Справа № 815/219/17
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2017-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/219/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2017 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стефанова С.О.,

за участю секретаря судового засідання Гунько О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Вільямса 59-К» до Головного територіального управління юстиції в Одеській області, державного реєстратора Одеського міського управління юстиції ОСОБА_1, третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Д.О.М.» про визнання протиправними та скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, -

В С Т А Н О В И В:

Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Вільямса 59-К» (надалі по тексту позивач або ОСББ «Вільямса 59-К») звернулося до суду з позовом до Головного територіального управління юстиції в Одеській області (надалі по тексту відповідач), в якому з урахуванням уточненої позовної заяви, просить суд: визнати протиправними та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Одеса ОСОБА_1 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, за якими ТОВ «Будівельна компанія «Д.О.М.» () зареєстровано право приватної власності на нежитлові приміщення:

- приміщення № 11/14, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 01, загальна площа (кв. м): 113,7;

- приміщення № 11/15, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 01, загальна площа (кв. м): 118,2, що розташовані за адресою: 65122, Одеська область, м. Одеса, вул. Вільямса, будинок 59-К.

Ухвалою суду від 23.01.2017 року, яка занесена до журналу судового засідання до участі у розгляді справі у якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Д.О.М.».

Ухвалою суду від 06.04.2017 року, яка занесена до журналу судового засідання до участі у розгляді справі у якості другого відповідача залучено державного реєстратора Одеського міського управління юстиції ОСОБА_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач в цілому зазначив, що в процесі своєї діяльності Обєднанням було виявлено, що за адресою: 65122, Одеська область, м. Одеса, вул. Вільямса, будинок 59-К, співвласниками якого було створено Обєднання у тому числі для управління, утримання і використання спільного майна, знаходяться приміщення, які мали б належати співвласникам, але оформлені на осіб на праві приватної власності, що суперечить законодавству. Як зазначає позивач, ці приміщення мають належати співвласникам на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку та є по своїй суті приміщеннями загального користування (у тому числі допоміжними) та призначені для обслуговування більше одного житлового та нежитлового приміщення. Так, зокрема, за ТОВ «БК «Д.О.М.» (ЄДРПОУ - 32428548) державним реєстратором ОСОБА_2 на праві приватної власності, зареєстровано наступні нежитлові приміщення: приміщення № 11/14, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 01, загальна площа (кв.м): 133,7; приміщення № 11/15, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 01, загальна площа (кв.м): 118,2. Позивач вважає, що рішення про державну реєстрацію права приватної власності на вказані приміщення, прийняті відповідачем не у спосіб, визначений діючим законодавством, оскільки при державній реєстрації права власності за ТОВ «БК «Д.О.М.» на вищезазначені приміщення, відповідач не дотримався норм законодавства, чим порушив права співвласників багатоквартирного будинку, передавши у приватну власність приміщення загального користування, а тому зазначені рішення підлягають скасуванню.

Представник позивача у судових засіданнях підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові та в додаткових письмових поясненнях.

