Справа № 804/2321/16
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

26 вересня 2017 рокусправа № 804/2321/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

за участю:

предтавника позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.10.2016 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємеця ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області в якому просив:

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.04.2016р. № НОМЕР_1, яким нараховано податок на додану вартість в розмірі 7991,00 грн. та штрафні санкції 3995,50 грн.;

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.04.2016 року № НОМЕР_2, яким нараховано на доходи фізичних осіб у сумі 3630,83 грн. та штрафні санкції у розмірі 907,71 грн.;

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.04.2016 року № НОМЕР_3, яким нараховано військовий збір у розмірі 363,09 грн. та штрафні санкції у розмірі 90,77 грн.;

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.04.2016 року № НОМЕР_4, яким нараховано штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг у розмірі 77941,05 грн.;

- скасувати рішення № від 05.04.2016 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким застосовано штрафні санкції у розмірі 839,93 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.10.2016 року адміністративний позов було задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 05.04.2016 року, яким нараховано податок на додану вартість за основним платежем в розмірі 7991,00 грн. та за штрафними санкціїями в розмірі 3995,50 грн. Визнано протиправним та скасовано повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 05.04.2016р., яким нараховано на доходи фізичних осіб за основним платежем в розмірі 3630,83 грн. та за штрафними санкціями в розмірі 907,71 грн. Визнано протиправним та скасовано повідомлення-рішення № НОМЕР_3 від 05.04.2016р., яким нараховано військовий збір за основним платежем в розмірі 363,09 грн. та за штрафними санкціїями в розмірі 90,77 грн. Визнано протиправним та скасовано повідомлення-рішення № НОМЕР_4 від 05.04.2016р., яким нараховано штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг у розмірі 77941,05 грн. Визнано протиправним та скасовано рішення № від 05.04.2016р. про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким застосовано штрафні санкції у розмірі 839,93 грн.

Криворізька південна обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушенням судом норм матеріального та процесуального права, звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняте нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що посадовими особами Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області було проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1, рнокпп НОМЕР_5 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року, за результатом якої було складено акт №105/13.04/НОМЕР_5.

За результатом проведеної перевірки податковий орган дійшов висновку про порушення Позивачем:

- п.177.2, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України, в результаті чого визначено суму податкових зобовязань з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за період, що перевірявся, на суму 3630,83 грн., у тому числі: 2015 рік 3630,83 грн.,

- п.177.2, п.177.4 ст.177, пп.1,2 п.1.3 п.16-1 підрозділу 10 Податкового кодексу України, в результаті чого визначено суму податкових зобовязань з військового збору на суму 363,09 грн. (2015 рік),

- п.185.1 ст.185, п.189.1 ст.189, п.198.3, п.198.4, п.198.5, п.198.6 ст.198, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в сумі 8728,00 грн., у тому числі по періодах: січень 2013 року 22 грн., лютий 2013 року 763 грн., березень 2013 року - 789 грн., квітень 2013 року - 758 грн., травень 2013 року - 1266 грн., червень 2013 року - 2233 грн., липень 2013 року 1405 грн., серпень 2013 року 1025 грн., вересень 2013 року 377 грн., жовтень 2013 року 11 грн., грудень 2013 року 79 грн., жовтень 2014 року 48 грн.,

- пункту 2 частини 1 ст. Закону «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», у результаті чого визначено суму з урахуванням вимог ч.11 ст. 8 Закону № 2464 єдиного внеску в сумі 8399,27 грн., у тому числі по періодах: 2015 рік,

- п. 2.2, п.2.6 гл.2 Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні, затвердженою постановою Правління Національного банку України №637 від 15.12.2004 року: не оприбуткування (несвоєчасне) готівкових коштів в книгах обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних чеків (Z-звітів) у сумі 15588,21 грн.: в КОРО №р/1 від 31.05.2013 р. на підставі фіскального звітного чеку №17 від 23.06.2013 р. у сумі 7844,59 грн., на підставі фіскального звітного чеку №282 від 05.03.2014 р. у сумі 3405,32 грн., в КОРО №р/2 від 16.05.2014 р. на підставі фіскального звітного чеку №544 від 17.11.2014 р. у сумі 4338,30 грн.

На підставі вказаних висновків, податковим органом було прийнято:

- податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1, яким нараховано податок на додану вартість за основним платежем в розмірі 7991,00 грн. та за штрафними санкціїями в розмірі 3995,50 грн.;

- податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2, яким нараховано на доходи фізичних осіб за основним платежем в розмірі 3630,83 грн. та за штрафними санкціїями в розмірі 907,71 грн.;

- податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_3, яким нараховано військовий збір за основним платежем в розмірі 363,09 грн. та за штрафними санкціїями в розмірі 90,77 грн.;

- податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_4, яким нараховано штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг у розмірі 77941,05 грн.;

- рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким застосовано штрафні санкції у розмірі 839,93 грн.

