Справа № 226/801/17
Суддя: Салькова В. С.
Дата ухвалення: 2017-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 226/801/17
Провадження № 2-а/226/125/2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

02.10.2017 Димитровський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Салькової В.С.,

за участю секретаря судового засідання Трифонової І.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мирнограді справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області про неправомірні рішення при призначенні пенсії та врахуванні пільгового трудового стажу,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом до відповідача, обґрунтувавши свої вимоги таким.

07.08.2014 він звернувся до відповідача за призначенням пенсії у відповідності до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і на підставі п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Зазначає, що до осіб, які працювали до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» та набули повного пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії, пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням віку і стажу у відповідності до п. «а» ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на підставі законодавства, що раніше діяло Положення про порядок призначення та виплату пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР №590 від 03.08.1972, яке діяло до 01.01.1992.

Він з 01.10.1983 по 06.11.1985 служив у ОСОБА_4 і проходив службу в Афганістані , що дає йому право на врахування цього періоду у пільговий стаж 1 місяць служби за 3 місяці (1 рік 10 місяців у пільгових розмірах і 3 місяці у звичайному розмірі всього 5 років 9 місяців). Після служби в армії з 20.11.1985 по 30.04.1986 навчався в СПТУ №94 за професією ГРОЗ, з 06.05.1986 почав працювати за набутою спеціальністю на шахті ім. О.Г.Стаханова, тому навчання зараховується до пільгового стажу і складає 4 місяці 28 днів. З 06.05.1986 по 01.01.1992 працював на шахті за професією, яка дає право на пенсію на пільгових умовах за Списком №1 шахтарі, тобто на момент набрання чинності Законом України «Про пенсійне забезпечення» мав більше 10 років пільгового стажу 5 років 1 місяць робота за спеціальністю, що дає право на пільгову пенсію, і в такому ж розмірі додається служба в армії та навчання у СПТУ всього 10 років 2 місяці, оскільки за абз.5 п.109 Положення №590 служба враховується тривалістю, що не перевищує наявного стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах чи у пільговому розмірі. За п.п. «з» п.109 вказаного Положення, крім роботи в якості робітника або службовця в загальний стаж зараховується також навчання в училищах. Призначені на пільгових умовах і в пільгових розмірах пенсії по старості та інвалідності робітникам, які працювали на підземних роботах, зазначені у пунктах «к» і «л», прирівнюються за вибором того, хто звернувся за призначенням пенсії, або до роботи, яка передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням того періоду. Період, зазначений у п.п. «з», прирівнюється до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

Оскільки він не був проінформований відповідачем про застосування цих норм пенсійного законодавства, вважає, що відповідач сам мав застосувати норми закону, які найбільш захищають його права.

Після 01.01.1992 він працював на шахті ім. О.Г.Стаханова до 11.12.1994 (2 роки 11 місяців 10 днів) за професією, що входить до Списку №1, після 10.10.2012 до 07.08.2014 (момент звернення за пенсією) працював у ВП шахта Димитрова ДП «Красноармійськвугілля» також за спеціальністю, що входить до Списку №1 (1 рік 11 місяців). Всього пільговий стаж на момент подачі заяви на призначення пенсії становить 15 років, що дає право на застосування Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Вважає, що його пенсія має становити 4740,07 гривень і оскільки він до 01.08.2016 отримував пенсію 3055,79, то має отримати недоплачену пенсію у повному обсязі, оскільки саме відповідач винен у порушенні його прав.