Представник відповідача Головного територіального управління юстиції в Одеській області у судових засіданнях відносно задоволення позовних вимог заперечувала з підстав, викладених в письмових запереченнях на позов та в додаткових запереченнях, які в цілому обґрунтовані тим, що Головне територіальне управління юстиції в Одеській області не є субєктом правовідносин, що виникають в процесі прийняття рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також скасування державної реєстрації права власності. Представник відповідача зазначає, що Головне територіальне управління юстиції в Одеській області не порушувало права позивача, а тому вимоги до відповідача є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Відповідач - державний реєстратор Одеського міського управління юстиції ОСОБА_1 у судові засідання не зявлялась, про дату, час та місце проведення судових засідань була повідомлена належним чином, письмових заперечень на позов не подала.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ТОВ «Будівельна компанія «Д.О.М.» у судове засідання призначене на 02.10.2017 року не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, проте приймав участь у попередніх судових засіданнях та відносно задоволення адміністративного позову заперечував з підстав викладених у письмових поясненнях, які в цілому обґрунтовані тим, що ТОВ «Будівельна компанія «Д.О.М.» () є власником двох нежитлових приміщень № 11/14 та 11/15, які розташовані за адресою м. Одеса, вул. Ак. Вільямса 59-К, загальною площею 118,2 та 133,7 кв. м. відповідно. Зазначені обставини підтверджуються інформаційними довідками за № 78566647 від 21.01.2017 р. та за № 78566741 від 21.01.2017 р. Право власності на нежитлові приміщення були зареєстровані державним реєстратором прав на нерухоме майно на підставі рішення про державну реєстрацію з відкриттям нового розділу, рішення № 16266174 від 06.10.2014 року та рішення № 16265222 від 06.10.2014 року. Підставою проведення державної реєстрації прав за товариством на нежитлові приміщення стали господарсько-правові угоди, а саме Договори пайової участі товариства у будівництві нежитлових приміщень. Саме, дані угоди та акти приймання-передачі приміщень за даними угодами і стали підставою виникнення права товариства на нерухоме майно. Представник третьої особи також звертає увагу суду на те, що жодних реконструкцій та перебудов товариством здійснено не було, а право власності на спірні обєкти нерухомості було зареєстровано, як на новозбудовані обєкти нерухомості на підставі договорів про участь у пайовому будівництві, а тому посилання позивача, як на підставу для задоволення позову, на те, що товариством не було подано передбачений п. 49 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень перелік документів (встановлених для отримання права власності на підставі реконструкції), а саме письмову згоду співвласників нерухомого майна (спірних нежитлових приміщень) не відповідає нормам матеріального права та дійсним обставинам.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 27.03.2016 року проведено установчі збори Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням: 65122, Одеська область, місто Одеса, Київський район, вул. Вільямса, будинок 59-К, на яких прийнято рішення створити Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вільямса 59-К».

29.04.2016 року державним реєстратором здійснено державну реєстрацію юридичної особи - Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вільямса 59-К» (), номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців про проведення державної реєстрації: 0058154.

Відповідно до пункту 1.1 статуту Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Вільямса 59-К» (далі - Обєднання) створено власниками квартир та нежитлових приміщень (далі - Співвласники) багатоквартирного будинку № 59-К, що розташований за місцезнаходженням: Одеська область, місто Одеса, Київський район, вулиця Вільямса (далі - Будинок), відповідно до Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку».

Згідно пункту 3.1 Статуту метою створення Обєднання є забезпечення і захист прав Співвласників, дотримання ними своїх обовязків, належне утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом.

Статтею 1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що об'єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об'єднання) юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Судом встановлено, що ТОВ «Будівельна компанія «Д.О.М.» () є власником двох нежитлових приміщень № 11/14 та 11/15, які розташовані за адресою м. Одеса, вул. Ак. Вільямса 59-К, загальною площею 118,2 та 133,7 кв. м. відповідно. Зазначені обставини підтверджуються Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна за № 78566647 від 21.01.2017 року та за № 78566741 від 21.01.2017 року (а.с. 82-96 том 1).

Право власності на вищезазначені нежитлові приміщення було зареєстровано державним реєстратором Одеського міського управління юстиції ОСОБА_1 на нерухоме майно на підставі рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 16266174 від 06.10.2014 року та № 16265222 від 06.10.2014 року, прийнятих державним реєстратором Одеського міського управління юстиції ОСОБА_1 (а.с. 40, 83 том 2).

Як встановлено судом, підставою проведення державної реєстрації прав за товариством на вищезазначені нежитлові приміщення стали господарсько-правові угоди, а саме договори пайової участі товариства у будівництві нежитлових приміщень.