Не погодившись з обґрунтованістю прийняття вказаних рішень, Позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що при винесенні оскаржуваних рішень податковий орган не діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені чинним законодавством, що свідчить про необхідність їх скасування.

Суд апеляційної інстанції погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступні обставини.

Відповідно до п.177.1 ст.177 Податкового кодексу України, доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Приписами п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України визначено, що об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Перелік витрат, безпосередньо пов'язаний з отриманням доходів визначений п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України.

Згідно із п. 198.1. ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) в необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що витрати для цілей визначення обєкта оподаткування податком на доходи фізичних осіб-субєктів підприємницької діяльності, а також податковий кредит для цілей визначення обєкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Як свідчать встановлені обставини справи, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність з реалізації алкогольних напоїв та тютюнових виробів у магазині Промінь за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Кармелюка, 4. Вказане приміщення орендується позивачем за договором оренди нежитлового приміщення № 01 від 01.04.2012 року та № 01 від 01.11.2013 року, укладеного між ФОП ОСОБА_2, ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_1

Для належного здійснення підприємницької діяльності позивачем було укладено договір з ПАТ ДТЕК Дніпрообленерго про постачання електричної енергії № 608468 від 18.09.2012 року, договір з ПП «МИДАС КР» на охорону пультом централізованого спостереження №11 від 10.08.2013 року, договір з ПП «МИДАС КР» на охорону пультом централізованого спостереження за допомогою засобів тривожної сигналізації №12 від 10.08.2013 року, договір централізованого пожежного нагляду №052/08-Кр від 01.03.2008 року з ПП «Сучасні охоронні технології», договір з ТОВ МегаБит № 01/08-ТО на планове технічне обслуговування пожежної сигналізації від 01.01.2007 року, договір з ТОВ Екопарк Кр № 36/11 від 01.02.2011 року про надання послуг користування, чищення та заміни брудопоглинаючого покриття.

Відповідно до Договору №11 від 10.08.2013 року, Клієнт передає, а Виконавець приймає під нагляд на предмет охорони на ПЦН обєкт, розташований за адресою: вул. Кармелюка, 4, де знаходяться матеріальні цінності, належні Клієнту.

Згідно Договору №12 від 10.08.2013 року, Клієнт передає, а Виконавець приймає під нагляд систему тривожної сигналізації, встановленої на обєкті, розташованому за адресою: вул. Кармелюка, 4, де знаходяться матеріальні цінності, належні Клієнту.

За положеннями п.1 Договору №052/08-Кр від 01.03.2008 року, Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобовязання згідно умов Договору проводити цілодобовий централізований пожежний нагляд обєкту: магазин «Промінь», який належить «Замовнику», розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Кармелюка,4 за допомогою пульту централізованого пожежного спостереження.

У відповідності до Договору №01-08-ТО, Замовник поручає та оплачує, а Виконавець приймає на себе обовязок по технічному регламентному обслуговуванню автоматичної пожежної сигналізації та системи повідомлення встановленої на обєкті замовника в приміщення магазину по вул. Кармелюка, 4.

Згідно п.1 Договору №608468 від 18.09.2012 року, Постачальник продає електричну енергію Споживачу у точці (точках) продажу електричної енергії для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєданоною потужністю 30.0 кВт, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Витрати за вказаними договорами були віднесені Позивачем у 2015 році до витрат, повязаних з отриманням доходів фізичною особою-підприємцем.

Однак, апелянт зауважує, що п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України визначено перелік витрат, безпосередньо повязаних з отриманням доходів фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності на загальній системі оподаткування, який не передбачає включення до складу витрат оплату послуг з охорони приміщень, послуг з планового технічного обслуговування систем протипожежного захисту, послуг з центрального пожежного спостереження, послуг з користування та чищення брудопоглинаючого покриття.

В свою чергу, згідно п.п.177.4.4 п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України, до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов'язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1 - 177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв'язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Отже, до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів також відносяться витрати пов'язані з веденням господарської діяльності, зокрема з експлуатацією майна.

В свою чергу, витрати повязані з постачанням електричної енергії, охорону пультом централізованого спостереження, охорону пультом централізованого спостереження за допомогою засобів тривожної сигналізації, централізованого пожежного нагляду, плановим технічним обслуговуванням пожежної сигналізації та наданням послуг користування, чищення та заміни брудопоглинаючого покриття повязані з належною експлуатацією майна, що в свою чергу свідчить про обґрунтованість їх віднесення до витрат, повязаних з отримання доходів.

