Справа № 804/8878/16
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2017-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

804/8878/16

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"05" жовтня 2017 р.

справа № 804/8878/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Юрко І.В., суддів: Гімона М.М., Чумака С. Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2017 року у справі №804/8878/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЛО» до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 12.12.2016 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області, в якому просив скасувати постанову відповідача №60 від 17.11.2016 року про накладення штрафних санкцій.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2017 року позов задоволенно.

Визнано протиправною та скасовано постанову Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області №60 від 17.11.2016 року про накладення штрафних санкцій.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідач надіслав до апеляційного суду клопотання, в якому просив розгляд справи провести в письмовому провадженні за відсутності представника відповідача.

Відповідно до частини четвертої статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, та явка яких у відповідності до статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України не визнавалась судом обов’язковою, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За нормами пункту 2 частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, так як не прибула жодна з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судом першої та апеляційної інстанцій встановлено, що в період з 07.11.2016 року по 08.11.2016 року контролюючим органом проведено планову виїзну перевірку характеристик продукції ТОВ «АЛЛО» (предмет перевірки: обладнання електричне та електронне), за результатами якої 08.11.2016 року складено акт перевірки №119 (а.с.6-8).

За результатами проведеної перевірки виявлено наступні порушення: розповсюдження електрообладнання (дорожній зарядний пристрій від електромережі Samsung ATADS10EBECSTD та дорожній зарядний пристрій від електромережі Nokia AC-10E), щодо яких неналежно застосовано знак відповідності технічним регламентам, а саме: у порушення правил застосування і нанесення знаку відповідності технічним регламентам знак нанесено на пакування електрообладнання, а не безпосередньо на апаратуру або на її табличку з технічними даними; на електрообладнанні та його пакуванні не зазначено найменування та адресу імпортера, чим порушено вимоги пунктів 25, 32, 44 Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1077 від 16.12.2015 року, пунктів 20, 28, 41 Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 року №1067.

16 листопада 2016 року відповідачем складено протокол №26, яким встановлено факт порушення, що полягає у розповсюдженні продукції, щодо якої неналежно застосовано знак відповідності технічним регламентам, чим порушено вимоги пункту 2 частини 3 статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та статті 15 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції». (а.с.14-15).

На підставі акту перевірки контролюючим органом прийнято рішення про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів від 08.11.2016 року б/н та від 22.11.2016 року №79, якими встановлено обмежувальний захід, а саме: обмеження надання продукції на ринку до усунення формальної невідповідності та визначено усунути формальну невідповідність стосовно продукції, що розповсюджується шляхом приведення вищевказаної продукції у відповідність вимогам технічного регламенту та встановлено строк виконання до 29 листопада 2016 року (а.с.9-10, 16-17).

Листом від 29.11.2016 року ТОВ «АЛЛО» повідомило Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області, що товар, стосовно якого встановлено порушення: дорожній зарядний пристрій від електромережі Samsung ATADS10EBECSTD та дорожній зарядний пристрій від електромережі Nokia AC-10E, вилучено з реалізації та направлено на внутрішній склад браку до моменту вирішення даного питання в установленому законом порядку (а.с.20).

На підставі вказаних вище акту перевірки та протоколу контролюючим органом 17 листопада 2016 року винесено постанову про накладення штрафних санкцій №60, якою до позивача застосовано санкції у вигляді накладення штрафу в розмірі 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2550 грн. (а.с.27-28).

Позивач не погодився з таким рішенням контролюючого органу та оскаржив його до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що відповідач не надав доказів на підтвердження, що позивач є виробником продукції яка підлягала перевірці чи уповноваженим представником виробника такої продукції, а також доказів тих обставин, що відповідач керуючись положеннями ст.23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» вимагав у позивача під час перевірки додаткові документи, а тому суд дійшов висновку, що у відповідача були відсутні підстави для винесення оскаржуваної постанови №60 від 17 листопада 2016 року про накладення штрафних санкцій.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Організація та порядок здійснення державного ринкового нагляду, а також державного контролю продукції під час її ввезення на митну територію України визначаються Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» від 02.12.2012 року №2735-ІV (із змінами і доповненнями) (далі по тексту - Закон №2735-ІV). Відповідно до ст.3 Закону №2735-ІV законодавство України про державний ринковий нагляд і контроль продукції складається з цього Закону, Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини в цій сфері, у тому числі технічних регламентів.