Вважаючи, що рішення про державну реєстрацію права приватної власності на вищезазначені приміщення № 16266174 від 06.10.2014 року та № 16265222 від 06.10.2014 року, прийняті державним реєстратором не у спосіб, визначений діючим законодавством, позивач оскаржив їх до суду, вимагаючи скасування.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв'язок у їх сукупності, вирішуючи спір по суті в межах заявлених позовних вимог, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною другою ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Нормативними актами, що визначають правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації, та їх обтяжень і спрямовані на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, є Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-ІУ та інші нормативні акти, видані на його реалізацію.

Процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, на момент виникнення спірних правовідносин, було визначено Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868 (надалі по тексту Порядок № 868).

Пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав.

Статтею 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державній реєстрації прав підлягають: 1) право власності; 2) речові права, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки; іпотека; право довірчої власності; інші речові права відповідно до закону; 3) право власності на об'єкт незавершеного будівництва; 4) заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Згідно із ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор, зокрема: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Частиною 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація прав проводиться в такому порядку:

1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв;

2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав;

3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв;

4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень;

5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав);

6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав;

7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником;

8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Частиною 2 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Державні реєстратори зобов'язані надавати до відома заявників інформацію про перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав.

Згідно з ч. 4 ст. 18 зазначеного Закону державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Згідно із ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: 1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; 2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; 5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; 6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката; 7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; 9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації; 13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Відповідно до п. 8 Порядку № 868 для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові заяву, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мінюст.

Відповідно до п. 13 Порядку № 868 заявник подає разом із заявою органові державної реєстрації прав, нотаріусові необхідні для державної реєстрації прав документи, визначені цим Порядком, їх копії, документ, що підтверджує внесення плати за надання витягу з Державного реєстру прав, та документ про сплату державного мита.

Пунктом 15 Порядку № 868 встановлено, що під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо: 1) обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у встановлених законом випадках); 2) повноважень заявника; 3) відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; 4) наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону; 5) наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

При цьому, п. 50 Порядку № 868 встановлено, що у разі проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований або реконструйований об'єкт нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося із залученням коштів фізичних та юридичних осіб, у результаті діяльності житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу заінтересованою особою є інвестор (особа, що придбала майнові права), член відповідного кооперативу.

Для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва на новозбудований або реконструйований об'єкт нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося із залученням коштів фізичних та юридичних осіб, заявник подає:

документ, що підтверджує набуття у власність особою закріпленого за нею об'єкта будівництва, передбачений законодавством (інвестиційний договір, договір про пайову участь, договір купівлі-продажу майнових прав тощо).

У разі участі у фонді фінансування будівництва документом, що підтверджує набуття у власність закріпленого за особою об'єкта будівництва, є видана управителем такого фонду довідка про право довірителя на набуття у власність об'єкта інвестування.

У разі придбання безпроцентних (цільових) облігацій, за якими базовим товаром є одиниця нерухомості, документами, що підтверджують набуття у власність закріпленого за особою об'єкта будівництва, є договір купівлі-продажу облігацій та в разі наявності документ, згідно з яким відбулося закріплення відповідного об'єкта інвестування за власником облігацій (договір резервування, бронювання тощо).

У разі придбання майнових прав на об'єкт нерухомості документом, що підтверджує набуття у власність закріпленого за особою об'єкта будівництва, є договір купівлі-продажу майнових прав;

довідку (виписку) із переліку осіб, які брали участь в інвестуванні (фінансуванні) об'єкта будівництва та за якими здійснюється державна реєстрація прав, видану особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб (замовником будівництва), про участь заінтересованої особи в інвестуванні (фінансуванні) об'єкта будівництва (у тому числі шляхом купівлі-продажу майнових прав);

технічний паспорт на об'єкт інвестування (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо);

завірені особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб (замовником будівництва), копії (крім випадків подання оригіналів таких документів особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб (замовником будівництва):

документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку (крім випадків реконструкції об'єктів нерухомого майна без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані);

документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності на об'єкт нерухомого майна до проведення його реконструкції (у разі проведення реконструкції об'єкта нерухомого майна);

документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта;

документа, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси (крім випадку, коли в результаті реконструкції об'єкта нерухомого майна його адреса не змінилася).

