Справа № 344/12604/16-а
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/7776/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Приватного підприємства «Круїз-2000» на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 9 червня 2017 року у справі за позовом Приватного підприємства «Круїз-2000» до виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Комунального підприємства Івано-Франківської міської ради «Івано-Франківський міський рекламно-інформаційний центр» про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

30.09.2016 року позивач Приватне підприємство «Круїз-2000» звернулося до суду з позовом до виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Комунального підприємства Івано-Франківської міської ради «Івано-Франківський міський рекламно-інформаційний центр», в якому просить визнати протиправним та скасувати пункт 2.5 рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 18.08.2016 року №547 «Про демонтаж обєктів зовнішньої реклами та тимчасових споруд» в частині демонтажу окремо стоячої обємно-просторової рекламної конструкції, розміром 4.524x2.015м., поруч будинку №1 на вул. Гетьмана Мазепи в м. Івано-Франківську, що належить ПП «Круїз-2000».

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 9 червня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що дозвіл на розміщення зовнішньої реклами не був виданий виконкомо, а пріоритет був завершений в часі його дії з 16.04.2015р. Підставами не видачі дозволу на розміщення зовнішньої реклами виконкомом є те, що рішення виконкому не набрало необхідної кількості голосів для його прийняття, та те, що було звернення (скарга) громадянки ОСОБА_1 про те, що розмішена вже дана обємно-просторова рекламна конструкція поруч будинку №1 на вул. Гетьмана Мазепи в м. Івано-Франківську негативно впливає на мешканців будинку, а саме - реклама постійно світить у нічний час у вікна, чим заважає їх відпочинку, тому підлягає демонтажу.

Суд першої інстанції зазначає, що із витягу ЄДРПОУ видно зареєстровані дані про відокремлений підрозділ Івано-Франківську філію ПП «Круїз-2000» (по вул. Мазепи,1/10), і саме заявник ОСОБА_2 23.06.2016р. та 18.10.2016р. подавала заяву на отримання (продовження дії) дозволу на розміщення обєкта зовнішньо реклами по вул. Мазепи поруч буд.№1. При цьому доводи позивача в позові щодо наявності в нього попереднього дозволу №09-12 на розміщення реклами, виданого Івано-Франківській філії, та доводи представника позивача в судовому засіданні про відсутність такого субєкта господарювання як Івано-Франківська філія, є суперечливими одночасно.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її прийнятою з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріального та процесуального права, Приватне підприємство «Круїз-2000» оскаржило її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 9 червня 2017 року та прийняти нову постанову, якою повністю задовольнити позов.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт вказує на те, що при прийнятті оспорюваного рішення відповідач не здійснив перевірку суб'єктів господарювання, хоча мав змогу і був зобов'язаний був це перевірити. Відповідач не з'ясував чи є ОСОБА_2 суб'єктом господарювання саме щодо якої прийнято оспорюване рішення, чи наділена вона повноваженнями щодо розпорядження майном ПП «Круїз-2000» і взагалі, якими повноваженнями вона наділена. Всупереч вимогам КАС України відповідачем, як органом, наділеним владними повноваженнями, не було доведено, що він мав право приймати оспорюване рішення саме щодо фізичної особи, яка була керівником філії, в наслідок чого було прийнято рішення, яке порушує право власності на майно юридичної особи ПП «Круїз-2000». Апелянт стверджує, що ОСОБА_2 не є суб'єктом господарювання та не наділена повноваженнями щодо розпорядження майном.

Апелянт посилається на те, що спеціальним піднормативним актом визначено процедуру за дотримання якої може відбутися примусовий демонтаж. І тільки в окремих випадках (п. 8.1.1.а, 8.1.5. Порядку розміщення зовнішньої реклами у м. Івано-Франківську) може відбуватися примусовий демонтаж без попереднього дотримання цієї процедури.

