Справа № 638/10617/17
Суддя: Наумова С. М.
Дата ухвалення: 2017-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2017 року

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді: Наумової С.М.

При секретарі: Перегудовій В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дзержинського районного суду міста Харкова адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України міста Харкова про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

18 липня 2017 року ОСОБА_3 звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України міста Харкова, в якому просила суд:

- визнати протиправними дії Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України міста Харкова щодо встановлення їй щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 80%, без урахування половини строку навчання на денній формі у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського в період з 01.09.1973 року по 01.07.1977 рік, що складає 1 рік 11 місяців, а також роботи в органах прокуратури, в період з 01.08.1977 року по 13.09.1994 року, що становить 17 років 1 місяць 12 днів.

- Зобов'язати Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України міста Харкова зарахувати їй стаж роботи, який дає право на відставку та на отримання щомісячного довічного грошового утримання, половину строку навчання на денній формі у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського в період з 01.09.1973 року то 01.07.1977 рік, що складає 1 рік 11 місяців, а також роботу в органах прокуратури, в період з 01.08.1977 року по 13.09.1994 року, що становить 17 років 1 місяць 12 днів.

- Зобов'язати Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України міста Харкова, починаючи з 23 травня 2017 року, нараховувати та виплачувати ОСОБА_3 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, на час здійснення нарахування без обмеження граничного розміру, з урахуванням вже сплачених сум.

Стягнути з Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України міста Харкова на користь ОСОБА_3 понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 640 грн., та зобов'язати Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України міста Харкова подати звіт про виконання судового рішення в місячний строк з дня набрання постановою законної сили.

Свій адміністративний позов обґрунтовує тим, що Рішенням Вищої ради правосуддя від 11 травня 2017 року №1108/0/15-17 «Про звільнення ОСОБА_3 з посади судді Донецького апеляційного господарського суду у відставку», її було звільнено з посади судді Донецького апеляційного господарського суду у зв'язку з поданням заяви про відставку, а наказом голови суду від 18 травня 2017 року було відраховано зі штату суду у зв'язку з виходом у відставку.

23 травня 2017 року вона звернулася із заявою, а також з поданням Донецького апеляційного господарського суду, до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України міста Харкова про встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

02.06.2017Однак, 5 липня 2017 року на особистому прийомі у керівника відділу відповідача її було ознайомлено з Розпорядження №844717 від 2.06.2017 року Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України міста Харкова, прийнятого за результатами розгляду її заяви та подання Донецького апеляційного господарського суду, і надано його незасвідчену копію. Таким чином, саме 5 липня 2017 року мені стало відомо про наявність і зміст спірного рішення, а тому саме з цієї дати у мене почався перебіг строку звернення до суду з даним позов, у зв'язку з чим вважаю, що строк звернення до суду мною не пропущено.

У відповідності до Розпорядження №844717 від 02.06.2017 року Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України міста Харкова їй призначено вид утримання - довічне грошове. Загальний процент розрахунку утримання від заробітку становить 80%. При цьому відповідачем було зараховано наступний стаж: 17 років 1 місяць 0 днів роботи на посаді - судді.

Позивач вважає такі дії відповідача Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України міста Харкова щодо встановлення їй щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 80% протиправними, в зв'язку з чим просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Позивач у судове засідання не з'явилась, в своєму позові просила суд слухати справу за її відсутністю.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причину не явки суду не повідомив, в матеріалах справи містяться заперечення відповідача, в яких просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали адміністративної справи , суд прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ст.22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Положеннями ст.126 Конституції України закріплені основоположні принципи здійснення правосуддя в Україні - незалежність і недоторканність суддів.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.92 Конституції України статус суддів визначається виключно законами України.

Правові засади організації судової влади та здійснення правосуддя в Україні з метою захисту прав, свобод та законних інтересів людини і громадянина, прав та законних інтересів юридичних осіб, інтересів держави на засадах верховенства права регулює Закон України "Про судоустрій і статус суддів", який також визначає систему судів загальної юрисдикції, статус професійного судді, народного засідателя, присяжного, систему та порядок здійснення суддівського самоврядування і встановлює систему і загальний порядок забезпечення діяльності судів та регулює інші питання судоустрою і статусу суддів.

