Справа № 2-а-2465/10
Суддя: Сторожук С. М.
Дата ухвалення: 2010-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2010 року

Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Сторожук С.М. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Павлоград Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії щодо працюючого пенсіонера, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в місті Павлоград Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, в якому було постановлено питання про:

●визнання неправомірними дій відповідача щодо проведення перерахунку пенсії з квітня 2010 року;

●зобов'язати відповідача здійснити дії по перерахунку та виплаті пенсії, виходячи з розрахунку показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

В обґрунтування заявленого позову позивач зазначив, що з 16 березня 2008 року перебуває на обліку у відповідача відповідно до дії Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Після призначення пенсії продовжує працювати, однак відповідача на зважаючи на вимогу провести перерахунок з розрахунку показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, тобто за 2009 рік. - здійснив перерахунок з урахуванням показників 2007 року, тим самим порушив право позивача на отримання передбаченої законом пенсії.

Дослідженням наявних доказів по справі, було встановлено, що позивач дійсно є пенсіонером, перебуваючи на обліку у відповідача з 15 березня 2008 року, отримує пенсію за віком та працює. Ці обставини не потребують доказуванню так як визнаються сторонами.

З'ясувавши обставини справи та дослідивши доводи сторін, яким вони обґрунтовували свої позиції по справі, вважаю що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом:

визнати протиправною дії відповідача щодо застосування показника середньої заробітної плати працівників, у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2007 рік при здійсненні перерахунку пенсії з 04 травня 2010 року.

- зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 04 травня 2010 року, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, яка враховується для обчислення пенсії за 2009 рік. з урахуванням виплачених сум.

Вирішуючи питання про необхідність задоволення позовних вимог саме в цій частині, зважаю на те, що:

Відповідно до ст.З Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов'язком держави.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України ограни державної влади та органи місцевого самоврядування. їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади і у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також Положенням про Пенсійний Фонд України, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 24 жовтня 2007 року № 1261 та організовує у межах своїх повноважень виконання актів законодавства, здійснює контроль за їх реалізацією.

Управління Пенсійного Фонду України у районах, містах і районах у містах є органами Фонду, підвідомчими відповідно Головним Управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему органів Фонду.

Управління у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради У країни,прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, Положенням про Пенсійний Фонд України, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 24 жовтня 2007 року № 1261, постановами правління, наказами Фонду, наказами та розпорядженнями регіональних управлінь, іншими нормативно-правовими актами, Положенням про управління Пенсійного Фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженим постановою Пенсійного Фонду України від 25 лютого 2008 року № 5-5.

З 01 січня 2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року, який відповідно до преамбули визначає принципи, засади і механізм функціонування системи державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

Абзацом другим преамбули Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що зміна умов і норм державного пенсійного страхування» здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Частиною 3 ст. 4 даного Закону передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначається виключно законами про пенсійне забезпечення.

Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг визначене ст. 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Пунктом 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» таке право закріплене за особами, яким до дня набрання чинності цим Законом була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» (крім соціальних пенсій) або була призначена пенсія (щомісячне довічне утримання) за іншими законодавчими актами, але вони мали право на призначення пенсії за Законом України «Про пенсійне забезпечення» - за умови, якщо вони не отримують пенсію (щомісячне довічне грошове утримання) з інших джерел.

Частиною 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Пунктом 26 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» було зупинено на 2007 рік дію ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» були внесені зміни, в тому числі й до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Частина 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» ( в редакції Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України») передбачала проведення перерахунків пенсії з урахуванням страхового стажу, набутого після її призначення та із застосуванням показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, що визнавався згідно ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп-2008 визнані неконституційними, серед іншого, і положення підпункту 10 пункту 35 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими з січня 2008 року були внесені зміни до Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»», зокрема до ч. 4 ст. 42. Конституційний Суд України дійшов до висновку, що законом про Державний бюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупинити їх дію чи скасовувати їх, оскільки з об'єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок - скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина. У п. 6 рішення Конституційного Суду України зазначено, що рішення у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку із правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів», визнаних неконституційними.

На підставі наведеного, суд вважає, що оскільки позивачка є працюючим пенсіонером та після призначення пенсії має більше 24 місяців страхового стажу, а тому має право на перерахунок пенсії, як працюючий пенсіонер з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення пенсії, що передбачено ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Однак відповідач, використовує для перерахунку показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях національної економіки, за 2007 рік у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 20 листопада 2003 року № 1783 «Про заходи щодо поліпшення пенсійного забезпечення громадян».

У відповідності до п. 4 ст. 4 ЦК України постанови Кабінету Міністрів України є актами цивільного законодавства. До повноважень Кабінету Міністрів України, визначених Конституцією України, зокрема, належить забезпечення проведення політики у сферах праці й зайнятості населення, соціального захисту. Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов'язковими до виконання.

