Справа № 806/1157/17
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Шуляк Л.А.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

"04" жовтня 2017 р. Справа № 806/1157/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Капустинського М.М.

ОСОБА_2,

за участю секретаря судового засідання Полоневич Т.Ю.,

сторін та їх представників:

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Головинський граніт" на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "05" вересня 2017 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Головинський граніт" до Головного територіального управління юстиції у Житомирській області третя особи - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Житомирській області , Публічне акціонерне товариство "Головинський граніт" та за участі прокуратури Житомирської області про визнання протиправною та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2017р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Головинський граніт" звернулось до суду з позовом про визнання протиправним та скасування постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 20.01.2017 ВП 42595654, винесену державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_3 (з урахуванням заяви від 12.06.2017, а.с.129).

Обґрунтовуючи позов товариство посилалось на те, що майно, яке описано виконавцем, не належить ПАТ "Головинський граніт", а є власністю ТОВ "Головинський граніт". Крім того, опис та арешт майна проведено понад суму стягнення, не за адресою реєстрації ПАТ "Головинський граніт", без участі уповноважених осіб боржника та за відсутності у виконавця переліку рухомого майна.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 05.09.2017р. клопотання Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про закриття провадження у справі - задоволено. Закрито провадження у справі №806/1157/17. Суд роз'яснив позивачу, що згідно з підпунктом 3.2 пункту 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 року №10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" господарські суди вирішують зокрема спори, пов'язані з захистом права власності, в тому числі з визнанням цього права, а тому розгляд справи про визнання права власності на арештоване майно і про зняття з нього арешту віднесено до юрисдикції господарського суду.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Головинський граніт" звернулось до суду зі скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. На думку скаржника в даній справі відсутній спір про право , предметом оскарження є правомірність прийняття рішення державним виконавцем, а тому на думку скаржника, справа підсудна адміністративному суду.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, дослідивши докази, зібрані в матеріалах справи, суд дійшов висновку про задоволення скарги підприємства з огляду на наступне.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що позивач повинен звертатися до господарського суду з позовом про визнання права власності на арештоване майно і про зняття з нього арешту.

Згідно зі статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС України встановлено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Частиною 1 статті 181 вказаного Кодексу передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державних виконавців) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Тобто, якщо законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

За правилами статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Скарги на дії органів державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

Таким чином, господарським процесуальним кодексом України не врегульовано порядок оскарження дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби особою, яка не є стороною виконавчого провадження.

Згідно з частиною першою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до ч.2 ст. 74 вказаного Закону рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Під час вирішення такого спору з'ясуванню підлягають обставини щодо підстав набуття права власності на спірне майно, у зв'язку з чим зазначені вимоги є приватноправовими.

Публічно-правовими є спори між особою, на майно якої накладено арешт у виконавчому провадженні і яка не є боржником у цьому провадженні, та органом державної виконавчої служби - суб'єктом владних повноважень з приводу рішень, дій чи бездіяльності, прийнятих (вчинених) під час проведення опису та арешту майна, що не пов'язані з визнанням права власності на арештоване майно.

Як встановлено судом, позивач не є стороною у виконавчому провадженні й відсутній спір про право на арештоване майно.

Вищий адміністративний суд України в листі №1276/10/13-09 від 28.09.2009р. вказав на те, що позовні заяви з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби, ухвалених (вчинених) під час виконання рішень у господарських справах, подані особами, які зазначеною нормою не визначені як суб'єкти оскарження підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, вказаний спір є публічно-правовим та має розглядатися в порядку адміністративного судочинства, оскільки позивач не є стороною виконавчого провадження, а отже відсутні підстави для закриття провадження у справі.

Житомирським окружним адміністративним судом при прийнятті оскарженої ухвали було порушено норми процесуального права.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 204 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає до задоволення, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.195, 196, 199, 204-206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Головинський граніт" задовольнити.

Ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від "05" вересня 2017 р. скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: М.М. Капустинський

ОСОБА_2

Повний текст cудового рішення виготовлено "05" жовтня 2017 р.