Уточнивши позовні вимоги, позивач вказав, що за його підрахунками на 07.08.2014 його пільговий стаж становить: 6 років 1 місяць 28 днів армія і навчання; 9 років 9 місяців 24 дні робота за Списком №1 шахтарі, а всього 15 років 11 місяців 22 дні. Остаточно позивач просив суд визнати дії відповідача при призначенні йому пенсії без врахування служби в армії в пільгових розмірах до пільгового стажу протиправними, визнати розпорядження №2267 від 26.08.2014 незаконним; зобовязати відповідача врахувати службу в армії у пільгових розмірах (5 років 9 місяців) до його пільгового стажу за Списком №1 шахтарі; зобовязати відповідача здійснити перерахунок призначеної йому пенсії з 07.08.2014 із зарахуванням всього пільгового стажу 15 років 11 місяців 22 дні у відповідності до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»; зобовязати відповідача виплатити пенсію з 07.08.2014 в сумі недоотриманих виплат.

Також позивачем поставлене перед судом питання про поновлення строку на звернення до суду з огляду на те, що по невідповідність розмірам пенсії законодавству він дізнався лише при розгляді його попереднього позову до того ж самого відповідача щодо перерахунку пенсії, він є юридично необізнаною особою і виявив порушення, аналізуючи зміст заперечень управління на позов. Крім того, він проживає в зоні проведення АТО, з приводу чого перебував у стресовому стані, що також заважало розуміти, що його права порушуються. Вважає такі причини пропуску строку поважними і просить поновити строк звернення до суду за захистом прав.

До суду ОСОБА_3 не з'явився, надав заяву, де просив проводити судовий розгляд без його присутності за участю його представника ОСОБА_1

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, обґрунтувавши їх викладеними у позовній заяві обставинами. Пояснила, що управління Пенсійного фонду допустило щодо позивача безліч порушень, не виконало попереднє судове рішення правильно, ухиляється від виконання дій, які зобовязано виконувати. До позивача мав бути застосований той закон, що діяв під час його служби в армії, але ОСОБА_3 не було розяснене його право обрати, як саме зараховувати цей період. Просила задовольнити позовні вимоги повністю.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав письмові заперечення, на які посилався, даючи пояснення у справі. Так, позивач дійсно перебуває на обліку в управлінні з 07.08.2014 року та отримує пенсію, призначену відповідно до п. 2 розділу XV «Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням вимог пункту «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Про факт призначення пенсії йому надавалося повідомлення із тлумаченням складових стажу, він знав з вересня 2014 року про зарахування часу проходження військової служби до загального стажу. Отже, причина пропуску ним строку на звернення до суду не може бути визнана поважною. При призначенні пенсії страховий стаж ОСОБА_3 зараховано по 31.05.2014 та обчислено із урахуванням періоду участі у бойових діях з 25.12.1983 по 28.10.1985, тобто 1 рік 10 місяців 3 дні зараховано на пільгових умовах 1 місяць служби за 3 місяці, що становить 5 років 6 місяців 12 днів. Страховий стаж склав 27 років 10 місяців 25 днів, пільговий 10 років 2 місяці 22 дні (робота за Списком №1 9 років 9 місяців 24 дні та навчання за спеціальністю 4 місяці 28 днів). Застосування п. «а» ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» щодо позивача не відбувалося, оскільки він продовжував працювати після 01.01.1992. Військова служба не може бути зарахована до пільгового стажу, бо така служба, за п.1 ст.8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», зараховується до пільгового стажу лише якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалась за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Однак на момент призову ОСОБА_3 працював старшим механіком Добропільського АТП №04688 і лише після служби в армії отримав нову професію. Стаття 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» також не може бути застосована щодо позивача внаслідок недостатності пільгового стажу до необхідних 15 років. З огляду на викладене, відповідач вважає свої дії правомірними та такими, що відповідають діючому законодавству, а позовні вимоги безпідставними, тому просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 з 07.08.2014 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області як отримувач пенсії за віком, призначеної на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Пенсія призначена рішенням №2267 від 26.08.2014 (а.с.12). Згідно з розпорядженням №2267 від 16.08.2014 (а.с.82), загальний стаж позивача складає 27 років 10 місяців 25 днів, стаж на підземних роботах 10 років 2 місяці 22 дні, куди включено навчання 4 місяці 28 днів. Військова служба обрахована як 5 років 9 місяців 6 днів і включена до загального стажу.

