Справа № 826/9579/17
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2017-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

29 вересня 2017 року 14:55 справа №826/9579/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Яцюти М.С. та представників:

заявника: Аліфанова Т.Ю.;

Крижевської Я.В.;

відповідача: Кіндратишин І.А.

розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу

за поданнямГоловного управління ДФС у місті Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19)
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Укртехно-Безпека" (03022, м. Київ, вул. Васильківська, буд. 34, офіс 222)
пропідтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків
На підставі частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 29 вересня 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

01 серпня 2017 року (відповідно до відмітки служби діловодства суду) Головне управління ДФС у місті Києві (далі по тексту - заявник) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з поданням до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртехно-Безпека" (далі по тексту - відповідач, ТОВ "Укртехно-Безпека"), в якому просить підтвердити обґрунтованість адміністративного арешту майна відповідача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 вересня 2017 року відкрито провадження в адміністративні справі №826/9579/17, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 29 вересня 2017 року представники заявника вимоги подання підтримали, представник відповідача проти задоволення подання заперечив.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується подання, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Начальником ГУ ДФС Демченко Л.Д., у зв'язку з наявністю підстав, визначених підпунктом 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України, а саме платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб, прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків - ТОВ "Укртехно-Безпека" від 01 серпня 2017 року №23887.

Заявник зазначає, що керівник ТОВ "Укртехно-Безпека" відмовився у наданні допуску посадової особи Головного управління ДФС у місті Києві до проведення документальної планової виїзної перевірки, та, керуючись пунктом 94.10 статті 94 Податкового кодексу України, просить підтвердити обґрунтованість адміністративного арешту майна, накладеного рішенням від 01 серпня 2017 року №23887.

Відповідач подав письмове заперечення проти подання письмового заперечення проти подання, у якому звертав увагу на відсутність законних підстав для проведення документальної планової перевірки ТОВ "Укртехно-Безпека", та наполягав на тому, що у даній ситуації існує спір про право, оскільки наказ про проведення перевірки від 14 липня 2017 року оскаржено у судовому порядку.

Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що подання ГУ ДФС є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

Відповідно до пункту 94.1 статті 94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Відповідно до підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується, що платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Таким чином, адміністративний арешт майна платника податків у разі відмови такого платника податків від допуску посадових осіб контролюючого органу для проведення документальної перевірки може бути застосовано виключно за наявності законних підстав для її проведення.

Підпункт 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України встановлює, що контролюючі органи мають право проводити перевірки і звірки платників податків.

Відповідно до підпункту 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити зокрема документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Підпункт 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України встановлює, що документальна перевірка проводиться відповідно до плану-графіка.

Відповідно до пункту 77.4 статті 77 Податкового кодексу України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних перевірок встановлені статтею 81 Податкового кодексу України.

Так, відповідно до пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється. При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Досліджуючи у межах спірних правовідносин наявність законних підстав для проведення перевірки та дотримання умов допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, суд встановив наступне.

Наказом Головного управління ДФС у місті Києві від 14 липня 2017 року №6516 "Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ "Укртехно-Безпека" (код 31720737)" на підставі плану-графіка проведення документальних перевірок суб'єктів господарювання на ІІІ квартал 2017 року відповідно до статей 20, 77, 82 Податкового кодексу України вирішено провести документальну планову виїзну перевірку відповідача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2016 року, тривалістю 10 робочих днів з 31 липня 2017 року.

Як підтверджує фіскальний чек з відміткою про відправлення рекомендованого листа, копія якого міститься у справі, 18 липня 2017 року, тобто не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення перевірки, на адресу ТОВ "Укртехно-Безпека" надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки від 14 липня 2017 року №6516 та письмове повідомлення від 18 липня 2017 року №22132/10/26-15-14-02-01 із зазначенням дати початку проведення такої перевірки. Зазначені обставини відповідачем не заперечуються.

31 липня 2017 року з метою здійснення перевірки позивача співробітником Головного управління ДФС у місті Києві здійснено вихід за адресою здійснення господарської діяльності підприємства, а саме: м. Київ, вул. Васильківська, 34, офіс 222, пред'явлено направлення на проведення перевірки, копію наказу про проведення перевірки та службове посвідчення особи, яка зазначена в направленні на проведення перевірки - ОСОБА_5

Разом з тим, директор ТОВ "Укртехно-Безпека" - Присяжнюк В.С., відмовився від допуску до проведення документальної планової виїзної перевірки у зв'язку із відсутністю, на його думку, правових підстав, що зафіксовано в акті від 31 липня 2017 року №504/26-15-14-02-01 про відмову у допуску до проведення документальної планової виїзної перевірки, відмову у наданні первинних документів бухгалтерського та податкового обліку, інших документів, пов'язаних з нарахуванням та сплатою податків, зборів (обов'язкових платежів) до перевірки ТОВ "Укртехно-Безпека".

