Справа № 496/1192/17
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2017 р.м.ОдесаСправа № 496/1192/17

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції: Горяєв І.М.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Потапчука В.О.

суддів - Семенюка Г.В.

- ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Малиновського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 08 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Малиновського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, третя особа: Регіональна філія «Одеська залізниця» Приватного акціонерного товариства «Укрзалізниця» про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2017 року ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2, позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Малиновського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, третя особа: Регіональна філія «Одеська залізниця» Приватного акціонерного товариства «Укрзалізниця» про визнання протиправним та скасування рішення УПФ України у Біляївському районі Одеської області №109 від 27 січня 2017 року про відмову в призначенні пенсії за вислугу років та зобов'язати Малиновське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі призначити позивачу пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 08 червня 2017 року адміністративний позов задоволений.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, Малиновське ОУПФ України в м. Одесі звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та ухвалити нову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Відповідно до приписів ст. 197 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції, може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд за їх участю, а також у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги Малиновського ОУПФ України в м. Одесі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини справи.

Позивач працював на посаді слюсаря рухомого складу, оглядувача вагонів, оглядача-ремонтника на пунктах технічного та контрольно-технічного обслуговування вагонів, що підтверджується копією трудової книжки серії БТ 1 №2589915 від 11 грудня 1978 року. /а.с.8-9/

Позивач звернувся до Управління із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

27 січня 2017 року рішенням Управлінням Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області № 109 було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. /а.с.6/

Не погоджуючись з вказаною відмовою позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що професія «оглядача вагонів, оглядача-ремонтника на пунктах технічного та контрольно-технічного обслуговування вагонів» передбачена розділом 66 Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників (випуск 66 Залізничний транспорт і метрополітен), затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 17 грудня 1999 року № 601 та погодженого Міністерством праці та соціальної політики України (діяв до 20 травня 2016 року) та розділом 64 Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників (випуск 66 Залізничний транспорт і метрополітен), затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 20 травня 2016 року № 181, в якому визначені завдання та обов'язки, необхідні знання та кваліфікаційні вимоги до професії 2-5 розрядів.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції правильним та таким, що відповідає вимогам Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, Прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІУ від 09 липня 2003 року (надалі Закон № 1058) та Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В апеляційної скарзі вказується на те, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у звязку з чим апелянтом ставиться питання про скасування постанови Біляївського районного суду Одеської області від 08 червня 2017 року та ухвалення нової постанови, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Колегія суддів не погоджується з таким доводом апелянта з огляду на наступне.

Пункт «а» ч. 1 ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» встановлює, що право на пенсію за вислугу років мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України; водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих у технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних кар'єрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи, - після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

Згідно пункту 2 Прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІУ від 09 липня 2003 року (надалі Закон № 1058), особам, які працювали або працюють на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Роз'ясненням Міністерства соціального забезпечення України від 18 листопада 1992 року № 25 «Про деякі питання призначення пенсій на пільгових умовах та пенсій за вислугу років» встановлено, що відповідно до статті 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають зазначені в ній категорії працівників згідно з затвердженими Кабінетом Міністрів України переліками і списками. Якщо в ці переліки і списки включені професії та посади під загальною назвою, то правом на пенсію за вислугу років користуються працівники всіх найменувань по цих професіях та посадах, тобто старші, головні, провідні, а також помічники.

Статтями 8, 19, 46, 55 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі «Ковач проти України» від 7 лютого 2008 року, п.59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19 жовтня 2004 року, п.50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року тощо).

Аналізуючи вищевикладене, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанці про задоволення адміністративного позову в повному обсязі

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись, ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Малиновського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі залишити без задоволення, а постанову Біляївського районного суду Одеської області від 08 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Малиновського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, третя особа: Регіональна філія «Одеська залізниця» Приватного акціонерного товариства «Укрзалізниця» про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направленні її копій сторонам та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі.

Суддя доповідач: Потапчук В.О.

Суддя: Шеметенко Л.П.

Суддя: Семенюк Г.В.