Право позивача на одержання пенсії на підставі п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» відповідачем не оспорюється, позивач перебуває на обліку управління саме як одержувач такого виду пенсії. Спірним питанням цієї справи є правомірність дій та законність розпорядження відповідача саме щодо зарахування періоду військової служби ОСОБА_3 до загального стажу, а не до стажу, що дає право на пенсію за пільговими умовами, як на цьому наполягає позивач.

За відомостями трудової книжки БТ-І №5245610 (а.с.13-17), з 03.08.1983 ОСОБА_3 працював механіком, старшим механіком Добропільського АТП №04688, з 01.10.1983 по 06.11.1985 проходив службу в лавах ОСОБА_4, 20.11.1985 був зарахований до СПТУ №94 для навчання за професією ГРОЗ, 30.04.1986 року відрахований звідти за закінченням строку навчання. 06.05.1986 прийнятий на роботу до шахти ім. О.Г. Стаханова ВО «Красноармійськвугілля» гірником очисного вибою підземним 5 розряду з повним робочим днем в шахті, працював в тому числі і машиністом гірничих виймальних машин, звільнений 11.12.1994 за власним бажанням.

Крім того, згідно з довідками Красноармісько-Селідовського ОМВК МО України №194 від 07.08.2014, ОСОБА_3 з 01.10.1983 по 28.10.1985 проходив військову службу в лавах Збройних Сил, з 25.12.1983 по 28.10.1985 приймав участь у бойових діях під час війни в Афганістані, участь у бойових діях становить 1 рік 10 місяців 3 дні (а.с.72,73).

Атестат №10163 від 29.04.1986 засвідчує, що ОСОБА_3 з 02.12.1985 по 29.04.1986 навчався у СПТУ №94 та здобув професію гірничого робітника очисного вибою (а.с.78).

Довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії від 20.08.2014 ВП «Шахта «Стаханова» підтверджує виконання ОСОБА_3 гірничих робіт за професією, передбаченою Списком №1, у період з 06.05.1986 по 01.11.1992 (а.с.74).

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Згідно із абзацом 2 частини першої статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», час перебування громадян України на військовій службі зараховується до страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Аналогічні положення викладені в частині першій статті 2 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу», згідно з якою військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров'я і віком громадян України, пов'язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

В той самий час, до правовідносин має бути застосований той закон, який діяв під час їх наявності.

01.01.1992 набув чинності Закон України «Про пенсійне забезпечення».

Пунктом «а» статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Крім того, ч.4 ст.24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

На період проходження ОСОБА_3 строкової військової служби у 1983-1985 роках діяло Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затверджене постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 за №590. Пунктом 109 вказаного вище Положення передбачено, що до праці, зазначеної в Списках №1 і №2, відноситься і служба в армії; при призначенні пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах служба в армії прирівнюється до праці, що передувала службі або слідувала за нею, зазначений порядок застосовується і в тих випадках, коли між працею та службою мало місце навчання в вищих або середніх спеціальних учбових закладах. При цьому періоди військової служби саме за вибором особи прирівнюються або до праці, що передувала службі або до тієї, що слідувала за нею.

До призову на строкову військову службу ОСОБА_3 працював за професією, яка не віднесена до Списків №1 або №2. Після проходження строкової військової служби позивач вступив до навчального закладу, навчання у якому було в подальшому зараховане відповідачем до пільгового стажу, потім ОСОБА_3 працював за професією, віднесеною до Списку №1 на підземних роботах гірником очисного вибою і машиністом гірничих виймальних машин.

