Справа № 222/959/17
Суддя: Вайновська О. Є.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 222/959/17
Провадження № 2-а/222/36/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2017 року смт. Нікольське

Володарський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Вайновської О.Є.,

при секретарі Гранкіній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Володарському районі Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що він в 2009 році здобув право на отримання державної пенсії. Раніше він був зареєстрований та постійно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1, де перебував на обліку та отримував пенсію. В звязку з проведенням АТО в населеному пункті, де він мешкав, було припинено здійснення повноважень відповідним органом Пенсійного фонду України, а також зупинені до моменту повернення окупованої території під контроль органів державної влади видатки з державного бюджету, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообовязкового державного соціального страхування. В грудні 2014 року він звернувся до УПФУ в Володарському районі Донецької області з заявою про взяття на облік та нарахування пенсії. З цього часу УПФУ в Володарському районі Донецької області нараховувало йому пенсію в розмірі 2600,00 грн., але починаючи з червня 2017 року без правових підстав припинив нарахування пенсії. Будь-якої інформації щодо прийняття рішення про припинення пенсії від УПФУ в Володарському районі Донецької області, як це вимагає законодавство не надходило. Вважає, що УПФУ в Володарському районі Донецької області грубо порушило охоронювані ОСОБА_2 та законами України права, позбавивши його єдиного джерела існування. Просить суд визнати протиправною бездіяльність УПФУ в Володарському районі Донецької області щодо невиплати йому пенсії з червня 2017 року та зобовязати УПФУ в Володарському районі Донецької області поновити нарахування і виплату йому пенсії та виплатити заборгованість за період, починаючи з червня 2017 року.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, але в позовній заяві просив справу розглянути без його участі.

Відповідач позов не визнав, надав заперечення згідно яких 06.09.2016 року до Управління із заявою про запит пенсійної справи та необхідним пакетом документів звернувся ОСОБА_1. В грудні 2016 року електрона пенсійна справа була взята на облік та була виплачена заборгованість за минулий час. Наприкінці лютого 2016 року в органах Пенсійного фонду області почалася перевірка бази отримувачів пенсійних виплат переселенців на її відповідність до вимог чинного законодавства. Під час проведення перевірки виплата пенсій пенсіонерам-переселенцям тимчасово призупиняється. 13.06.2017 року до органу соціального захисту населення були направлені списки на перевірку фактичного місця проживання ОСОБА_1 Згідно до протоколу засідання районної комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам №21 від 13.06.2017 року ОСОБА_1, який зареєстрований як особа переміщена з тимчасово окупованої території України за адресою: Донецька область, Нікольський район, смт. Нікольське, вул. Підлісна, буд. 43, було відмовлено у призначенні соціальної виплати. З огляду на вищевказане, управління не порушило прав позивача та діяло в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_2 та Законами України. Просять в задоволенні позову відмовити у повному обсязі, про що також надали суду письмові заперечення на позов.

Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників процесу достатніми, суд розглянув справу у відсутність незявившегося позивача.

Дослідивши матеріали справи, письмові заперечення останніх, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, судом встановлено, що згідно пенсійного посвідчення серії ААД №037307 виданого 22.04.2009 року ОСОБА_1 є отримувачем пенсії за віком.

Як вбачається з довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України від 05.09.2016 року №, позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку, як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції.

Також, судом встановлено, що 06.09.2016 року ОСОБА_1 звернувся до УПФУ в Володарському районі Донецької області з заявою про запит пенсійної справи та з грудня 2016 року перебуває на обліку в управлінні і до червня 2017 року отримував пенсію за віком.

Згідно протоколу № 21 засідання районної комісії з питання призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 13.06.2017 р. ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні (відновленні) соціальних виплат, в звязку з його відсутністю за фактичним місцем проживання/перебування за адресою: Донецька обл., Нікольський р-н., смт. Нікольське, вул. Підлісна, буд. 43.

Відповідно до ст. 19 ОСОБА_2 України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_2 та законами України.

Статтею 46 ОСОБА_2 України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообовязковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ст. 4 Закону № 1058 законодавство про пенсійне забезпечення базується на ОСОБА_2 України, складається з Основ законодавства України про загальнообовязкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообовязкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Згідно ч.3 ст. 4 Закону № 1058, яка визначає складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні, виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 зазначеного Закону передбачено, що він регулює відносини, які виникають між субєктами системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом, зокрема, визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообовязковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Відповідно до ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Статтею 49 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Системний аналіз наведених нормативно-правових актів дає підстави зробити висновок про те, що припинення виплати пенсії можливе лише за умови прийняття пенсійним органом відповідного рішення і лише з підстав визначених ст. 49 Закону № 1058.