Відповідно до ст. 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010року №2453-VI (чинного на час звільнення позивача у відставку) суддя, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 роки, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія.

Рішенням Конституційного Суду № 4-рп/2016 від 08.06.2016 року визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення частини третьої статті 141 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" в редакції від 01.01.2015 року, згідно з яким щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 60 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

У зв'язку з цим розмір щомісячного довічного грошового утримання судді підлягає визначенню у відповідності до ч. 3 ст.141 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" № 2453-VІ (в редакції Закону від 28.03.2015 року), згідно з яким щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

В п. 7 Рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005 зазначено, що право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне та щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі, після звільнення від виконання обов'язків судді. Також у цьому рішенні Конституційний Суд України вказав, що надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим, будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя. Щомісячне довічне грошове утримання судді у встановленому розмірі спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага.

Відповідно до п. 11 розділу ХІІІ Перехідні положення Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010року №2453-VI (в редакції від 07.07.2010 року) судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Відповідно до редакції Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VI від 28.03.2015 року пункт 11 Перехідних положень вищевказаного Закону втратив чинність. Проте, зазначеною редакцією Закону України "Про судоустрій і статус суддів" не врегульовано та не змінено порядок визначення стажу роботи на посаді суддів, призначених на посаду до набрання чинності цим Законом.

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Таким чином, стаж роботи судді визначений відповідно до законодавства, що діяло до дня набрання чинності змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів", зберігається та не підлягає зменшенню.

Згідно з ч. 4 статті 43 Закону України "Про статус суддів" № 2862-ХІІ від 15 грудня 1992 року, який втратив чинність 01.01.2012 року, було встановлено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітрів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих, за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Відповідно до ч. 6 ст. 44 зазначеного Закону для суддів судів загальної юрисдикції до стажу роботи, що дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки, крім часу роботи на посадах суддів, зараховується час роботи на посадах слідчих, прокурорських працівників, а також інших працівників, яким законом передбачені такі ж пільги.

Згідно з п. 3 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 року №283, до стажу державної служби включається час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях, а також час роботи в організаціях, передбачених абзацом четвертим пункту 3 Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.93р. № 1049 "Про надбавки за вислугу років для працівників органів виконавчої влади та інших державних органів".

Відповідно до ст. 1 Указу Президента України від 10 липня 1995 року №584/95 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів" до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби (стаття 1 втратила чинність на підставі Указу Президента від 20 березня 2008 року №248/2008).

Аналогічна правова норма містилась і в Постанові Кабінету Міністрів України від 11.06.2008 року № 545, якою було доповнено Постанову Кабінету Міністрів України №865 від 03.09.2005 року "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання судді" (абзац 2 пункту 3-1).

Зазначена вимога міститься і в п. 2.6. "Положення про порядок призначення та виплату щомісячного грошового утримання працюючим суддям та щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці" затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 25.08.2005 року № 94.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 912 від 2 серпня 1996 року, обчислення стажу державної служби належить до компетенції кадрової служби державного органу, з яким державний службовець перебуває (перебував) у трудових відносинах. Кадрова служба у кожному конкретному випадку на підставі чинного законодавства, вивчення записів трудової книжки, послужного списку, відповідних довідок чи архівних документів має самостійно прийняти рішення щодо зарахування (включення) окремих періодів роботи (служби) до стажу державної служби.