Отже, період проходження позивачем служби в армії з 01.10.1983 по 06.11.1985, який зараховано відповідачем у загальний стаж, підлягає зарахуванню до пільгового стажу. Тому нездійснення відповідачем зарахування позивачеві часу проходження строкової військової служби до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», є неправомірним. Виходячи з цього протиправним є і розпорядження відповідача №2267 від 26.08.2014, яким обраховано стаж позивача та його складові, в частині призначення та виплати пенсії без урахування часу проходження строкової військової служби в пільгових розмірах до пільгового стажу.

Таким чином, судом встановлене порушення прав позивача з боку управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Із зазначеним позовом ОСОБА_3 звернувся до суду 17.05.2017, позивачем ставиться питання про порушення його прав з 07.08.2014, тобто за час, більший ніж як шість місяців.

Вирішуючи клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду, суд враховує, що 22.03.2017 Димитровським міським судом Донецької області була розглянута адміністративна справа у спорі між тими самими сторонами з приводу перерахунку пенсії, під час розгляду якої позивач отримав деталізовані відомості щодо нарахування йому пенсії, конкретну інформацію про складові свого стажу та їх обчислення, після чого дійшов висновку, що його права були порушені і при обліку строку військової служби. Отже, такі причини пропуску строку суд визнає поважними і поновлює позивачеві строк на звернення із позовом до суду.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не наведено законного обґрунтування своїх дій та рішень, тому суд вважає за необхідне визнати неправомірними дії та протиправним розпорядження управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові №2267 від 26.08.2014 в частині призначення та виплати пенсії ОСОБА_3 без врахування часу проходження строкової військової служби в пільгових розмірах до пільгового стажу; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області зарахувати період часу проходження строкової військової служби ОСОБА_3 з 01.10.1983 по 06.11.1985 до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Разом з тим, вимоги позивача щодо зобовязання відповідача здійснити перерахунок пенсії з 07.08.2014 конкретними умовами та зобовязання відповідача виплатити пенсію з 07.08.2014 в сумі недоотриманих виплат не підлягають задоволенню виходячи з такого.

На підставі п.4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж.

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно з п.4.7 Порядку право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Саме органи пенсійного фонду визначають правильність та повноту наданих документів для призначення пенсії.

Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати пільговий стаж позивача, підміняючи дискреційні функції УПФУ.

Разом з цим розпорядження відповідача скасовується в частині призначення та виплати пенсії ОСОБА_3 без врахування часу проходження строкової військової служби в пільгових розмірах до пільгового стажу, який, як встановлено судом, підлягає зарахуванню саме до стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії.

Отже, після скасування розпорядження та зарахування періоду проходження позивачем строкової військової служби до пільгового стажу, відповідач зобов'язаний повторно розглянути заяву позивача від 07.08.2014 про призначення пенсії з огляду на зарахований до пільгового стажу час проходження строкової військової служби з 01.10.1983 по 06.11.1985 і прийняти рішення з урахуванням визначеного судом.

Позивач ОСОБА_3 звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідач управління Пенсійного фонду в м. Димитрові Донецької області звільнений від сплати судового збору на підставі п.18 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір зі сторін у справі не справляється.

На підставі ст.ст.19,46 Конституції України, ст.ст.13,100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст.4,24 керуючись ст.ст.11,17-18,94,99,100,158-163 КАС України, суд

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області про неправомірні рішення при призначенні пенсії та врахуванні пільгового трудового стажу задовольнити частково.

Поновити позивачеві строк звернення до суду із вказаним позовом.

Визнати неправомірними дії та протиправним розпорядження управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові №2267 від 26.08.2014 в частині призначення та виплати пенсії ОСОБА_5 пенсії без врахування часу проходження строкової військової служби в пільгових розмірах до пільгового стажу.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області зарахувати період часу проходження строкової військової служби ОСОБА_3 з 01.10.1983 по 06.11.1985 до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 07.08.2014 про призначення пенсії з огляду на зарахований до пільгового стажу час проходження строкової військової служби з 01.10.1983 по 06.11.1985.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Димитровський міський суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: В.С. Салькова