.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини.

Позивачу встановлено діагноз хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії ( пиловий бронхіт першої-другої стадії, емфізема легень першої-другої стадії), група В, фаза загострення, ЛН першого-другого ступеню, облітеруючий ендертерііт нижніх кінцівок другої ст.. ХАН другого ст., нейросенсорна приглухуватість першого ст.. ( з легким зниженням слуху).

Висновком лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу Державної установи « Український НДІ промислової медицини) № 186 від 14.02.2017 року, вказані захворювання позивача визнано професійними.

Висновком МСЕК ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності з 03.04.2017 року та 50% втрати працездатності у зв»язку з профзахворюванням.

04.05.2017 року позивач звернувся до відділення ВД ФСНВ у Маловисківському районі з заявою про призначення йому страхової виплати у зв»язку з нещасним випадком на виробництві-професійним захворюванням, що отримане ним під час роботи на Смолінській шахті ДП «СХІД ГЗК».

З постанови про припинення страхової виплати від 13.05.2017 року № 1112/10889/10889/4 вбачається, що потерпілий ОСОБА_1 перебуває на обліку з 04.05.2017 року, має зареєстрований страховий випадок професійне захворювання отримане 28.02.2017 року. Однак, йому даною постановою припинено виплату щомісячної грошової суми в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку та одноразової допомоги в разі стійкої втрати працездатності. Причина припинення: в зв»язку з розглядом справи про скасування акту розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4 від 28.02.2017 року в судовому порядку.

Відповідно до Закону України « Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування», загальнообов'язкове державне соціальне страхування - система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення, страхові виплати та надання соціальних послуг застрахованим особам за рахунок коштів Фонду соціального страхування України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 16 Закону України « Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування», застраховані особи мають право на отримання у разі настання страхового випадку матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини першої та другої статті 42 Закону України « Про загальнообов»язкове державне страхування» , сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров'я. У разі стійкої втрати професійної працездатності, встановленої МСЕК, Фонд проводить одноразову страхову виплату потерпілому, розмір якої визначається відповідно до ступеня втрати професійної працездатності, виходячи з 17 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права потерпілого на страхову виплату.

Приписами статті 9 Закону України « Про охорону праці», встановлено, що відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров»я або у разі смерті працівника, здійснюється Фондом соціального страхування України відповідно до Закону України « Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Статтею 46 Закону України « Про загальнообов»язкове державне страхування», передбачено, що страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються:

1) на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України;

2) на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого;

3) якщо з'ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку;

4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми;

5) якщо потерпілий ухиляється від медичної чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов'язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню;

6) в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідач припинив виплату потерпілому ОСОБА_1 щомісячної грошової суми та одноразової допомоги у разі втрати працездатності у зв»язку з оскарженням в судовому порядку акту розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4 від 28.02.2017 року.

При цьому, як вбачається з акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 28.02.2017 року, до складу членів комісії було включено страхового експерта з охорони праці відділення ВД ФССНВ у Маловисківському районі.

З позовною заявою до Ленінського районного суду м. Кіровоград відповідач звернувся лише після призначення страхових виплат позивачу та взяття його на облік-12.05.2017 року.

Постановою Кабінету Міністріва України від 30.11.2011 року № 1232 « Про деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», передбачено, що усі випадки хронічних професійних захворювань незалежно від строку їх настання підлягають розслідуванню. До хронічного професійного захворювання належить захворювання, що виникло внаслідок провадження професійної діяльності працівника та зумовлюється виключно або переважно впливом шкідливих факторів виробничого середовища і трудового процесу, пов'язаних з роботою. До хронічного професійного захворювання належить також захворювання, що виникло після багатократного та/або тривалого впливу шкідливих виробничих факторів. Віднесення захворювання до професійного здійснюється відповідно до процедури встановлення зв'язку захворювання з умовами праці згідно з додатком 14 та переліку професійних захворювань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2000 р. N 1662 ( 1662-2000-п ) (Офіційний вісник України, 2000 р., N 45, ст. 1940).

У спірних випадках остаточне рішення щодо встановлення діагнозу професійного захворювання приймається центральною лікарсько-експертною комісією державної установи "Інститут медицини праці Національної академії медичних наук України", у роботі якої мають право брати участь фахівці відповідного закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, лікувально-профілактичного закладу,спеціалізованого лікувально-профілактичного закладу, робочого органу виконавчої дирекції Фонду, спеціалісти (представники) підприємства, первинної організації відповідної профспілки або уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці (у разі, коли профспілка на підприємстві відсутня), представники вищого органу профспілки. Оскарження рішення зазначеної комісії у разі незгоди хворого або роботодавця здійснюється у судовому порядку.

Позивачу Державною установою «Український НДІ промислової медицини» 14.02.2017 року за № 186 було встановлено професійне захворювання та висновком МСЕК встановлено ступінь втрати професійної працездатності.

На підставі ст..ст. 43,44 Закону України « Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування», відповідачем було взято на облік позивача та призначено виплати як щомісячної грошової суми в разі часткової чи повної втрати працездатності та одноразової допомоги в разі стійкої втрати працездатності.

Суд вважає, що відповідач неправомірно припинив страхову виплату потерпілому, оскільки оскарження акту за формою П-4 не є підставою для припинення даних виплат .

Акт за формою П-4 є документом, в якому зазначаються основні умови, обставини і причини виникнення професійного захворювання, заходи щодо запобігання розвитку професійного захворювання та забезпечення нормалізації умов праці, а також встановлюються особи, які не виконали відповідні вимоги законодавства про охорону праці і про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення. Акт за формою П-4, підписується членами комісії з розслідування, завіряється печаткою. У разі незгоди члена комісії з розслідування із змістом акта за формою П-4 він його підписує, письмово викладає свою окрему думку, яка додається до акта і є його невід'ємною частиною, про що робиться відмітка у зазначеному акті.

Тобто, відповідач не оскаржує медичний висновок щодо встановлення позивачу професійного захворювання, отриманого за час роботи на Смолінській шахті ДП « СХІД ГЗК», яке і дає йому право на призначення та виплату страхових виплат, а лише намагається в судовому порядку оскаржити причини за яких виникло дане захворювання у позивача, при цьому лише після звернення позивача до відділення виконавчої дирекції Фонду з заявою про призначеня йому цих страхових виплат та за відсутності окремої думки члена комісії-страхового експерта з охорони праці відділення ВД ФССНВ у Маловисківському районі, який був присутній під час складення акта за формою П-4.

Суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 правомірно набув право на виплату щомісячної грошової суми в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку та виплату одноразової допомоги, у відповідача відсутні законні підстави для припинення страхових йому виплат, а тому позов підлягає задоволенню.

Вимога представника позивача щодо негайного виконання даної постанови не підлягає задоволенню в силу вимог ст.. 256 КАС України.

Керуючись, ст.ст. 158-163 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовільнити.

Скасувати постанову Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Маловисківському районі від 13.05.2017 року № 1112/10889/10889/4 про припинення ОСОБА_1 виплату щомісячної грошової суми в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку та виплату одноразової допомоги в разі стійкої втрати працездатності.

Постанова може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Маловисківського районного суду Кіровоградської області апеляційної скарги на постанову суду протягом 10 днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст мотивувальної постанови виготовлено до 12.10.2017 року.

Суддя Т.В. Кавун