Документи, зазначені в абзацах третьому - сьомому і дев'ятому - тринадцятому цього пункту, заявникові не повертаються.

У разі коли завершення будівництвом об'єкта містобудування та державна реєстрація прав на такий об'єкт за особами, які брали участь в інвестуванні (фінансуванні) об'єкта будівництва, здійснюється після 1 січня 2013 р., особа, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб (замовник будівництва), після прийняття такого об'єкта в експлуатацію подає:

документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку (крім випадків реконструкції об'єктів нерухомого майна без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані);

документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності на такий об'єкт до проведення реконструкції (у разі проведення реконструкції об'єкта нерухомого майна);

документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта;

документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси (крім випадку, коли в результаті реконструкції об'єкта нерухомого майна його адреса не змінилася);

затверджений такою особою перелік фізичних та юридичних осіб, кошти яких залучалися на інвестування (фінансування) об'єкта будівництва.

Документи, подані особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб (замовником будівництва), після виготовлення електронних копій шляхом сканування та розміщення у Державному реєстрі прав, повертаються такій особі.

Для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудовані або реконструйовані об'єкти нерухомого майна, збудовані в результаті діяльності житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу, заявник подає:

довідку житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу про членство в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі;

технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна.

У разі коли завершення будівництвом об'єкта містобудування та державна реєстрація прав на такий об'єкт, збудований у результаті діяльності житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу, здійснюється після 1 січня 2013 р., відповідний кооператив після прийняття такого об'єкта в експлуатацію подає:

документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку (крім випадків реконструкції об'єктів нерухомого майна без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані);

документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта;

документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси (крім випадку, коли в результаті реконструкції об'єкта нерухомого майна його адреса не змінилася);

затверджений загальними зборами кооперативу список членів кооперативу.

Документи, подані кооперативом, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку, не повертаються та використовуються державним реєстратором під час проведення державної реєстрації прав за членами такого кооперативу.

Таким чином, відповідно до вимог п. 50 Порядку № 868 для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно у зв'язку з набуттям права власності на новозбудовані або реконструйовані об'єкти нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося із залученням коштів фізичних та юридичних осіб, заявник подає державному реєстратору серед іншого, затверджений особою, що залучала від фізичних та юридичних осіб такі кошти, перелік інвесторів, які брали участь в інвестуванні та фінансуванні об'єкта будівництва та за якими здійснюється державна реєстрація прав.

Таким чином, даний документ є обов'язковим згідно приписів чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства та має бути поданий органу державної реєстрації для проведення державної реєстрації права власності в разі набуття такого права власності на новозбудований об'єкт нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося із залученням від фізичних та юридичних осіб коштів на інвестування та фінансування об'єктів будівництва.

Судом встановлено, що не заперечувалось також представниками сторін, що будинок № 59-К по вул. Ак. Вільямса в м. Одесі був збудований із залученням від фізичних та юридичних осіб інвестиційних коштів.

Під час судового розгляду справи судом встановлено, що до заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на вищезазначені нежитлові приміщення № 11/14 та 11/15, які розташовані за адресою м. Одеса, вул. Ак. Вільямса 59-К ТОВ «Будівельна компанія «Д.О.М.» було надано: квитанції про сплату державного мита; договори про участь у пайовому будівництві від 15.11.2007 року та від 05.12.2011 року; акти приймання-передачі нерухомого майна від 12.11.2008 року та від 18.01.2012 року; довідки з адресного бюро від 03.09.2014 року ; технічні паспорти від 30.04.2014 року; документи забудовника (розпорядження, рішення, договори оренди землі з додатками, декларації) (а.с. 7-86 том 2).