Судом встановлено, що відповідного рішення пенсійним органом щодо припинення ОСОБА_1 виплати пенсії в установленому законом порядку не приймалося.

Згідно Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669 - VIII (із змінами і доповненнями), період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Відповідно до ч.2 ст. 14 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» у районі проведення антитерористичної операції можуть вводитися тимчасово обмеження прав і свобод громадян.

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей» від 07.11.2014 року № 595.

Вказаною постановою затверджено Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей (далі - Тимчасовий порядок).

Пунктом 8 Тимчасового порядку встановлено, що особам, які переміщені на контрольовану територію та взяті на облік відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою ОСОБА_3 Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509, пенсії та інші соціальні виплати з бюджетів усіх рівнів та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування виплачуються за заявами таких осіб до органів (установ), які здійснюють такі виплати протягом усього строку дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач зареєстрований у встановленому законом порядку, як особа, що перемістилася з району проведення антитерористичної операції, що підтверджується довідкою № від 05.09.2016 року (а.с. 12).

Посилання відповідача на постанову ОСОБА_3 Міністрів України «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 08.06.2016 року № 365, якою затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, суд не приймає до уваги з огляду на наступне.

Так, судом встановлено, що звернення позивача з заявою про поновлення виплати пенсії, взяття позивача на облік та поновлення виплати пенсії позивачу відбулось до прийняття ОСОБА_3 Міністрів України постанови від 08.06.2016 року № 365.

Крім того, пунктом 2 постанови ОСОБА_3 Міністрів України № 365 передбачено, установити, що комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, утворені районними, районними у мм. Києві і Севастополі державними адміністраціями, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі утворення) рад, приймають рішення про відновлення або про відмову у відновленні соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, довідки яких недійсні на дату набрання чинності цією постановою, відповідно до Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого цією постановою, за умови отримання внутрішньо переміщеною особою нової довідки відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою ОСОБА_3 Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб».

Проте, на момент припинення виплати пенсії позивачу довідка від 05.09.2016 року № НОМЕР_1 не була скасована.

Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування визначає механізм здійснення контролю за проведенням виплати внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг (далі - соціальні виплати) за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування (пункт 1 Порядку).

Згідно п. 12 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, соціальні виплати припиняються у разі: 1) наявності підстав, передбачених законодавством щодо умов призначення відповідного виду соціальної виплати; 2) встановлення факту відсутності внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сімї; 3) отримання рекомендацій Мінфіну щодо фактів, виявлених під час здійснення верифікації соціальних виплат; 4) скасування довідки внутрішньо переміщеної особи з підстав, визначених статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»; 5) отримання інформації від Держприкордонслужби, МВС, СБУ, Мінфіну, Національної поліції, ДМС, Держфінінспекції, Держаудитслужби та інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування.

Відповідно до п.2 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, на структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення) або робочі групи, а не на відповідача.

Тобто, у відповідача відсутні повноваження здійснення вищезазначеного контролю.

За пунктом 9 зазначеного Порядку за наявності підстав для скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, визначених статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», що підтверджується письмовою інформацією Держприкордонслужби, МВС, СБУ, Національної поліції, ДМС, Мінфіну, Держфінінспекції, Держаудитслужби та інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, громадських обєднань, волонтерських, благодійних організацій, інших юридичних і фізичних осіб, що надають допомогу внутрішньо переміщеним особам, керівник структурного підрозділу з питань соціального захисту населення приймає рішення про скасування такої довідки.

У день прийняття рішення про скасування довідки керівник структурного підрозділу з питань соціального захисту населення припиняє призначені структурним підрозділом з питань соціального захисту населення соціальні виплати такій особі та інформує про прийняте рішення органи, що здійснюють соціальні виплати, які припиняють соціальні виплати такій особі до прийняття остаточного рішення комісією.

За пунктом 13 та 14 Порядку комісія не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після прийняття рішення щодо припинення соціальної виплати надсилає копію такого рішення органам, що здійснюють соціальні виплати, та структурному підрозділу з питань соціального захисту населення. Структурний підрозділ з питань соціального захисту населення та орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії припиняє соціальні виплати з місяця, що настає за тим, у якому прийнято відповідне рішення, а у випадках, передбачених підпунктом 3 пункту 4 та підпунктом 4 пункту 12 цього Порядку, - з дня припинення виплати ПАТ «Державний ощадний банк України» або з дня скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Тобто, припинення виплати пенсії здійснюється після отримання відповідачем рішення структурного підрозділу з питань соціального захисту населення про скасування довідки до прийняття остаточного рішення комісією, а остаточне рішення про припинення виплати пенсії приймається на підставі рішення комісії.