Відповідно до абз.8 ст.1 Закону №2735-ІV державний ринковий нагляд (далі по тексту - ринковий нагляд) - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.

Метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськість щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов і при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам (ч.1 ст.4 Закону №2735-ІV).

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.10 Закону №2735-ІV ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності. Сфери відповідальності органів ринкового нагляду включають види продукції, що є об’єктами технічних регламентів, і можуть включати види продукції, що не є об’єктами технічних регламентів.

Згідно з п.4 ч.1 ст.11 Закону №2735-ІV до повноважень органів ринкового нагляду, зокрема, належить проведення перевірок характеристик продукції.

Відповідно до пп.3 п.8 Положення про Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області, затверджене наказом Держпродспоживслужби від 25.02.2016 року №22, Головне управління Держпродспоживслужби, відповідно до покладених на нього завдань у сфері здійснення державного ринкового нагляду, проводить перевірки характеристик продукції.

В свою чергу, Законом №2735-ІV встановлено загальний порядок проведення перевірок характеристик продукції, що визначений статтею 23 цього Закону.

Так, частиною третьою ст.23 Закону №2735-ІV передбачено, що органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції.

Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові, - у розповсюджувачів та виробників такої продукції.

Під час таких перевірок перевіряються характеристики лише того виду продукції, що є предметом перевірки (ч.4 ст.23 Закону №2735-ІV).

Перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та посвідчень (направлень) на проведення перевірки, що видаються та оформлюються відповідно до закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»(ч.5 ст.23 Закону №2735-ІV).

Згідно направлення на проведення перевірки предметом перевірки є обладнання електричне та електронне.

Перевірка характеристик продукції може бути невиїзною (за місцезнаходженням органу ринкового нагляду) або виїзною. У разі потреби органи ринкового нагляду для перевірки характеристик продукції можуть поєднувати невиїзні та виїзні перевірки (ч.6 ст.23 Закону № 2735-ІV).

Під час виїзної перевірки характеристик продукції може проводитися перевірка документів (їх копій) та інформації, зазначених у ч.7 ст.23 Закону №2735-ІV, а також обстеження, відбір і експертиза (випробування) зразків продукції (ч.8 ст.23 Закону №2735-ІV).

У разі якщо суб’єктом господарювання надано висновки експертизи, протоколи випробувань продукції або сертифікати відповідності, видані акредитованими органами з оцінки відповідності, органи ринкового нагляду беруть до уваги ці документи при проведенні перевірок характеристик продукції. (ч.13 ст.23 Закону №2735-ІV ).

Органи ринкового нагляду проводять планові перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів згідно із секторальними планами ринкового нагляду (п.1 ч.1 ст.24 Закону №2735-ІV).

Відповідно до вимог ч.2 ст.24 Закону №2735-ІVп ід час проведення перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів на підставах, визначених пунктом 1 і підпунктом «а» пункту 2 частини першої цієї статті:

1) на початковому етапі перевірки об’єктами перевірки є:

а) наявність на продукції знака відповідності технічним регламентам (у тому числі ідентифікаційного номера призначеного органу з оцінки відповідності), якщо його нанесення на продукцію передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції, та додержання правил застосування і нанесення знака відповідності технічним регламентам;

б) наявність супровідної документації, яка має додаватися до відповідної продукції (зокрема інструкція з користування продукцією), етикетки, маркування, інших позначок, якщо це встановлено технічними регламентами, та їх відповідність встановленим вимогам;

в) наявність декларації про відповідність, якщо згідно з технічним регламентом на відповідний вид продукції продукція при її розповсюдженні має супроводжуватися такою декларацією;

2) на наступних етапах перевірки можуть бути проведені:

а) обстеження зразків відповідної продукції та ідентифікація виробника продукції;

б) відбір та експертиза (випробування) зразків продукції (у разі якщо є підстави вважати, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам).

Відповідно до вимог ч.1 ст.29 Закону №2735-ІV у разі, якщо органом ринкового нагляду встановлено, що продукція не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону, та формальної невідповідності), орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб’єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами.