Долучені копії документів стосуються можливих порушень ОСОБА_2, але аж ніяк не юридичної особи ПП «Круїз-2000» чи його посадової особи директора ОСОБА_3, який відповідно до статуту має право вчиняти будь-які дії щодо діяльності підприємства без відповідної довіреності. Відповідачем не було доведено (не було надано належних доказів), що ОСОБА_4 є посадовою особою ПП «Круїз-2000», до повноважень якої входить вирішення питання встановлення чи демонтаж спірної реклами. Як і не було доведено, що вона є власником обєкту зовнішньої реклами.

Жодних дій в порядку визначеному законом (Порядком) відповідачем щодо ПП «Круїз- 2000», який є власником об'єкта зовнішньої реклами, не вчинялося, як і не приймалося жодних рішень.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило а тому, суд апеляційної інстанції, у відповідності до п.п.1, 2, ч.1 ст.197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 18.08.2016р. №547 «Про демонтаж обєктів зовнішньої реклами та тимчасових споруд» було затверджено перелік обєктів, які підлягають демонтажу у звязку з порушенням субєктами господарювання Порядку розміщення зовнішньої реклами в місті Івано-Франківську та Порядку розміщення вивісок в місті Івано-Франківську та не виконання вимог про усунення порушень, а саме: пункт 2.5 рішення обєкт зовнішньої реклами на окремо стоячій опорі, на тротуарі на вул.Гетьмана Мазепи, 1 в м.Івано-Франківську (субєкт господарювання директор Івано-Франківської філії ПП «Круїз-2000» ОСОБА_2В.).

Згідно ст.25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Статтею 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Пунктом 1 ст.16 Закону України «Про рекламу» встановлено, що розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів -на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпункту 13 пункту «а» ч.1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів міських рад належить надання дозволу в порядку, встановленому законодавством, на розміщення реклами.

Абзацом 1 п.3 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2003 року №2067, встановлено, що зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил.

Всановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №483 від 09.08.2011р. Івано-Франківській філії ПП «Круїз-2000», керівником якої є ОСОБА_2, було видано дозвіл №09-12 на розміщення об'єкта зовнішньої реклами розміром 5.2х0.7м. по вул. Мазепи,10 (а не поруч будинку №1 на вул. Гетьмана Мазепи в м. Івано-Франківську, як зазначає в позові позивач), строком дії до 09.08.2013 року (а.с.9,63).

Разом з тим, позивачем надано до матеріалів справи додаток до дозволу (номер та дата такого додатку відсутні), який має бути невід'ємною частиною самого дозволу (який не надано позивачем оскільки вищезазначений стосується реклами іншого розміру та іншої адреси), згідно якого місце розташування об'єкта зовнішньої реклами, а саме окремо стоячу об'ємно-просторову рекламну конструкцію, розміром 4.53х2.02м., поруч будинку №1 на вул.Гетьмана Мазепи в м.Івано-Франківську (а.с.10).

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що строк дії даного дозволу №09-12 закінчився у 2013 році, у встановленому порядку не продовжувався, новий не видавався, на спростування цього інших доказів до матеріалів справи не надано позивачем.

14.01.2015р. на засіданні ради з питань реклами виконкому протоколом №1 було прийнято рішення на пріоритет за позивачем окремо стоячої об'ємно-просторової рекламної конструкції, розміром 4.524х2.015м., поруч будинку №1 на вул.Гетьмана Мазепи в м.Івано-Франківську (а.с.12).

В подальшому Департамент містобудування та архітектури виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради надав 15.01.2015р. погодження позивачу на встановлення пріоритету для рекламної продукції та погоджувальну частину на заплановане розміщення цієї конструкції (а.с.11). Тобто цей пріоритет діяв до 15.04.2015р.

Із матеріалів справи видно, що 01.05.2015р. між позивачем та КП Івано-Франківської міської ради «Івано-Франківський міський рекламно-інформаційний центр» укладено договір №01-05/15 на право тимчасового користування місцем для розміщення рекламного засобу, що перебуває у комунальній власності територіальної громади міста (а.с.14-18), згідно умов якого КП зобов'язувалось надати розповсюджувачу реклами платне місце для розміщення рекламного засобу на підставі та на умовах оформленого належним чином дозволу на розміщення зовнішньої реклами, а розповсюджувач реклами з дня отримання пріоритету або дозволу мав вносити плату за дане місце (п.2.1,7.1).