Наведене свідчить, що відповідач дотримався встановлених Податковим кодексом України умов допуску контролюючих органів до проведення документальних виїзних перевірок. Доказів, які б доводили протилежне, відповідачем до суду не надано.

Щодо тверджень відповідача про відсутність законних підстав для проведення перевірки суд враховує, що ТОВ "Укртехно-Безпека" оскаржило наказ Головного управління ДФС у місті Києві від 14 липня 2017 року №6516 "Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ "Укртехно-Безпека" (код 31720737)" у судовому порядку, а саме: ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито провадження в адміністративній справі №826/9313/17 за позовом ТОВ "Укртехно-Безпека" до Головного управління ДФС у місті Києві про скасування наказу.

Разом з тим, суд не може прийняти до уваги зазначені твердження, виходячи з того, що в ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2017 року у даній справі за результатами розгляду апеляційної скарги Головного управління ДФС у місті Києві на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 серпня 2017 року про відмову у прийнятті подання, зазначено наступне: "У спірній ситуації ухвалами Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.07.2017 відкрито провадження у справі №826/9313/17 за адміністративним позовом ТОВ "Укртехно-безпека" до ГУ ДФС у м. Києві про скасування наказу №6516 від 14.07.2017 про проведення документальної планової виїзної перевірки та закінчено підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду.

Однак, колегія суддів вважає, що в даному випадку, наведене не підтверджує існування спору про право в цих правовідносинах з огляду на те, що пп. 94.2.3 п. 94.2 ПК передбачає, що арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з таких обставин, зокрема платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

З матеріалів справи вбачається, що товариство відмовилось від проведення документальної планової виїзної перевірки про, що свідчить акт від 31.07.2017 про відмову у допуску до проведення документальної планової виїзної перевірки, відмову у наданні первинних документів бухгалтерського та податкового обліку, інших документів, пов'язаних з нарахуванням та сплатою податків, зборів (обов'язкових платежів) до перевірки ТОВ "Укртехно-Безпека".

У зв'язку з цим у податкового органу була правова підстава, передбачена пп. 94.2.3 п. 94.2 ПК для застосування арешту майна, яка жодним чином не пов'язана з тією обставиною, що товариством оскаржено до суду наказ №6516 від 14.07.2017 про проведення документальної планової виїзної перевірки, а отже в даному випадку не вбачається спір про право в розумінні п. 2 частини п'ятої ст. 183-3 КАС України".

В свою чергу обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, в силу частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, з урахуванням висновків ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2017 року, оскарження відповідачем наказу Головного управління ДФС у місті Києві від 14 липня 2017 року №6516 "Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ "Укртехно-Безпека" (код 31720737)" не свідчить про наявність спору про право, а тому не має правового значення для вирішення даного спору.

На думку Київського апеляційного адміністративного суду, у податкового органу була правова підстава, передбачена підпунктом 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України для застосування арешту майна, яка жодним чином не пов'язана із оскарженням законності проведення перевірки.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків - ТОВ "Укртехно-Безпека".

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, заявником доведено обставини, що мають наслідком підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, в свою чергу відповідач не надав належних та беззаперечних доказів, які б спростовували доводи заявника, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, подання Головного управління ДФС у місті Києві про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків підлягає задоволенню.

Відповідно до частини восьмої статті 1833 Кодексу адміністративного судочинства України у разі постановлення судом ухвали про відкриття провадження у справі суд приймає у триденний строк, але не пізніше ніж протягом 96 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення заявника до суду, постанову по суті заявлених вимог, яка підлягає негайному виконанню.

Пункт 4 частини другої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що суд, який прийняв постанову, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в постанові звернути до негайного виконання постанову, прийняту у справах, визначених статтею 1833 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163, 1833, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Подання Головного управління ДФС у місті Києві задовольнити повністю.

2. Підтвердити обґрунтованість адміністративного арешту майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртехно-Безпека" (; 03022, м. Київ, вул. Васильківська, буд. 34, офіс 222) застосованого рішенням начальника Головного управління ДФС у місті Києві про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків - Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртехно-Безпека" від 01 серпня 2017 року №23887.

3. Допустити негайне виконання постанови.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко