Справа № 496/2484/16-а
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2017 р.м.ОдесаСправа № 496/2484/16-а

Категорія: 6.2.1 Головуючий в 1 інстанції: Трушина О.І.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1,
судді ОСОБА_2,
судді ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 09 серпня 2017 року за позовом ОСОБА_5 до Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області, третя особа: ОСОБА_6, про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2017 року ОСОБА_5 (надалі позивач) звернулась до суду з позовом до Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області (надалі відповідач, сільрада), в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 01.12.2016 року, просила:

- зобов'язати сільраду передати їй у власність на безоплатній основі земельну ділянку для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель і споруд площею 0,10 га, що є суміжною та примикає до ділянки, що знаходиться за адресою: вул.Кірова 58, в с.В.Дальник, Біляївського району, Одеської області;

- визнати протиправною відмову сільради у передачі позивачу у власність земельної ділянки площею 0,25 га по вул.Кірова 58, в с.В.Дальник, Біляївського району, Одеської області для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель і споруд;

- скасувати рішення сільради №77 від 10.06.2016 року в частині відмови у передачі позивачу у власність земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель і споруд по вул.Кірова 58, в с.В.Дальник, Біляївського району, Одеської області.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що позивач неодноразово зверталася до сільради з заявою про передачу їй у власність земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: вул.Кірова 58, в с.В.Дальник, Біляївського району, Одеської області, оскільки дана земельна ділянка ні за ким не закріплена та є вільною. Проте рішення з цього питання відповідачем не приймалося. Після повторного розгляду її заяви від 28.09.2011 року про передачу їй у власність земельної ділянки площею 0,25 га за вищевказаною адресою, 10.06.2016 року було винесено рішення 5 сесії 7 скликання Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області № 77, згідно з яким їй відмовлено у передачі земельної ділянки площею 0,25 га за вищевказаною адресою та передано у приватну власність згідно договору дарування від 29.12.2004 року земельну ділянку площею 0,165 га.

Позивач вважає таку відмову протиправною, оскільки будь-яких підстав для відмови в передачі їй земельної ділянки площею 0,25 га за вказаною адресою відповідачем у своєму рішенні не наведено.

Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 09.08.2017 року у задоволені позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до договору дарування від 29.12.2004 року позивач отримала у дар від своєї матері житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: вул.Кірова 58, в с.В.Дальник, Біляївського району, Одеської області, який розташований на земельній ділянці площею 0,165 га, що знаходиться у розпорядженні Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області (а.с.52).

Рішення Великодальницької сільської ради №556 від 28.08.2009 року позивачу було відмовлено у передачі позивачу у власність земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель і споруд по вул.Кірова 58, в с.В.Дальник, Біляївського району, Одеської області (п.1), та передано у власність за вищевказаною адресою земельну ділянки для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель і споруд площею 0,165, яка була закріплена за попереднім власником згідно рішення сільради №16 від 03.09.1998 року (п.2), а також прийнято рішення про видачу позивачу акти на право приватної власності (п.3) (а.с.53).

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.01.2014 року по справі №1506/79/2012 визнано протиправним та скасовано рішення Великодальницької сільської ради №492 від 23.01.2009 року «Про безкоштовну передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) громадянці ОСОБА_6» в частині передачі ОСОБА_6 безкоштовно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства розміром 0,1998 га, розташованої в с.В.Дальник, вул.Жовтнева, 13; скасовано державний акт серії ЯП №745879 на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,1998 га для ведення особистого селянського господарства по вул.Жовтнева, с.В.Дальник, Біляївського району, Одеської області, виданий 13.04.2012 року; скасовано п. 1 рішення Великодальницької сільської ради №556 від 28.08.2009 року про відмову у передачі ОСОБА_5 (позивач) у власність земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських споруд, розташованої за адресою: вул.Кірова 58, в с.В.Дальник, Біляївського району, Одеської області; зобов'язано Великодальницьку сільську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_5 (позивач) від 28.09.2011 року про безоплатну передачу земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул.Кірова 58, в с.В.Дальник, Біляївського району, Одеської області.

В подальшому постановою Біляївського районного суду Одеської області від 14.12.2015 року за позовом ОСОБА_5 до Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області було визнано протиправним та скасовано рішення Великодальницької сільської ради №610 від 10.07.2015 року «Про відмову у передачі ОСОБА_5 у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд», а також зобов'язано Великодальницьку сільську раду повторно розглянути на черговому пленарному засіданні заяву ОСОБА_5 від 28.09.2011 року про безоплатну передачу земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул.Кірова 58, в с.В.Дальник, Біляївського району, Одеської області.(а.с.68-70).