Відповідно до п. 2.1 Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року №3-1, до заяви про призначення щомісячного довічного утримання судді у відставці додається, в тому числі, розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Як вбачається з матеріалів справи стаж роботи позивача станом на 18.05.2017 року склав 36 років 01 місяців 09 днів, зокрема з 01.09.1973 року по 01.07.1977 року- половина строку навчання на денному відділенні вищого юридичного закладу - Харківський юридичний інститут імені Ф.Е. Дзержинського за спеціальністю правознавство; з 01 серпня 1977 року по 10 серпня 1978 року - стажист прокуратури Пролетарського району міста Донецька; з 10 серпня 1978 року по 21 жовтня 1981 року - помічник, старший помічник прокурора Пролетарського району міста Донецька; з 21 жовтня 1981 року по 13 вересня 1994 року - помічник, старший помічник прокурора Будьонівського району міста Донецька; з 21 червня 2001 року по 20 квітня 2000 року - суддя арбітражного суду Донецької області; з 09 серпня 2012 року по 18 травня 2017 року - суддя, заступник голови Донецького апеляційного суду.

Отже, до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку та обчислення розміру довічного грошового утримання судді у відставці слід враховувати половину часу навчання позивача за денною формою навчання у вищому навчальному закладі, та роботу в органах прокуратури.

Зазначена позиція кореспондується із роз'ясненнями Конституційного Суду України в рішенні від 11 жовтня 2005 року №8-рп (абзаци 2,3 пункту 4 мотивувальної частини), відповідно до яких "набуте право не може бути скасоване, звужене". Гарантії незалежності суддів не можуть бути звужені чи скасовані під час прийняття нових законів і внесення змін до чинних, про що неодноразово було наголошено у правових позиціях Конституційного Суду України, зокрема, у рішеннях від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013, від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005).

Таким чином, оскільки на момент відрахування ОСОБА_3, зі штату Донецького апеляційного господарського суду її загальний стаж роботи складав 36 років 01 місяців 09 днів, позивач має право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, а тому відмова пенсійного органу у зарахуванні до стажу роботи на посаді судді, навчання за денною формою у вищому юридичному закладі, та роботу в органах прокуратури підлягає визнанню нечинною.

В постанові від 01.07.2014 року у справі №21-244а14 Верховний Суд України висловив обов'язкову для врахування правову позицію, відповідно до якої правовідносини щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначається за спеціальними законами, виникають не в момент звернення за призначенням пенсії, а в момент виникнення права на її призначення.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права (ч. 2 ст. 159 КАС України).

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ч. 3 ст. 159 КАС України).

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 267 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобовязати субєкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати в установлений строк звіт про виконання судового рішення.

Таким чином, суд вважає необхідним зобовязати Шевченківське об'єднання управління Пнсійного фонду України міста Харкова в місячний строк з дня набрання постановою законної сили.

В відповідності до ч. 2 ст. 267 КАС України, в разі неподання такого звіту суддя своєю постановою може накласти на керівника субєкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф в розмірі від 10 до 30 мінімальних заробітних плат.

Керуючись ст.ст. 94, 159, 160, 164 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України міста Харкова про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

- визнати протиправними дії Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України міста Харкова щодо встановлення ОСОБА_3 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 80%, без урахування половини строку навчання на денній формі у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського в період з 01.09.1973 року по 01.07.1977 рік, що складає 1 рік 11 місяців, а також роботи в органах прокуратури, в період з 01.08.1977 року по 13.09.1994 року, що становить 17 років 1 місяць 12 днів.

- Зобов'язати Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України міста Харкова зарахувати ОСОБА_3 стаж роботи, який дає право на відставку та на отримання щомісячного довічного грошового утримання, половину строку навчання на денній формі у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського в період з 01.09.1973 року то 01.07.1977 рік, що складає 1 рік 11 місяців, а також роботу в органах прокуратури, в період з 01.08.1977 року по 13.09.1994 року, що становить 17 років 1 місяць 12 днів.

- Зобов'язати Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України міста Харкова, починаючи з 23 травня 2017 року, нараховувати та виплачувати ОСОБА_3 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, на час здійснення нарахування без обмеження граничного розміру, з урахуванням вже сплачених сум.

Стягнути з Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України міста Харкова на користь ОСОБА_3 понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 640 грн., та зобов'язати Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України міста Харкова подати звіт про виконання судового рішення в місячний строк з дня набрання постановою законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського Апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копі.

Суддя -