Справа № 698/276/15-а
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2017-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2017 року місто Київ К/800/5590/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Голяшкіна О.В.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Катеринопільському районі Черкаської області на постанову Катеринопільського районного суду Черкаської області від 23 грудня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Катеринопільському районі Черкаської області про перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Катеринопільському районі Черкаської області про перерахунок пенсії.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що у листопаді 2014 року йому стало відомо, що при призначенні пенсії відповідачем, не було враховано отриману ним за період з 01.06.2011 по 31.05.2013 матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань та компенсації за невикористану відпустку.

Постановою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 23 грудня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2016 року, позов задоволено частково: визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Катеринопільському районі Черкаської області щодо відмови у включенні ОСОБА_2 матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, а також компенсації за невикористану відпустку до додаткових видів грошового забезпечення при обчисленні пенсії; зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Катеринопільському районі Черкаської області на підставі довідок про складові заробітної плати від 31.05.2013 № 6/7/553 та від 31.05.2013 № 6/7/570, що подаються для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 14.02.2011 №5-1, провести станом на день первинного звернення, а саме 05.06.2013 перерахунок та виплату призначеної пенсії із розрахунку 80% у відповідності до норм Закону України «Про державну службу», які діяли на час оформлення виходу на пенсію та врахувати при проведенні такого перерахунку з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та компенсацію за невикористану відпустку отриманих за період з 01.06.2011 по 31.05.2013.

У поданій касаційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Катеринопільському районі Черкаської області, з посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 12 листопада 2014 року ОСОБА_2 звернувся із заявою до відповідача про перерахунок пенсії з врахуванням суми - компенсації за невикористану відпустку, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення, яку він отримував з 01.06.2011 року по 31.05.2013 року, розмір яких вказано у довідках від 31.05.2013 № 6/7/553, № 6/6/570.

21 листопада 2014 року відповідачем надано відповідь на зазначену вище заяву.

Після отримання ОСОБА_2 відповіді та ознайомлення зі своєю пенсійною справою, позивачу стало відомо, що при призначенні пенсії Пенсійним фондом не було враховано отриману ним за період з 01.06.2011 по 31.05.2013 матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань та компенсації за невикористану відпустку.

Вважаючи такі дії відповідача незаконними, ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з протиправності дій Пенсійного фонду щодо не включення до заробітної плати позивача при розрахунку пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та компенсації за невикористану відпустку, отриманих за період з 01.06.2011 по 31.05.2013.

Колегія суддів, виходячи з меж касаційного перегляду, встановлених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, погоджується з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій з огляду на наступне.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, при нарахуванні пенсії державному службовцю мають бути враховані всі суми їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Статтею 1 Закону «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Статтею 37-1 Закону України «Про державну службу», передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз зазначених норм чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства свідчить про те, що матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально-побутових питань та компенсації за невикористану відпустку входять до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Відповідно до частини першої зазначеної статті до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України від 26 червня 1997 року «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно зі статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна правова позиція неодноразово викладена Верховним Судом України у постановах від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11, від 14 травня 2013 року у справі №21-125а13, від 28 травня 2013 року у справі №21-97а13.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій щодо протиправності дій Управління Пенсійного фонду України в Катеринопільському районі Черкаської області щодо відмови у включенні ОСОБА_2 матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, а також компенсації за невикористану відпустку до додаткових видів грошового забезпечення при обчисленні пенсії.

Щодо тверджень заявника касаційної скарги про пропуск позивачем строку звернення до суду при поданні даної позовної заяви, колегія суддів вказує наступне.

З урахуванням встановлених судами попередніх інстанцій обставин, можна стверджувати, що відповідачем у червні 2013 року пенсія ОСОБА_2 призначена у меншому розмірі, аніж встановлено законодавством.

З червня 2013 року тривало порушення прав позивача, за захистом яких він звернулася до суду.

За приписами частин першої та другої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, в цій справі, з метою вирішення вимоги про перерахунок пенсії з дня її призначення, судам необхідно було встановити обставини про день, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, та в залежності від встановлених обставин вирішити питання про наявність чи відсутність поважних причин пропуску строку звернення до суду.

Суд першої інстанції дослідив наведені позивачем доводи щодо поважності пропуску строку звернення до суду (хвора матір, яка потребує постійного догляду; неможливість вчасно ознайомитись з матеріалами пенсійної справи внаслідок відсутності юридичної освіти; незнання специфіки пенсійного законодавства) та прийшов до висновку про необхідність поновлення позивачу строку звернення до суду.

Колегія суддів, беручи до уваги очевидність протиправності дій відповідача, зважаючи на необхідність повного захисту порушеного права позивача, погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для поновлення позивачу строку звернення до суду з даним позовом.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо наявності підстав для часткового задоволення позову.

Інші доводи касаційної скарги обґрунтованих висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Правова оцінка встановлених обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій дана вірно, порушень норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень не допущено.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 222, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Катеринопільському районі Черкаської області залишити без задоволення, а постанову Катеринопільського районного суду Черкаської області від 23 грудня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута в порядку статей 235-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: