Справа № П/811/1112/16
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2017-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 вересня 2017 рокусправа № П/811/1112/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.

суддів: Щербака А.А. Баранник Н.П.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2017 року

у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2017 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 18 серпня 2016 року, яким фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 збільшено суму грошових зобов'язань з податку з доходів фізичних осіб на 19788,38 грн. та накладено штрафну санкцію - 9889,19 грн. та визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення, яким збільшено суму грошових зобов'язань з військового збору на 742,33 грн. та накладено штрафну санкцію - 185,88 грн.

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що позивачем витрати не завищені, що підтверджено відповідним рішенням суду, яке набуло законної сили.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що за результатами документальної планової виїзної перевірки складено акт, яким встановлені порушення вимог п. 177.4 ст. 177 ПКУ. У зв'язку з чим, визначено суму податкового зобов'язання на загальну суму 19788,38грн. (за 2014 рік - 12355,08грн.; за 2015 рік - 7423,30грн.). Встановлено також завищення витрат за період з 01.01.2014 року по 31.12.2015 рік в сумі 131855,77грн. Згідно акта попередньої документальної перевірки дебіторська заборгованість станом на 31.12.2013 року становить 46215,07грн без ПДВ та залишки товарно-матеріальних цінностей станом на 31.12.2013 року складають 8733,37грн. Вважає, що позивач надавав підприємствам в 2013 році транспортні послуги, доход за надані в 2013 році послуги отримав в січні 2014 року, тобто понесені витрати по списанню дизельного палива не пов'язані з отриманим доходом; а доход за транспортні послуги, які надавалися позивачем підприємствам в 2014 році був одержаний в січні 2015 року, що також свідчить що понесені витрати по списанню дизельного палива не пов'язані з отриманням доходу, оскільки в довідці про залишок ТМЦ зазначено про відсутність залишків дизельного палива станом на 31.12.2014 року. Зазначає також, що в наданих на перевірку подорожніх листах, актах виконаних робіт відсутня інформація щодо фактичного використання дизельного палива по наданим послугам підприємствам по яким рахується дебіторська заборгованість станом на 31.12.2013, 31.12.2014 та станом на 31.12.2015 року.

Учасники процесу в судове засіданні не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином. В силу ч.1 ст. 41 КАС України судове засідання не фіксувалося технічними засобами.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що податковим органом проведено планову документальну виїзну перевірку діяльності позивача, якою встановлено завищення витрат за період з 01.01.2014 року по 31.12.2015 року на загальну суму 131 855,77грн.

Висновок податкового органу про завищення витрат покладено в основу прийняття оскаржуваних податкових-повідомлень-рішень, вимоги про сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та рішення про застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату єдиного внеску.

Суд першої інстанції також встановив, що у відповідності до рішення суду, яке набрало законної сили, встановлено, що в період з 01.01.2014 по 31.12.2015 року позивач не завищував витрат (а.с. 51-55, 62-66).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Податкового кодексу України, КАС України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Основною причиною, з якою пов'язується донарахування податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності є неправильне визначення оподатковуваного доходу, зв'язку з завищенням у 2014 та 2015 роках витрат.

У відповідності до п. 177.2. ст. 177 ПК України об'єктом оподаткування доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності, є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця.

Матеріалами справи містять копію постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.11.2016 року, згідно якої позовні вимоги ОСОБА_1 до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування вимоги та рішення задоволені (а.с. 62-66). В даному рішенні зазначено, що ОСОБА_1 підтвердив документально понесені ним під час ведення господарської діяльності протягом 2014-2015 років витрати на придбання палива.

Зазначене рішення суду першої інстанції залишено без змін Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09.02.2017 року, в якій також зазначено, що позивач підтвердив документально понесені ним під час господарської діяльності протягом 2014-2015 року витрати на придбання палива для надання послуг на перевезення, а відтак, висновок що позивачем завищено витрати за 2014 та за 2015 рік, сплачені за пальне, є безпідставними (а.с. 52-55).

В силу ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за можливе поголитися з висновком суду першої інстанції щодо протиправності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень (а.с. 10, 11).

За результатами документальної виїзної планової перевірки від 06.07.2016 року також донараховано військовий збір у розмірі 742, 33 грн., а з урахуванням штрафних санкцій - 928,91 грн., про що податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення № від 18 серпня 2016 року.

Відповідно до п. 161 підрозділу 10 розділу XX «Інші та перехідні положення» ПК України встановлено, що тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.

Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

Ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного підпунктом 2 цього пункту.

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

У відповідності до п. 162 ст. 162 ПК України платниками податку є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи;

Згідно п. 163. 1 об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Оскільки податковим органом неправильно визначені витрати та завищено у зв'язку з цим загальний оподатковуваний дохід, то нарахування військового збору у розмірі 742,33 грн. також є неправомірним, а тому податкове повідомлення-рішення № від 18 серпня 2016 року також правомірно скасоване судом першої інстанції.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: Ю.В. Дурасова

Суддя: А.А. Щербак

Суддя: Н.П. Баранник