В матеріалах справи наявний витяг з протоколу № 21 засідання районної комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Нікольської райдержадміністрації від 13.06.2017 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні (відновленні) соціальної виплати ВПО.

Отже, на момент припинення виплати пенсії позивачу у відповідача були відсутні передбачені Порядком та Законом № 1058-IV підстави для припинення виплати пенсії. Наведені вище постанови ОСОБА_3 Міністрів України не є законами, а тому ці підзаконні нормативно-правові акти не можуть змінювати в бік звуження права громадян, які встановлено нормативно-правовими актами вищої юридичної сили. Право виносити закони, вносити до них зміни належить виключно Верховною Радою України і не може передаватися іншим органам чи посадовим особам. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі: ОСОБА_2 України і повинні відповідати їй.

Верховна Рада України може змінити закон виключно законом, а не шляхом прийняття підзаконного правового акта. Нормативно-правові акти ОСОБА_3 Міністрів України відносяться до категорії підзаконних, а тому не можуть змінювати в бік звуження права громадян, які встановлено нормативно-правовими актами вищої юридичної сили. Право на обмеження конституційних прав громадян ОСОБА_3 Міністрів України Верховною Радою України не надано.

Припинення виплати пенсії на підставі положень постанов ОСОБА_3 Міністрів України без вирішення цього питання шляхом прийняття відповідного рішення не входить до вказаного вище переліку випадків, відповідно до яких припиняється виплата пенсії, а тому не може бути підставою для її припинення, оскільки право соціального захисту, у тому числі пенсійне забезпечення, гарантовано кожному громадянину ОСОБА_2 України.

Також слід зазначити, що при розгляді справи суд застосовує практику Європейського Суду з прав людини як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IV.

Як зазначив Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) в рішенні у справі «Пічкур проти України», яке набрало статусу остаточного 7 лютого 2014 року, право на отримання пенсії як таке стало залежним від місця проживання заявника. Це призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України (пункт 51 цього рішення). У пункті 54 вказаного рішення ЄСПЛ зазначив, що наведених вище міркувань ЄСПЛ достатньо для висновку про те, що різниця в поводженні, на яку заявник скаржився, порушувала статтю 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою, у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У рішенні від 08 липня 2004 року у справі «Ілашку та інші проти Молдови та Росії», ЄСПЛ, задовольняючи позов щодо Молдови, визнав, що Уряд Молдови, який є єдиним законним Урядом Республіки Молдова за міжнародним правом, не здійснював влади над частиною своєї території, яка перебуває під ефективним контролем Молдавської Республіки Придністровя. Однак, навіть за відсутності ефективного контролю над Придністровським регіоном, Молдова все ж таки має позитивне зобовязання за статтею 1 Конвенції вжити заходів, у рамках своєї влади та відповідно до міжнародного права, для захисту гарантованих Конвенцією прав заявників.

З огляду на викладене, суд вбачає в діях відповідача ознаки дискримінації по відношенню до позивача, як внутрішньо переміщеної особи, та відсутність єдиного підходу до виплати пенсій громадянам України згідно діючого законодавства.

Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, позовні вимоги ОСОБА_1 до УПФУ в Володарському районі Донецької області про визнання протиправною бездіяльність УПФУ в Володарському районі Донецької області щодо припинення виплати пенсії за віком позивачу з червня 2017 року та зобовязання відповідача поновити нарахування та виплату пенсії за віком позивачу та виплатити заборгованість за період, починаючи з червня 2016 року є правомірними та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім цього, враховуючи, що позивачу ОСОБА_1 було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення, а позов задоволено у повному обсязі, суд, керуючись вимогами ст.94 КАС України вважає необхідним стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір у розмірі 640 грн. на користь держави.

Керуючись ст.ст. 2, 6-12, 17, 69-71, 94, 158-163, 167 КАС України, ОСОБА_2 України, Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Володарському районі Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії задовольнити в повному обсязі.

Визнати неправомірною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Володарському районі Донецької області щодо призупинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 червня 2017 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Володарському районі Донецької області поновити нарахування та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 та виплатити заборгованість за період, починаючи з 01 червня 2017 року.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Володарському районі Донецької області на користь держави судові витрати в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Володарському районі Донецької області.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошено 03.10.2017 року.

Повний текст постанови виготовлений 06.10.2017 року.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Володарський районний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.Є. Вайновська