Справа № 314/2439/17
Суддя: Кофанов А. В.
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 314/2439/17
Провадження № 2а/314/98/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Вільнянськ 10 жовтня 2017 року

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі: головуючий суддя Кофанов А.В., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Запорізького приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій незаконними та зобов'язання до призначення пенсії, -

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Запорізького приміського об'єднаного управління ПФУ в Запорізькій області, в якому вимагає визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні їй пенсії за віком на пільгових умовах, передбачених ч.2 ст.55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та зобов'язати відповідача призначити та виплачувати таку пенсію.

Як зазначила позивачка у своїй позовній заяві, вона є постраждалою від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3-ї категорії, як особа, яка постійно проживала в зоні безумовного (обов'язкового) відселення, а саме прожила в цій зоні понад з роки з моменту аварії та до 01.01.1993 року; у зв'язку з цим, за її думкою, вона має право на отримання пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку не менше, ніж на 4 роки, відповідно до положень ч.2 ст.55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Позивачка вказала, що вона у травні 2017 року звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії на цих умовах, але у цьому їй було відмовлено. Вважаючи ці дії відповідача протиправними, позивачка й звернулася до суду із зазначеними вимогами.

Представник відповідача надала суду письмові заперечення проти позову, в яких вимоги не визнав. У запереченнях представник відповідача зазначила, що село Трипутня, в якому проживала позивачка, згідно Постанови КМУ № 106 від 23.07.1991 року "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи", не віднесено до зони безумовного (обов'язкового) відселення, а віднесено до зони гарантованого добровільного відселення; тобто, позивачка не має права на пільгове призначення їй пенсії за віком згідно ч.2 ст.55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", на яку вона послалася у позові, у зв'язку з цим у цьому позові має бути відмовлено.

Суд, дослідивши доводи позовної заяви, заперечення відповідача та надані у справі докази, вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Так, у травні 2017 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до положень ч.2 ст.55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", тобто як особі, яка постійно проживала в зоні безумовного (обов'язкового) відселення. Проте відповідач своїм листом № 2116/02 від 22.05.2017 року повідомив її про відмову у призначенні пенсії на цих умовах.

Позивачка ОСОБА_1 дійсно має статус особи, постраждалої від Чорнобильської катастрофи, що підтверджується відповідним посвідченням серії Б № 046504 від 08.04.1995 року. Згідно довідки Дубровицької райдержадміністрації Рівненської області № 615 від 11.06.2015 року, та архівної довідки Трипутнянської сільської Ради Дубровицького району Рівненської області № 555 від 30.05.2014 року, позивачка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 05.06.1964 року до 25.08.1987 року, та з 15.05.1988 року до 31.12.1990 року.

Відповідно до ч.2 ст.55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні безумовного (обов'язкового) відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 2 років, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку на 4 роки, та додатково 1 рік за кожний рік проживання, роботи, але не більше 9 років.

Разом з цим, село Трипутня Дубровицького району Рівненської області, в якому проживала позивачка, згідно Додатку № 1 до Постанови КМУ № 106 від 23.07.1991 року "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи", не віднесено до зони безумовного (обов'язкового) відселення (розділ 2 Додатку), а віднесено до зони гарантованого добровільного відселення (розділ 3 Додатку).

Відповідно, позивачка не може претендувати на зниження свого пенсійного віку з підстав та у розмірі, зазначених у позовній заяві, а тому суд не знаходить підстав для задоволення її позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.2, 4, 8-10, 70, 86, 159-163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Запорізького приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій незаконними та зобов'язання до призначення пенсії відмовити.

Постанова підлягає негайному виконанню, але може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя А.В. Кофанов

10.10.2017

10.10.2017