Згідно з виписки з рішення Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області №77 від 10.06.2016 року «Про розгляд заяви ОСОБА_5 від 28.09.2011 року про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,25 га за адресою: вул.Кірова 58, в с.В.Дальник, Біляївського району, Одеської області» сільською радою розглянуто заяву позивача від 28.09.2011 року про передачу у приватну власність вищезазначеної земельної ділянки, і останній було відмовлено у передачі у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,25 га за вказано адресою. (а.с.76).

Саме внаслідок винесення відповідачем цього рішення №77 від 10.06.2016 року, позивач знову звернулась до суду, вважаючи порушеними свої права на отримання у власність земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських споруд по вул.Кірова 58, в с.В.Дальник.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач вже реалізувала надає їй право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських споруд, оскільки пунктом 2 рішення Великодальницької сільської ради №556 від 28.08.2009 року позивачу надано земельну ділянку площею 0,165 га за вказаною адресою з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а згідно ч.4 ст.116 ЗК України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Також суд першої інстанції зазначив, що на теперішній час вільної земельної ділянки, яку просить виділити позивача між вул.Кірова, 58 та Жовтнева, 13 в с.В.Дальник немає, а тому відмова позивачу у наданні земельної ділянки для обслуговування житлового будинку по вул.Кірова, 58 є правильною.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Згідно зі ст.116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Частинами 6 та 7 ст.118 ЗК України визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу.

Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб (ч.1 ст.122 ЗК України).

Відповідно до ч.1 ст.121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах:

а) для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району; б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара; в) для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара; г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара; ґ) для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара; д) для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара.

Згідно ч.4 ст.116 ЗК України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Як вже зазначено вище, за результатами розгляду заяви позивача про безкоштовну передачу їй у власність земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських споруд по вул.Кірова 58, в с.В.Дальник рішенням відповідача №556 від 28.08.2009 року було відмовлено у передачі такої ділянки площею 0,25 га та вирішено передати безкоштовно у власність позивача для вказаних цілей за вказаною адресою земельну ділянку площею 0,165 га..

При цьому, постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.01.2014 року по справі №1506/79/2012 рішення відповідача №556 від 28.08.2009 року було скасовано лише в частині пункту 1.

Тобто, рішення відповідача №556 від 28.08.2009 року в частині безкоштовної передачі у власність позивача земельну ділянку площею 0,165 га. для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських споруд по вул.Кірова 58, в с.В.Дальник, а також в частині видачі позивачу державного акту на право власності на цю ділянку є чинним і на даний час.

Таким чином, оскільки згідно ч.4 ст.116 ЗК України громадянин може лише один раз отримати безоплатно земельну ділянку для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських споруд у межах норм, визначених Земельним кодексом України, колегія суддів вважає, що таке право позивач вже реалізувала.

Той факт, що на підставі рішення №556 від 28.08.2009 року позивач отримала 0,165 га., а ч.1 ст.123 ЗК України надає громадянам право отримати в селах для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських споруд до 0,25 га, не свідчить про те, що право позивача на безоплатне отримання такої ділянки не було реалізовано в повному обсязі, оскілки ця норма визначає лише максимальні розмірі, а вирішення питання про визначення конкретного розміру земельної ділянки для передачі громадянину в межах цього максимального розміру віднесено до виключних повноважень органу місцевого самоврядування, і суд не може втручатися в такі дискреційні повноваження, виходячи з міркувань можливості та доцільності надання громадянину земельної ділянки того чи іншого розміру.

Слід також погодитися і з доводами суду першої інстанції про те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що позивач подавала клопотання до сільради про передачу їй у власність на безоплатній основі земельної ділянки для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель і споруд площею 0,10 га., а ті звернення позивача до сільради, які наявні в матеріалах справи, містять лише її клопотання про надання для цих цілей земельної ділянки площею 0,25 га..

Також колегія суддів звертає увагу на те, що у випадку задоволення позовної вимоги про зобовязання відповідача передати позивачу для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель і споруд додатково ще 0,10 га. до вже наданих їй під ці цілі 0,165 га., це призведе до перевищення визначеного ч.1 ст.123 ЗК України максимального розміру земельної ділянки для такого цільового призначення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Таким чином, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ч.5 ст.254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а постанову Біляївського районного суду Одеської області від 09 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлений 06 жовтня 2017 року.

Головуючий суддя:ОСОБА_1
Суддя: Суддя: ОСОБА_2 ОСОБА_3