При цьому судом достовірно встановлено, що ТОВ «Будівельна компанія «Д.О.М.» при зверненні до державного реєстратора з заявою щодо реєстрації права власності на спірні нежитлові приміщення, не було подано зазначеного вище переліку інвесторів, які брали участь в інвестуванні та фінансуванні об'єкта будівництва - будинку № 59-К по вул. Ак. Вільямса в м. Одесі. Вказані обставини представниками відповідача та третьої особи не спростовані.

Також як встановлено судом, що згідно даних технічного паспорту на нежитлове приміщення № 11/14 в будинку № 59-К по вул. Вільямса в м. Одесі, який виготовлений станом на 30.04.2014 року, дане нежитлове приміщення складається з наступних приміщень: котельної, площею 51,9 кв.м.; котельної, площею 49,2 кв.м.; котельної площею 11,3 кв.м.; вбиральні, площею 2,1 кв.м.; коридору, площею 8,9 кв.м.; підсобного площею 10,3 кв.м., всього: загальна площа 133,7 кв.м.

Відповідно до даних, вказаних в технічному паспорті на нежитлове приміщення № 11/15 в будинку № 59-К по вул. Вільямса в м. Одесі, який виготовлений станом на 30.04.2014 року, дане нежитлове приміщення складається з наступних приміщень: котельної, площею 34,0 кв.м.; котельної, площею 28,5 кв.м.; котельної площею 17,3 кв.м.; котельної, площею 9,1 кв.м.; вбиральні, площею 2,3 кв.м.; коридору, площею 24,5 кв.м.; підсобного площею 2,5 кв.м., всього: загальна площа 118,2 кв.м.

Згідно з Висновком № 34 судової будівельно-технічної експертизи по адміністративній справі № 815/219/17 приміщення № 11/14 та № 11/15 в будинку № 59-К по вул. Академіка Вільямса в м. Одесі відносяться до допоміжних (підсобних) приміщень та є приміщеннями загального користування, оскільки зазначені приміщення вказані, як котельні та розташовані в технічному поверсі (технічному горищі), в якому прокладені інженерні мережі будинку, а отже є приміщеннями, які забезпечують експлуатацію будинку (а.с. 99-104 том 11).

Так, позивач ОСББ «Вільямса 59-К» відповідно до статті 4 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» є юридичною особою, створеною для забезпечення і захисту прав його членів та дотримання їхніх обов'язків, належного утримання та використання неподільного і загального майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об'єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об'єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об'єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних з діяльністю об'єднання.

Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавленим цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі статтею 382 Цивільного кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) власникам квартири у дво - або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

При цьому суд зазначає, що відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку» (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) спільне майно співвласників багатоквартирного будинку складається з неподільного та загального майна.

Неподільне майно перебуває у спільній сумісній власності співвласників багатоквартирного будинку. Неподільне майно не підлягає відчуженню.

Загальне майно перебуває у спільній частковій власності співвласників багатоквартирного будинку.

Так, ст. 1 Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку» надані наступні визначення:

- допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку (сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення);

- загальне майно - частина допоміжних приміщень житлового комплексу, що можуть використовуватися згідно з їх призначенням на умовах, визначених у статуті об'єднання (кладові, гаражі, в тому числі підземні, майстерні тощо);

- неподільне майно - неподільна частина житлового комплексу, яка складається з частини допоміжних приміщень, конструктивних елементів будинку, технічного обладнання будинку, що забезпечують належне функціонування жилого будинку;

- технічне обладнання багатоквартирного будинку - інженерні комунікації та технічні пристрої, які необхідні для забезпечення санітарно-гігієнічних умов та безпечної експлуатації квартир (загальні будинкові мережі тепло-, водо-, газо-, електропостачання, бойлерні та елеваторні вузли, обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення, обладнання ліфтів, центральних розподільних щитів електропостачання, елеваторних вузлів, а також елементи благоустрою території).

