Справа № 809/973/17
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 року№ 876/8523/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Судової-Хомюк Н.М.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07 липня 2017 року в адміністративній справі за поданням Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна, обмеження реалізації права власності на майно,

встановив:

У липні 2017 року Головне управління ДФС в Івано-Франківській області звернувся в суд із поданням, в якому просив: 1) підтвердити обґрунтованість адміністративного арешту майна ФОП ОСОБА_1; 2) обмежити реалізацію права власності на майно платника податків, що полягає в обов'язковому попередньому отриманні дозволу керівника ГУ ДФС в Івано-Франківській області на здійснення ФОП ОСОБА_1 будь-яких операцій з таким майном.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.07.2017 року відмовлено у задоволенні вказаного подання.

З цією постановою суду першої інстанції від 07.07.2017 року не погодилось Головне управління ДФС в Івано-Франківській області та оскаржило її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена постанова суду винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що 05.07.2017 року ФОП ОСОБА_1 відмовила у допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки кафе АДРЕСА_1. Така відмова була безпідставною і вказує на можливі порушення платником податків законодавства. Тому начальником ГУ ДФС в Івано-Франківській області прийнято рішення №3235/10/09-19-14-07-22 від 06.07.2017 року про застосування адміністративного арешту майна платника податків. Суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні подання про обґрунтованість адміністративного арешту майна ФОП ОСОБА_1.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену постанову суду від 07.07.2017 року та прийняти нову постанову суду, якою задоволити позовні вимоги.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі та з'явились в засідання суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави та межі апеляційної скарги, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області 03.07.2017 р. видано наказ за №1065 про проведення фактичної перевірки кафе АДРЕСА_1, з 05.07.2017 р., та видані направлення на вказану перевірку від 03.07.2017 р. за №1155, 1156, з метою здійснення контролю за дотриманням суб'єктами господарювання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, реалізації підакцизних товарів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (а.с. 8-11).

На підставі вказаного наказу та направлень на перевірку головними державними ревізорами-інспекторами відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління аудиту ГУ ДФС в Івано-Франківській області 05.07.2017 р. з метою проведення фактичної перевірки здійснено виїзд до магазину АДРЕСА_1 та проведено контрольну розрахункову операцію з реалізації 1л. пива «Микуленецьке» на суму 28 грн., що підтверджується копією розрахункового чеку №Р-00039072 (а.с. 12).

Після проведення вказаної контрольної розрахункової операції було пред'явлено працівнику даного закладу службові посвідчення, наказ та направлення на право проведення фактичної перевірки. Ознайомившись із зазначеними документами, дана особа відмовилась від підпису направлень та отримання копії наказу без дозволу власника даного закладу.

ФОП ОСОБА_1 після ознайомлення із змістом наказу від 03.07.2017 р. за №1065 про проведення фактичної перевірки та направлень на перевірку від 03.07.2017 р. №1155, №1156, відмовилася від підпису та отримання наказу на право проведення фактичної перевірки.

За вказаних обставин ФОП ОСОБА_1 відмовилася від допуску службових осіб заявника до проведення вказаної перевірки, про що 05.07.2017 о 18:10 год. головними державними ревізорами-інспекторами відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління аудиту ГУ ДФС в Івано-Франківській області було складено акт відмови у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки та не надання документів за №657/09/15/РРО/НОМЕР_1 від 05.07.2017 р. (а.с. 9).

Другий примірник вказаного Акту ФОП ОСОБА_1 відмовилась підписувати та отримувати, про що також було складено акт №658/09/15/РРО/НОМЕР_1 про відмову від підпису та отримання акту відмови у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки (а.с. 9).

Рішенням №3235/10/09-19-14-07-22 від 06.07.2017 року начальника ГУ ДФС в Івано-Франківській області застосовано умовний адміністративний арешт майна ФОП ОСОБА_1, у зв'язку із не допуском працівників ГУ ДФС в Івано-Франківській області до проведення фактичної перевірки (а.с. 10).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення подання ГУ ДФС в Івано-Франківській області про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна ФОП ОСОБА_1 та обмеження реалізації права власності на майно, виходячи з наступного.

Підпунктом 20.1.4 п.20. ст.20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно п.п.21.1.1 п.21.1 ст.21 ПК України, посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Під час проведення перевірок посадові (службові) особи органів державної служби повинні діяти у межах повноважень, визначених цим Кодексом (п.81.3 ст.81 ПК України).

Пунктом 81.1 ст.81 ПК України визначено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

При цьому, непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

Судом першої інстанції вірно враховано, що в зазначених вище Наказі №1065 від 03.07.2017 р. про проведення фактичної перевірки та Направленнях на перевірку від 03.07.2017 р. №1155, №1156, було зазначено про проведення фактичної перевірки кафе АДРЕСА_1.

Однак, ФОП ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність, зокрема роздрібну торгівлю алкогольними напоями (пивом), у магазині АДРЕСА_1.

Саме туди, тобто у магазин АДРЕСА_1 прийшли 05.07.2017 року працівники контролюючого органу і там проводили контрольну розрахункову операцію з придбання пива «Микулинецьке».

Вказане підтверджується витягом є ЄДР, інформаційною довідкою з Державного реєстру, ліцензією Серії НОМЕР_2 від 22.05.2017 року на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пивом) виданої ФОП ОСОБА_1, договором позички від 05.05.2017 року, Актом введення в експлуатацію реєстратора розрахункових операцій від 11.05.2016 р., копією розрахункового чеку №Р-00039072 від 05.07.2017 р. (а.с. 12-15, 24-37).

Також судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 не являється власником і не здійснює господарської діяльності в кафе АДРЕСА_1.

На АДРЕСА_1 знаходяться зовсім інші об'єкти нерухомого майна (а.с. 38-52).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків про те, що магазин АДРЕСА_1, який використовується ФОП ОСОБА_1 для здійснення господарської діяльності і в який прибули на фактичну перевірку 05.05.2017 року працівники контролюючого органу, не являвся тим об'єктом фактичної перевірки, який був визначений у вказаних вище наказі №1065 від 03.07.2017 року та направленнях №1155 і №1156 від 03.07.2017 р..

Отже, платником податків ФОП ОСОБА_1 правомірно було відмовлено в допуску службових осіб ГУ ДФС в Івано-Франківській області до проведення фактичної перевірки на підставі наказу №1065 від 03.07.2017 року та направлень №1155 і №1156 від 03.07.2017 р..

У розглядуваній ситуації, відсутні підстави для застосування адміністративного арешту майна платника податків ФОП ОСОБА_1.

Також судом першої інстанції вірно зазначено про безпідставність вимог подання ГУ ДФС в Івано-Франківській області щодо обмеження реалізації права власності на майно платника податків.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об'єктивно встановлено обставини справи, оскаржена постанова суду винесена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області - залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07 липня 2017 року в адміністративній справі за поданням Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна, обмеження реалізації права власності на майно - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання ухвалою законної сили, а в разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Р.Й. Коваль

Н.М. Судова-Хомюк

Повний текст ухвали виготовлено 09.10.2017 року