Також, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції, що відповідно до сплачених на адресу ПАТ ДТЕК Дніпрообленерго послуг з постачання електричної енергії за договором № 608468 від 18.09.2012 року було належним чином сформовано податковий кредит за відповідні періоди (січень-жовтень 2013 року).

Що стосується оприбуткування готівки у сумі 15588,21 грн.: в КОРО №р/1 від 31.05.2013 р. на підставі фіскального звітного чеку №17 від 23.06.2013 р. у сумі 7844,59 грн., на підставі фіскального звітного чеку №282 від 05.03.2014 р. у сумі 3405,32 грн., в КОРО №р/2 від 16.05.2014 р. на підставі фіскального звітного чеку №544 від 17.11.2014 р. у сумі 4338,30 грн., то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно п.1.2 Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні, затвердженою постановою Правління Національного банку України №637 від 15.12.2004 року (далі Положення) оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Відповідно до п. 2.2. Положення, підприємства (підприємці) здійснюють розрахунки готівкою між собою і з фізичними особами (громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, які не здійснюють підприємницької діяльності) через касу як за рахунок готівкової виручки, так і за рахунок коштів, одержаних із банків. Зазначені розрахунки проводяться також шляхом переказу готівки для сплати відповідних платежів.

Підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.

Згідно п.2.6 Положення уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Також, пунктом 7 підрозділу 2 розділу ІІІ Порядку реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 28.08.2013 року №417, передбачено, що сума готівки, що зберігається на місці проведення розрахунків до початку робочого дня, вноситься субєктом господарювання протягом робочого дня або перебуває на місці проведення розрахунків на момент виходу з ладу РРО чи відключення електроенергії, записується в корінець розрахункової квитанції з поміткою "Службове внесення". Сума готівки, що вилучається субєктом господарювання протягом робочого дня з місця проведення розрахунків, записується у корінець розрахункової квитанції з поміткою "Службова видача".

Як вбачається з пояснень Позивача, оприбуткування готівки здійснено шляхом відображення службової видачі службового внесення, через несправний стан РРО, а саме: за 22.06.2013 року відбулось оприбуткування у сумі 7844,59 грн., що підтверджується фіскальним чеком №17 на контрольною касовою стрічкою; за 04.03.2014 року відбулось оприбуткування у сумі 3405,32 грн., що підтверджується фіскальним чеком №282 на контрольною касовою стрічкою; за 16.11.2014 року відбулось оприбуткування у сумі 4338,30 грн., що підтверджується фіскальним чеком №544 на контрольною касовою стрічкою.

Відповідний запис здійснено у Книзі обліку доходів і витрат.

Тобто, висновки податкового органу про порушення позивачем п.177.2, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України, в результаті чого визначено суму податкових зобовязань з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за період, що перевірявся, на суму 3630,83 грн., п.185.1 ст.185, п.189.1 ст.189, п.198.3, п.198.4, п.198.5, п.198.6 ст.198, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в сумі 8728,00 грн. та п. 2.2, п.2.6 гл.2 Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні, затвердженою постановою Правління Національного банку України №637 від 15.12.2004 року, а саме не оприбуткування (несвоєчасне) готівкових коштів в книгах обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних чеків (Z-звітів) у сумі 15588,21 грн. не відповідають реальним обставинам справи та є необґрунтованими.

Отже, виходячи з зазначеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості скасування податкового повідомлення-рішення від 05.04.2016р. № НОМЕР_1, від 05.04.2016 року № НОМЕР_2 та від 05.04.2016 року № НОМЕР_4.

Що стосується обґрунтованості нарахування військового збору та штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до п16 -1 Підрозділу 10 Перехідних положень Податкового кодексу України, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Також, відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування базою нарахування єдиного внеску для фізичних осіб-підприємців є сума доходу, отриманого від її діяльності, що підлягає обкладанню податком на доходи фізичних осіб.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що базою нарахування військового збору та єдиного внеску є отриманий платником дохід.

В свою чергу, як було встановлено судом, податковий орган дійшов хибного висновку щодо заниження Позивачем оподаткованого доходу, що в свою чергу свідчить про необґрунтованість прийняття податкового повідомлення-рішення від 05.04.2016 року № НОМЕР_3 та рішення № від 05.04.2016 року.

Таким чином, виходячи з встановлених обставин справи та приписів чинного законодавства, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості задоволення позовних вимог.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.10.2016 року була прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про відсутність підстав для його скасування.

Керуючись ч.3 ст.160, ст. 195, ст. 196, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.10.2016 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко