Справа № 826/6995/16
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2017-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

05 жовтня 2017 року №826/6995/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомакціонерного товариства «ОТП Банк»
до третя особавідділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві, ОСОБА_1
проскасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 11.12.2015 ВП №18629360,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «ОТП Банк» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві, у якому просить суд скасувати постанову від 11.12.2015 ВП №18629360 про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем неправомірно застосовано положення статті 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», що призвело до порушення прав акціонерного товариства «ОТП Банк», оскільки ОСОБА_1 не використовує квартиру, яка підлягає стягненню, як основне місце проживання.

Представник відповідача та третя особа письмових заперечень чи пояснень з приводу заявлених позовних вимог до суду не надали.

Розгляд адміністративної справи здійснено у порядку письмового провадження на підставі положень частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Постановою відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві від 13.04.2010 відкрито виконавче провадження №18629360, на підставі виконавчого напису приватного нотаріусу Дніпропетровського нотаріального округу від 03.12.2009 №11507 про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» 1673329,74 грн. за рахунок заставного майна, а саме квартири АДРЕСА_1.

11.12.2015 відділом державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Вказана постанова мотивована тим, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документа, за яким виконання не здійснювалось або здійснено частково, підлягає завершенню, а виконавчий документ поверненню стягувачеві, на підставі пункту 9 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки Законом України «Про мораторій та стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», встановлена заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника.

Позивач не погоджуючись із вказаною постановою про повернення виконавчого документа стягувачу, оскаржив її до суду.

Досліджуючи наявні у матеріалах справи докази, оцінюючи їх у сукупності, суд бере до уваги наступне.

Пунктом 9 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника / майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку

З аналізу вказаної норми вбачається, що обмеження щодо примусового стягнення (відчуження без згоди власника) нерухомого житлового майна, яке вважається предметом застави та/або предметом іпотеки можуть застосовуватися виключно за наявності визначених цим законом умов.

Так, між закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки, відповідно до якого в іпотеку закритого акціонерного товариства «ОТП Банк» передано квартиру загальною площею 55,00 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Даний договір підписано в якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 24.10.2007 №ML-007/179/2007.

Суд звертає увагу на те, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності умов на підставі яких можуть встановлюватись обмеження щодо примусового стягнення (відчуження без згоди власника) нерухомого житлового майна, визначені Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Так, державним виконавцем не доведено, що квартира, за адресою: АДРЕСА_1 використовується ОСОБА_1 як місце постійного проживання або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, та що у ОСОБА_1 у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно, а також що загальна площа вказаного нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири.

Окрім того, матеріали справи свідчать, що в квартирі 161, за адресою: місто Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 3, ніхто не зареєстрований, що підтверджується довідкою комунального підприємства по утриманню та експлуатації житлового фонду «Липкижитлосервіс» від 03.09.2014 №719.

Зворотного відповідачем не доведено.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 15.01.2016 №51653167, що міститься в матеріалах виконавчого провадження, наданих суду відповідачем, у власності ОСОБА_1 перебуває також інша квартира, за адресою - АДРЕСА_3.

Необхідно зазначити, що в кредитному договорі від 24.10.2007 №ML-007/179/2007, зазначено місце проживання ОСОБА_1 АДРЕСА_3.

Відтак, квартира, що перебуває в іпотеці акціонерного товариства «ОТП Банк» та є предметом стягнення у виконавчому провадженні ВП№18629360 не є єдиним житловим майном ОСОБА_1.

Таким чином, суд приходить до висновку про передчасність постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві про повернення виконавчого документа стягувачеві від 11.12.2015 ВП №18629360 та про необхідність її скасування, а тому суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись статтями 69-71, 128, 158-163, 181, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві від 11.12.2015 ВП №18629360 про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Літвінова А.В.