Справа № 814/2413/16
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2017-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2017 р.м.ОдесаСправа № 814/2413/16

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді : Бойка А.В.,

суддів: Димерлія О.О.,

ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті ОСОБА_1 апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області про визнання незаконним та скасування припису,

ВСТАНОВИВ:

14.11.2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування припису №331 від 22.09.2016 року про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2017 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, 22.05.2017 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, обґрунтовану порушенням судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також не повним зясуванням судом обставин справи.

В своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає, що відповідачем не в повному обсязі зібрано матеріали про правопорушення позивачем у сфері містобудівельної діяльності і не проведено перевірку стану фундаменту будинку. Апелянт посилається на п.4.3. Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Держбуду України від 09.12.2000 року №273, згідно якого, у випадку відновлення присілого або влаштування нового мостіння навкруги будівлі з метою охорони ґрунту під фундаментами від розмивання або перезволоження, дозвіл на будівельні роботи не потрібен.

У звязку з цим, в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2017 року та ухвалення нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду сторони в судове засідання не прибули, а тому на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, на підставі п.7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553, за зверненням ОСОБА_3 від 28.10.2015 року №Б-271-22-15 та відповідно до направлення №937 від 29.10.2015 року головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління ДАБІ у Миколаївській області ОСОБА_4 проведено позапланову перевірку на об'єкті: «Будівництво будівлі невизначеного призначення за адресою: м. Миколаїв, вул. Шкапіна, 97, біля квартири №3».

Актом перевірки від 16.11.2015 року зафіксовано, що за вищевказаною адресою забудовником ОСОБА_2 власними силами, без реєстрації Управлінням декларації про початок виконання будівельних робіт та без затвердженої проектної документації, виконуються будівельні роботи з будівництва будівлі невизначеного призначення (вірогідно балкону), а саме: з бутобетону улаштовано стрічковий фундамент розмірами у плані 6,0 х 3,6 метрів, ширина фундаменту 0,35 м, висота фундаменту 0,2 м. Документів на земельну ділянку забудовником ОСОБА_2 не надано. Об'єкт віднесено до II категорії складності згідно до ДСТУ-Н Б В. 1.2-16:2013 «Визначення класу наслідків (відповідності) та категорії складності об'єктів будівництва» та п.5.1 ДБНВ.1.2-14-2009 «Загальні принципи забезпечення надійності та конструктивної безпеки будівель, споруд, будівельних конструкцій та основ», що є порушенням ч.1 ст.34, ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст.ст. 7, 9 Закону України «Про архітектурну діяльність».

За результатами перевірки 16.11.2015 року складено протокол про адміністративне правопорушення та припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, яким вимагалося: негайно зупинити будівельні роботи з будівництва будівлі невизначеного призначення за адресою: м. Миколаїв, вул. Шкапіна, 97, біля квартири 3, до оформлення відповідних документів, які дають право виконувати такі роботи; у термін до 16.08.2016 року усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил шляхом оформлення відповідних документів, які дають право виконувати будівельних роботи з будівництва будівлі невизначеного призначення за адресо з ОСОБА_2, вул. Шкапіна, 97, біля квартири 3, у порядку встановленого чинним законодавством.

Матеріали перевірки разом з приписом вручено ОСОБА_2 особисто 16.11.2015 року.

22.09.2016 року, з метою перевірки виконання вимог припису №331 від 16.11.2015 pоку, посадові особи Управління здійснили позапланову перевірку, якою встановлено, що пункт 2 припису від 16.11.2015 року №331 не виконано, що є порушенням статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 11,14 Порядку №553, про що складено акт.

Також, 22.09.2016 року головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління ОСОБА_4 складено припис №331 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, в якому вимагається: усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил шляхом оформлення відповідних документів, які дають право виконувати будівельні роботи з будівництва будівлі невизначеного призначення за адресою: м. Миколаїв, вул. Шкапіна, біля квартири 3, у порядку встановленому чинним законодавством до 22.12.2016 pоку; у разі невиконання вимог пункту 1 цього припису, усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил, шляхом добровільного знесення об'єкту (фундамент розмірами в плані 6,0 х 3,6 метрів) в стан, що передував самочинному виконанню будівельних робіт за адресою: вул. Шкапіна, 97, біля квартири 3, м. Миколаїв, до 22.12.2016 року.

При зверненні з позовом до суду про визнання протиправним та скасування припису №331 від 22.09.2016 року ОСОБА_5, в обґрунтування позовних вимог, зазначив, що мешкає на першому поверсі житлового будинку. Внаслідок просідання ґрунту утворилася яма, в якій накопичувалася вода після дощів. З метою запобігти підтопленню будинку та просідання несучої стіни, був змушений за власні кошти звести фундамент. В обґрунтованість протиправності винесено припису зазначив, що згідно п.4.3. Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Держбуду України від 09.12.2000 року №273 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.12.2000 року за № 945/5166, у випадку відновлення присілого або влаштування нового мостіння навкруги будівлі з метою охорони ґрунту під фундаментами від розмивання або перезволоження дозвіл на будівельні роботи не потрібен.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що у позивача відсутні документи на земельну ділянку, на якій ним самовільно споруджено фундамент, а також ним не подавалась до Управління ДАБІ в Миколаївській області декларація про початок будівельних робіт, а тому вимоги Управління висунуті у приписі №331 від 22.09.2016 року про оформлення документів на самобудову або її знесення та приведення об'єкту у первинний стан, є цілком законними та обґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України, пункту 1 частини 3 статті 2 та частини 1 статті 9 КАС України, суд при вирішенні справи має керуватися принципом законності, відповідно до якого має перевіряти чи діяли органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади здійснення архітектурної діяльності врегульовано Законом України «Про архітектурну діяльність», статтею 9 якого передбачено, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Статтею 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» встановлено, що для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Відповідно до частин 1, 2 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності визначено Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 553.

Пунктом 16 Порядку №553 передбачено, що за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

Згідно пункту 17 Порядку №553 у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Відповідно до ст.376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно п.1 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанції позивачем не доведено наявності у нього відповідних документів, які дають право на здійснення будівельних робіт.

Посилання апеляційної скарги на пункт 4.3. Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Держбуду України від 09.12.2000 року № 273 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.12.2000 року за №945/5166, згідно якого дозвіл не вимагається на відновлення просілого або влаштування нового мостіння навкруги будівлі з метою охорони ґрунту під фундаментами від розмивання або перезволоження, є безпідставними, оскільки зазначений наказ втратив чинність згідно з наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 19 січня 2010 року №13.

Згідно ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Основний зміст принципу змагальності у адміністративному судочинстві полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 72 КАС України).

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (ч. 1 ст. 69 КАС України).

З урахуванням встановлених фактів, оцінюючи надані позивачем та відповідачем докази у сукупності, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що оскаржений у даній справі припис №331 від 22.09.2016 року складено на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України, а тому підстав для визнання його незаконним та скасування не вбачається.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Доводи, викладені позивачем в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції і не знайшли свого належного підтвердження.

За таких обставин, підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 184, 196, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції,

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2017 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: А.В. Бойко

Суддя: О.О. Димерлій

Суддя: О.В. Єщенко