Справа № 607/3735/17
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/8366/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про зобовязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

21 березня 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, в якому просив зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії за віком, з урахуванням заробітної плати згідно архівної довідки №1014/26-3.02 від 11.08.2015 про заробітну плату за період роботи на посаді слюсаря-ремонтника у «ДП ДАК «Хліб України» Тернопільський комбінат хлібопродуктів » з 01.01.1995 по 31.12.1999 роки, виходячи із сум заробітку для обчислення пенсії згідно акта №174 від 01.02.2017 про результати перевірки достовірності подання довідки про заробіток для обчислення пенсії з 26 січня 2017 року.

Постановою від 23 червня 2017 року Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області позов задовольнив.

Зобов'язав Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, з урахуванням заробітної плати згідно із Архівною довідкою № 1014/26-3.02 від 11 серпня 2015 року про заробітну плату за період роботи на посаді слюсаря-ремонтника у «ДП ДАК «Хліб України» Тернопільський комбінат хлібопродуктів» з 01 січня 1995 року по 31 грудня 1999 року, виходячи із розміру заробітку для обчислення пенсії згідно із Актом № 174 від 01 лютого 2017 року про результати перевірки достовірності подання довідки про заробіток для обчислення пенсії, із 26 січня 2017 року.

Звернув до негайного виконання постанову в частині виплати пенсії в межах платежу за один місяць.

Зобов'язав Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області в двадцятиденний строк після набрання постановою законної сили надати звіт про виконання постанови суду.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області оскаржило його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги сторона відповідача покликається на те, що відповідачем проведено перевірку особових рахунків по нарахуванню заробітної плати для виявлення достовірності надання довідки про заробіток для обчислення пенсії позивачу, згідно вищевказаного акта. При перевірці виявлено розбіжності по заробітній платі, про що повідомлено позивача листом.

Нової довідки про зарплату для обчислення пенсії, позивач не надав, а відтак відсутні підстави для задоволення позову, оскільки враховувати наявну довідку про зарплату для нарахування пенсії є неможливим.

З огляду на викладене, просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що заробітна плата позивача, вказана в архівній довідці №1014/26-3.02 від 11.08.2015 року, виданій архівним відділом Тернопільської міської ради, приймається для визначення розміру пенсії, оскільки відповідає даним особових рахунків позивача, який працював слюсарем-ремонтником «ДП ДАК «Хліб України» Тернопільський комбінат хлібопродуктів», за період з 01 січня 1995 року по 31 грудня 1999 року. Протилежного відповідачем під час судового розгляду доведено не було.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального і процесуального права та є правильними.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 18 липня 2015 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

26 січня 2017 року позивач звернувся до ТОУ ПФУ Тернопільської області із заявою про перерахунок пенсії на підставі архівної довідки №1014/26-3.02 від 11 серпня 2015 року з відомостями про заробітну плату за період з 01 січня 1995 року по 31 грудня 1999 року.

Як вбачається з архівної довідки №1014/26-3.02 від 11 серпня 2015 року, виданої ОСОБА_1 архівним відділом Тернопільської міської ради, у документах архівного фонду «ДП ДАК «Хліб України» Тернопільський комбінат хлібопродуктів», в особових рахунках працівників за 1995-1999 рр. є відомості про заробітну плату позивача, який значиться на посаді слюсаря-ремонтника (роки і сума заробітної плати наведено в таблиці).

На підставі вказаної довідки відповідачем складено акт №174 від 01 лютого 2017 року Про результати перевірки достовірності подання довідки про заробіток для обчислення пенсії ОСОБА_1 Перевіркою встановлено, що в заробіток для обчислення пенсії позивачу включено всі суми нарахованої заробітної плати згідно особових рахунків за 1995-1999 рр., без врахування сум заборгованості по заробітній платі та сум доходу з яких не були утримані страхові внески.

З цих підстав ТОУ ПФУ Тернопільської області повідомило позивача листом №2734/05 від 13 лютого 2017 року про відсутність підстав для призначення йому пенсії з урахуванням заробітної плати за п'ять років до липня 2000 року, згідно поданої довідки №1014/26-3.02 від 11 серпня 2015 року, виданої архівним відділом Тернопільської міської ради, оскільки в акті №174 від 01 лютого 2017 року відділом контрольно-перевірочної роботи виявлено розбіжності між даною довідкою та сумами нарахованої заробітної плати згідно особових рахунків за 1995-1999 рр.

Відповідно до частини 1 статті 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Пунктом 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФ України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі Порядок № 22-1), визначено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, документи про стаж та довідка про заробітну плату особи (додаток 1) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року, а починаючи з 1 липня 2000 року індивідуальні відомості про застраховану особу надаються відділом персоніфікованого обліку.

За змістом пункту 17 Порядку № 22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Враховуючи вищенаведені обставини справи та відповідну нормативну базу, колегія суддів приходить до висновку про те, що недостовірність даних, які містяться в архівній довідці № 1014/26-3.02від 11.08.2015 року не доведено в судовому порядку та така недійсною не визнана.

Наведене спростовує доводи апеляційної скарги про невідповідність оскарженого судового рішення нормам матеріального та процесуального права.

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, обєктивно і всебічно зясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. 41, ч.3 ст. 160, ст.ст.195, 196, п. 1 ч. 1 ст.198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 червня 2017 року у справі № 607/3735/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а в разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

ОСОБА_2

Ухвала в повному обсязі складена 11 жовтня 2017 року.