Порядок здійснення зазначеного перерахунку був визначений п.п.З п.1.1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», а саме: «3) у разі коли застрахована особа після призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» враховується для обчислення пенсії, за календарний рік. що передує року перерахунку пенсії. При цьому з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для перерахунку пенсії, період, що настає після призначення пенсії, не підлягає виключенню згідно з абзацом 3 ч. 1 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З 04 березня 2008 року діє Порядок визначення показників середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» враховується для обчислення пенсії, затверджений постановою Пенсійного фонду України від 01 лютого 2008 року № 4-4, за яким і обчислено показник середньої заробітної плати 1650,43 грн, що застосовується при обчисленні призначених пенсій у 2009 році у відповідності до п.п.2 п.11 постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28 травня 2008 року.

Проте, управлінням ПФУ у м. Павлоград перерахунок пенсії позивачці у 2010 році був здійснений із застосуванням показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» враховується для обчислення пенсії, за 2007 рік - 1197,91 грн, незважаючи на те, що з 04.03.2010 року зазначений показник складав 1650,43 грн, який застосовується при визначенні коефіцієнту заробітної плати за 2009 рік при призначенні пенсій у відповідності з Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»

В перерахунку пенсії з врахуванням цього показнику середньої заробітної плати позивачці було відмовлено з посиланням на спільний лист Міністерства праці та соціальної політики України і Пенсійного Фонду України від 11 березня 2009 року.

У п. 1.4. наказу Міністерства юстиції України від 12 квітня 2005 року № 34/5 «Про вдосконалення порядку державної реєстрації нормативно-правових актів у Міністерстві юстиції України та скасування рішення про державну реєстрацію нормативно-правових акті» зазначено, що нормативно-правовий акт це офіційний письмовий документ, прийнятий уповноваженим на це суб'єктом нормо творення у визначений законодавством формі та за встановленою законодавством процедурою, спрямований на регулювання суспільних відносин, що містить норми права, має не персоніфікований характер розрахований на неодноразове застосування. Прийняття нормативно-правових актів у вигляді листів і телеграм не допускається.

Нормативно-правові акти Пенсійного фонду України підлягають державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством (п. 7 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 жовтня 2007 року № 1261). Спільний лист Міністерства праці та соціальної політики України і Пенсійного фонду України від 11 березня 2009 року був опублікований в газеті «Все про бухгалтерський облік» 01 червня 2009 року . але ця публікація носила інформаційний, а не офіційний характер.

Виходячи з цього, вказаний лист, що зачіпає права, свободи й законні інтереси громадян, не є нормативно-правовим актом, не зареєстрований у Міністерстві юстиції України, як це передбачено Указом Президент України від 03 жовтня 1992 року № 493/92 «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади», ніде офіційно не оприлюднений, що суперечить ст. 57 Конституції України.

Таким чином спільний лист Міністерства праці та соціальної політики України і Пенсійного фонду України від 11 березня 2009 року незаконно змінює діючий порядок перерахунку пенсій та істотно обмежує право на перерахунок пенсії оскільки, будучи службовою кореспонденцією, не може встановлювати нову правову норму щодо механізму перерахунку пенсій.

У відповідності з положеннями ч. 4 ст.9 КАС України, у разі невідповідності нормативно- правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Згідно із положеннями Конституції України, зміст і обсяг існуючих прав і свобод не може бути звужений при прийнятті нових чи внесенні змін у діючі закони (ч. З ст. 22 Конституції України), конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Утверджуючи та забезпечуючи права і свободи громадян, держава окремими законами України встановила певні соціальні пільги, компенсації і гарантії, складовою конституційного права на соціальний захист, і юридичними засобами - здійснення цього права, а тому відповідно до ч. 2 ст. 6, ч. 1 ст. 19, ч. 1 ст. 68 Конституції України вони є загальнообов'язковими, однаковою мірою мають додержуватися органами державної влади, місцевого самоврядування, їх посадовими особами. Невиконання державою своїх соціальних зобов'язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, що закономірно призводить до порушення засад соціальної правової держави.

Посилання відповідача на те, що відсутнє законодавче регулювання питання щодо призначення заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, з огляду на вищевказані норми закону є помилковими та такими, що не грунтуються на вимогах закону.

Між тим вимоги позивачки щодо зобов'язання відповідача здійснювати перерахування з подальшим зростанням розміру доплати не підлягають задоволенню, так як не можливо вирішити позовні вимоги шляхом зобов'язання відповідача здійснювати певні дії не майбутнє, тому, що в подальшому в чинне законодавство України можуть бути внесені зміни, якими на законодавчому рівні будуть врегульовані ці правовідносини.

Відповідно до ч.І ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, який не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. З, ч.2 ст.19, 46 Конституції України, ст.ст. 40. 42 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст.ст. 2, 6, 8, 9, 69, 94, 104, 183-2 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Павлоград Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії щодо працюючого пенсіонера, - задовольнити частково.

Визнати протиправною дії Управління Пенсійного фонду України в місті Павлоград Дніпропетровської області щодо застосування показника середньої заробітної плати працівників, у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2007 рік при здійсненні перерахунку ОСОБА_1 пенсії з 04 травня 2010 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в місті Павлоград Дніпропетровської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, починаючи з 04 травня 2010 року, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, яка враховується для обчислення пенсії за 2009 рік, з урахуванням виплачених сум.

Постанова підлягає негайному виконанню в межах суми нарахування та виплати надбавки до пенсії за один місяць.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі - 03 ( три ) гривні 40 копійок.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

С уддя: С.М. Сторожук