Однак, дозвіл на розміщення зовнішньої реклами, не був виданий виконкомом, а пріоритет був завершений в часі його дії з 16.04.2015р..

Також встановлено, що підставами не видачі дозволу на розміщення зовнішньої реклами виконкомом є те, що рішення виконкому не набрало необхідної кількості голосів для його прийняття, та те, що було звернення (скарга) громадянки ОСОБА_1 про те, що розмішена вже дана об'ємно-просторова рекламна конструкція поруч будинку №1 на вул.Гетьмана Мазепи в м.Івано-Франківську, негативно впливає на мешканців будинку, а саме реклама постійно світить у нічний час у вікна, чим заважає їх відпочинку, тому підлягає демонтажу (а.с.64-66).

На реагування даної скарги, 22.06.2016р. було складено Акт №646 про обстеження території (а.с.59-60) зі встановленням допущеного порушення Івано-Франківською філією ПП «Круїз-2000» п.15.1.6 Правил благоустрою м.Івано-Франківська, вручено керівнику філії ОСОБА_2 припис №944 та запропоновано до 23.06.2016р. пред'явити дозвіл, від підпису про отримання якого вона відмовилась (а.с.61-62).

Вимоги припису філією ПП не були виконані. 11.07.2016р. було складено протокол №272 про адмінправопорушення заст.152 КУпАП за самовільне встановлення рекламної конструкції без отриманого дозволу (а.с.58), а постановою адмінкомісії від 02.08.2016р. накладено адмінстягнення на керівника позивача. ОСОБА_2штраф оплачено, постанову адмінкомісії не оскаржено, що не заперечується сторонами.

Згідно рішення виконкому Івано-Франківської міської ради від 29.12.2009р. №657 на підставі ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.16 Закону України «Про рекламу» було затверджено Порядок розміщення об'єктів зовнішньої реклами в м.Івано-Франківську», а п.8.1.2 Порядку передбачено те, що підлягають демонтажу спеціальні конструкції на розміщення яких в т.ч. закінчився термін дії дозволу. Дане положення вставнолює порядок отримання дозволу , продовження його дії та порядок демонтажу спец.конструкцій зовнішньої реклами, в т.ч. добровільно особами за отриманими приписами або згідно рішення виконкому.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що із витягу ЄДРПОУ видно зареєстровані дані про відокремлений підрозділ Івано-Франківську філію ПП «Круїз-2000» (по вул. Мазепи,1/10), і саме заявник ОСОБА_2 23.06.2016р. та 18.10.2016р. подавала заяву на отримання (продовження дії) дозволу на розміщення обєкта зовнішньо реклами по вул. Мазепи поруч буд.№1.

Разом з тим, доводи позивача щодо наявності в нього попереднього дозволу №09-12 на розміщення реклами, виданого Івано-Франківській філії та доводи про відсутність такого субєкта господарювання як Івано-Франківська філія, є суперечливими одночасно.

Частиною 1 статті 71 КАС України встановленл, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З аналізу вказаних норм та обставин справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про безпідставність позовних вимог Приватного підприємства «Круїз-2000» до виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Комунального підприємства Івано-Франківської міської ради «Івано-Франківський міський рекламно-інформаційний центр» про визнання протиправним та скасування пункту 2.5 рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 18.08.2016 року №547 «Про демонтаж обєктів зовнішньої реклами та тимчасових споруд» в частині демонтажу окремо стоячої обємно-просторової рекламної конструкції, розміром 4.524x2.015м., поруч будинку №1 на вул. Гетьмана Мазепи в м. Івано-Франківську, що належить ПП «Круїз-2000», а тому такі правомірно не задоволені судом першої інстанції.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 195, п.п.1, 2, ч.1 ст.197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Круїз-2000» залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 9 червня 2017 року у справі №344/12604/16-а за позовом Приватного підприємства «Круїз-2000» до виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Комунального підприємства Івано-Франківської міської ради «Івано-Франківський міський рекламно-інформаційний центр» про визнання протиправним та скасування рішення без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя ОСОБА_5
судді ОСОБА_6
ОСОБА_7