Крім того, із наданих до заяви технічних паспортів, складених 30 квітня 2014 року субєктом господарювання фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3, вбачається, що основні та підсобні приміщення знаходяться на технічному поверсі, десятиповерхового будинку та являть собою приміщення котельних.

Крім того, ДБН України «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення» В.2:2-15-2005, затвердженими наказом Держбуду України від 18 травня 2005 року № 80 закріплено, що: поверх технічний - поверх для розміщення інженерного обладнання і прокладання комунікацій, може бути розташований у нижній (технічне підпілля), верхній (технічне горище) або в середній частині будинку; приміщення технічні - приміщення для розміщення обладнання теплових вузлів, бойлерних, електрощитових, венткамер, комутаторів, радіовузлів, машинних відділень ліфтів, холодильних установок тощо.

Також Висновком № 34 судової будівельно-технічної експертизи по адміністративній справі № 815/219/17 підтверджено, що приміщення № 11/14 та № 11/15 в будинку № 59-К по вул. Академіка Вільямса в м. Одесі відносяться до допоміжних (підсобних) приміщень та є приміщеннями загального користування.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що нежитлові приміщення № 11/14 та № 11/15 в будинку № 59-К по вул. Академіка Вільямса в м. Одесі належить на праві спільної сумісної власності власникам квартир будинку № 59-К по вул. Академіка Вільямса в м. Одесі.

При цьому, ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо, зокрема, заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

В силу ч.1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно зі ст. 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З огляду на встановлені вище обставини та досліджені докази, суд дійшов висновку, що у державного реєстратора були відсутні правові підстави для здійснення державної реєстрації права власності на нежитлові приміщення № 11/14 та № 11/15 в будинку № 59-К по вул. Академіка Вільямса в м. Одесі, які належить на праві спільної сумісної власності власникам квартир будинку № 59-К по вул. Академіка Вільямса в м. Одесі за ТОВ «Будівельна компанія «Д.О.М.».

З огляду на вищевикладене, на підставі ст. 10 КАС України, згідно якої, усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст. 11 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними доказів, зясувавши обставини у справі; перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку всім наданим сторонами на час розгляду справи доказам; суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв'язку із чим позов підлягає задоволенню.

На підставі положень ч.2,3 ст.162 КАС України суд вважає за необхідне винести постанову, яка б гарантувала дотримання та захист прав, свобод, інтересів особи, яка звернулась за судовим захистом.

Судові витрати розподілити за правилами ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Вільямса 59-К» до Головного територіального управління юстиції в Одеській області, державного реєстратора Одеського міського управління юстиції ОСОБА_1, третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Д.О.М.» про визнання протиправними та скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Одеського міського управління юстиції ОСОБА_1 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06.10.2014 року № 16266174 щодо державної реєстрації за товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Д.О.М.» () права власності на обєкт нерухомого майна за реєстраційним номером 01 у вигляді нежитлового приміщення № 11/14, загальною площею 133,7 кв.м., що розташоване за адресою: 65122, м. Одеса, вул. Вільямса, будинок 59-К, приміщення № 11/14 (номер запису про право власності: 7229438).

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Одеського міського управління юстиції ОСОБА_1 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06.10.2014 року № 16265222 щодо державної реєстрації за товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Д.О.М.» () права власності на обєкт нерухомого майна за реєстраційним номером 01 у вигляді нежитлового приміщення № 11/15, загальною площею 118,2 кв.м., що розташоване за адресою: 65122, м. Одеса, вул. Вільямса, будинок 59-К, приміщення № 11/15 (номер запису про право власності: 7229005).

Стягнути з Державного бюджету України на користь Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Вільямса 59-К» () сплачений судовий збір у розмірі 2 761 грн. 40 коп.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. Якщо апеляційну скаргу не буде подано в строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складений та підписаний суддею 09 жовтня 2017 року.

Суддя С.О. Cтефанов