Справа № 548/830/16-а
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 р.Справа № 548/830/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Спаскіна О.А.

Суддів: Сіренко О.І. , Любчич Л.В.

за участю секретаря судового засідання Сторож М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Хорольського районного суду Полтавської області від 25.05.2017р. по справі № 548/830/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Хорольської міської ради Полтавської області

третя особа ОСОБА_2

про визнання нечинним та скасування рішення органу місцевого самоврядування,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Хорольського районного суду Полтавської області від 25.05.2017 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Хорольської міської ради Полтавської області третя особа ОСОБА_2 про визнання нечинним та скасування рішення органу місцевого самоврядування відмовлено.

Позивач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що приймаючи зазначену постанову суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно зясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права.

Представник позивача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі, в якому, крім того, апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, посилаючись на мотиви та доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представник позивача та третя особа в судовому засіданні заперечували проти апеляційної скарги та зазначили, що рішення суду першої інстанції є правомірним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачають.

Відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів апеляційної скарги відповідно до вимог ст.195 КАС України та керуючись ч.1 ст.41 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що рішенням 59 сесія Хорольської міської ради шостого скликання № 366 від 29.09.2014 року надано дозвіл ОСОБА_2, яка проживає в квартирі № 29 житлового будинку по вул. К. Маркса, 29, на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею близько 0,0031 га. для будівництва та обслуговування господарської будівлі (сараю) .

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивачка звернулась до суду із даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що спірне рішення Хорольської міської ради було прийняте на підставі, в межах повноважень та у визначений законом спосіб, у зв'язку з чим позовні вимоги про визнання нечинним та скасування рішення органу місцевого самоврядування є безпідставними

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до п.34 ч.1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до виключної компетенції пленарних засідань селищної ради віднесене вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Статтею 116 ЗК України громадяни і юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно зі ст. 121 ЗК України кожен громадянин України має право на безоплатне отримання один раз земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва індивідуальних гаражів в розмірі не більше 0,01 гектара.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначений у п.6 ст. 118 ЗК України, якої встановлено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель комунальної власності для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають до відповідного органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 ЗК України, клопотання, в якому має бути зазначено цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовані розміри.

Частиною 7 ст. 118 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Частиною 8 ст. 118 ЗК України передбачене погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у визначеному законом порядку.

Лише після вчинення усіх зазначених дій відповідний орган місцевого самоврядування приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або відмову у такому затвердженні, яка також має бути мотивована (ч.9 ст. 118 ЗК України).

Статтею 122 ЗК України визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Враховуючи всі вищевикладені норми, судова колегія вважає, що оскаржуване рішення відповідає критеріям, зазначеним у ст. 2 КАС України (процедури прийняття оскаржуваного рішення, компетенцію органу, який його прийняв, а також дотримання принципів неупередженості, розсудливості, пропорційності, рівності перед законом тощо)

Водночас, відповідно до п.п.1, 2, 4 ст. 42 та ст. 83 ЗК України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками.

Розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі проектів розподілу території кварталу, мікрорайону та відповідної землевпорядної документації.

Відповідно до пункту 3 Методичних рекомендацій щодо визначення прибудинкових територій багатоквартирних будинків, затверджених Наказом №389 Мінрегіону від 29 грудня 2011 року: … мінімально допустима величина прибудинкової території не може бути меншою за територію технічного обслуговування відповідного багатоквартирного житлового будинку, якщо зазначене можливе в існуючій забудові.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до делегованих повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема: реєстрація суб'єктів права власності на землю; реєстрація права користування землею і договорів на оренду землі; видача документів, що посвідчують право власності і право користування землею; координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; вирішення земельних спорів у порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 4 ст. 42 ЗК України, розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі проектів розподілу території кварталу, мікрорайону та відповідної землевпорядної документації.

Судова колегія зазначає, що позивачем не надано суду належного документального підтвердження, що спірна земельна ділянка відноситься до прибудинкової території будинку по вул.. Гоголя, 5 в м. Хорол, Полтавської області.

Натомість, в рішенні 59 сесія Хорольської міської ради шостого скликання № 366 від 29.09.2014 зазначено, що спірна земельна ділянка виділена із земель багатоквартирної житлової забудови.

В матеріалах справи відсутні докази того, що спірна земельня ділянка площою 0,0031 га до прийняття спірного рішення Хорольської міської ради від 29.09.2014 року передавалась у визначеному законом порядку співвласникам житлового багатоквартирного будинку по вул. Гоголя, 5 в тому числі позивачці

З врахуванням викладених обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову, оскільки відсутні правові підстави для скасування рішення, яке прийняте у відповідності до вимог чинного законодавства, тобто в межах повноважень так у спосіб, передбачений Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин, що мають значення, та з дотриманням принципу рівності перед законом.

Доводи позивачки про те, що для прийняття Хорольською міською радою спірного рішення № 366 від 29.09.2014 року потребувалась згода усіх мешканців житлового багатоквартирного будинку по вул. Гоголя, 5 в м. Хорол, Полтавської області ґрунтуються на субєктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів, а також на невірному тлумаченні норм матеріального права. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В зв'язку з цим, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даної справи всебічно, повно та об'єктивно встановив обставини справи, дослідив та оцінив всі докази, які містяться в матеріалах справи та прийшов до вірного висновку.

З огляду на таке, наведені в апеляційній скарзі доводи не викликають сумнівів щодо правильності висновків суду першої інстанції та застосування норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Хорольського районного суду Полтавської області від 25.05.2017р. по справі № 548/830/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5
Повний текст ухвали виготовлений 09.10.2017 р.