Відповідно до вимог ч.3 ст.29 Закону №2735-ІV орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб’єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо усунення формальної невідповідності, якщо цей орган встановить будь-яку таку невідповідність: знак відповідності технічним регламентам було нанесено з порушенням вимог, визначених у відповідному технічному регламенті; не було нанесено знак відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення передбачено відповідним технічним регламентом; не було складено декларацію про відповідність або декларація про відповідність не супроводжує продукцію, якщо її складення чи супроводження нею продукції передбачено відповідним технічним регламентом; декларацію про відповідність було складено з порушенням вимог; органу ринкового нагляду не надано доступу до технічної документації або вона є неповною; вчинено інші порушення встановлених вимог, визначених у відповідному технічному регламенті як формальна невідповідність.

Відповідно до вимог частини 1 статті 30 Закону №2735-ІV - обмеження надання продукції на ринку здійснюються шляхом: 1) приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами (згідно з частинами першою і четвертою статті 29 цього Закону); 2) усунення формальної невідповідності (згідно з частиною третьою статті 29 цього Закону); 3) тимчасової заборони надання продукції на ринку.

Згідно вимог п.45 Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання, затвердженого ПКМУ №1077 від 16.12.2015 року, п.42 Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого ПКМУ від 16.12.2015 року №1067, знак відповідності технічним регламентам наноситься на апаратуру або на її табличку з технічними даними таким чином, щоб він був видимим, розбірливим і незмивним. У разі неможливості або невиправданості через характер апаратури нанесення знаку відповідності технічним регламентам, він наноситься на пакування та супровідні документи.

Крім того, п.32 Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання та п.28 Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання визначені обов’язки розповсюджувача, згідно яких перед наданням апаратури на ринку розповсюджувач перевіряє наявність на апаратурі знаку відповідності технічним регламентам, необхідних супровідних документів, інструкцій та інформації, а також виконання імпортером п.25 та п.20 технічних регламентів відповідно.

Відповідно до пунктів 31, 31 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання» від 16.12.2015 року №1077 розповсюджувачі під час надання апаратури на ринку діють згідно з вимогами цього Технічного регламенту.

Перед наданням апаратури на ринку розповсюджувачі перевіряють наявність на апаратурі знака відповідності технічним регламентам, необхідних супровідних документів, інструкцій та інформації, визначених в пунктах 48-50 цього Технічного регламенту, що складені згідно з вимогами закону про порядок застосування мов, а також виконання виробником вимог, визначених в пунктах 16 і 17, імпортером - вимог пункту 25 цього Технічного регламенту.

Положеннями ч.1 ст.29 Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» від 15.01.2015 року №124-VIII встановлено, що у випадках, визначених у технічних регламентах, які передбачають застосування процедур оцінки відповідності на продукцію та/або на інші об’єкти, що визначені такими технічними регламентами (табличку з технічними даними, пакування, супровідні документи тощо), повинен наноситися знак відповідності технічним регламентам.

Нанесенням знака відповідності технічним регламентам на продукцію вважається також нанесення цього знака на будь-який інший, ніж сама продукція об’єкт, який визначений у відповідному технічному регламенті.

Судом першої інстанції встановлено, що продукція, яка перевірялась, була забезпечена національним знаком відповідності та містилась на упаковках дорожніх зарядних пристроїв. Вказана обставина апелянтом не оскаржується та не спростовується.

Крім того, колегія суддів зазначає, що статтею 30 Закону №124-VIII передбачено, що знак відповідності технічним регламентам повинен наноситися лише виробником.

Відповідачем не надано доказів які б підтверджували, що позивач є виробником продукції, що підлягала перевірці, або уповноваженим представником виробника такої продукції, та в матеріалах справи такі докази відсутні.

Крім того, з наданих позивачем декларацій про відповідність Технічному регламенту з електромагнітної сумісності обладнання за реєстраційним номером UA.TR.076.D.0016-16 та UA.TR.076.D.1315-15 вбачається, що продукція, яка підлягала перевірці, має всі ознаки відповідності державним стандартам та вимогам (а.с.18, 19).

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у відповідача були відсутні підстави для винесення оскаржуваної постанови №60 від 17.12.016 року про накладення штрафних санкцій, а отже позовні вимоги щодо визнання протиправною та скасування постанови є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно частини першої статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Керуючись статтями 160, 167, 184, 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2017 року у справі №804/8878/16 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2017 року у справі №804/8878/16 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції постановлена в порядку письмового провадження, набирає законної сили через п’ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя: І.В. Юрко

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак