Справа № 357/7684/17
Суддя: Кошель Б. І.
Дата ухвалення: 2017-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/7684/17
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Кошель Б. І. ,

при секретарі Литвинській Н. А. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до головного спеціаліста відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білоцерківської міської ради ОСОБА_2, начальника Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білоцерківської міської ради ОСОБА_3 про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, як адміністративного, звернувся ФОП ОСОБА_1 з позовом до головного спеціаліста відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білоцерківської міської ради ОСОБА_2, начальника Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білоцерківської міської ради ОСОБА_3 про скасування потсанови, мотивуючи його тим, що 23.06.2017 року було винесено постанову № З-2306/1 про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності. Посилаючись на абз.4 п.4 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», відповідачем прийнято рішення про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу 151560 грн.. Позивач із названою постановою не погоджується, вважає, що її винесено незаконно, упереджено, з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, тому позивач просив суд визнати дії відповідача неправомірними, а вказану постанову скасувати.

В судове засідання позивач не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлений належним чином, подав через канцелярію суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не зявились, про місце, час та дату розгляду справи повідомлені належним чином, подали до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги не визнають, просять відмовити в їх задоволенні.

Суд, повно та всебічно зясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та наддавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є фізичною особою підприємцем, що підтверджуєтьсявипискою з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

09 червня 2017 року відділом державного архітектурного будівельного контролю Білоцерківської міської ради складено Акт№1 перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державнихстандартів і правил. За результатами перевірки встановлено, що на обєктах які належать ФОП ОСОБА_1 за адресою Київська область, м. БілаЦерква, вул. Київська, 33 в м. БілаЦерква Київської області проходить реконструкція нежитлових приміщень №2 з прибудовою 4.40х13.20м без розробленої та затвердженої в установленному законодавством порядку проектної документації та без документу, що надає право на виконання будівельних робіт. Замовником будівництва не забезпечено здійснення авторського та технічного нагляду на обєкті будівництва.

Того ж дня, 09 червня 2017 року відповідачем винесено Припис № С-0906/1/2 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Приписом вимагається від ФОП ОСОБА_1 зупинити будівельні роботи з моменту вручення припису. Іншим приписом від тієї ж дати № С-0906/1 від ФОП ОСОБА_1 вимагалось усунути допущені порушення до 30.12.2017 року. Постановою № З-2306/1 на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф за правопорушення у сфері містобудівної діяльності в розмірі 151560 грн. за правопорушення передбачене абз.4 п.4 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Позивач з зазначеною постановою не погоджується, тому звернувся до суду з вказаним позовом.

Вирішуючи по суті даний спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленомуцим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

ОСОБА_1 є власником приміщення №2, площею 88,8 кв.м. частини нежитлової будівлі, літ. «А-3», що відчужується за даним договором, розташоване в місті Біла Церква Київської області по вулиці Київській, в будинку під №33, що підтверджується договором купівлі-продажу частини нежитлової будівлі від 01.06.2012 року.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року N 553 затверджений Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, який визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності (далі - Порядок N 553).

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 11 Порядку N 553 посадові особи інспекцій державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право: безперешкодного доступу до місцьбудівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню; складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельноїділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їхвиконання або дозволу на виконання будівельних робіт; проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також веденняжурналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації.

Як передбачено у п. п. 16, 17, 19 Порядку N 553, за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком; у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їхвиконання або дозволу на виконання будівельних робіт; припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в інспекції, а інший надається суб'єкту містобудування, щодо якогоздійснюється державний архітектурно-будівельний контроль. Припис підписується посадовою особою інспекції, яка провела перевірку.

Відповідно до п.2,3 Порядку «Про накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» затвердженого постановою КМУ від 6 квітня 1995 р. № 244 (далі Порядок) , справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відповідно до повноважень, визначених статтею 7 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, розглядаються такими органами державного архітектурно-будівельного контролю:

1) виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад;

2) структурними підрозділами з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських держадміністрацій;

3) Держархбудінспекцією.

Накладати штраф від імені органів, визначених в абзацах другому-четвертому пункту 2, мають право: керівники виконавчих органів з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад; керівники структурних підрозділів з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських держадміністрацій; головні інспектори будівельного нагляду. Штрафи накладаються на субєктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (далі - субєкти містобудування) за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до п.19 Порядку, доказами у справі про правопорушення у сфері містобудівної діяльності є будь-які фактичні дані, на підставі яких встановлюється наявність чи відсутність правопорушення, винність відповідного субєкта містобудування в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені дані встановлюються на підставі протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, у разі потреби на підставі пояснень субєкта містобудування, який притягається до відповідальності, свідків, а також інших документів.

Оскаржувана постанова не може вважатися обєктивною, оскільки висновок про проведення ОСОБА_1 будівельних робіт з реконструкції нежитлових приміщень №2 з прибудовою розміром 4.40х13.20м. без розробленої та затвердженої в установленому законодавством порядку проектної документації та без документу, що надає право на виконання будівельних робіт, є передчасним.

Так, відповідачами не у повному обсязі зясовано всі обставини, що мають значення для результатів позапланової перевірки, зокрема залишено поза увагою ту обставину, що позивачу ОСОБА_1 належить лише частина нежитлової будівлі літ. «А-3», приміщення №2 по вул. Київській, 33 в м. Біла Церква Київської області. Не враховано, що на час виникнення оскаржуваног оприпису, відповідно до договору міни від 05.03.2011 року посвідченого приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_4, ОСОБА_5 належала 1/2 частина нежитлового приміщення №1 в нежитловій будівлі літ. «А-3» по вул. Київській, 33 в м. Біла Церква. В матеріалах справи відсутні докази того, що інспектором виключено можливість віднесення виявленої прибудови до іншого співвласника нежитлового приміщення. З яких міркувань виходив головний спеціаліст ОСОБА_6 зазначаючи про проведення будівельних робіт з реконструкції нежитлової будівлі з прибудовою розміром 4.40х13.20м. саме позивачем, суду не відомо. Постанова не містить посилання на докази, які б підтверджували викладені у ній висновки.

Згідно ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.70 КАС України докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує протии адміністративного позову.

Відповідач свій обовязок доказування правомірності винесеного рішення не виконав. Заперечень протии позовних вимог не подавав, як і не надав суду доказів, які б спростовували вимоги позивача.

Крім того, суд звертає увагу на тій обставині, що ФОП ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене абз.4 п.4 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», яким передбачено, що експлуатація або використання обєктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у

декларації про готовність обєкта до експлуатації чи в акті готовності обєкта до експлуатації, вчинені щодо обєктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до обєктів із значними наслідками (СС3), - у розмірі девятисот прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В той же час, з оскаржуваної постанови чи винесених перед цим приписів не вбачається, що позивачем вчинялось таке правопорушення. Докази такого правопорушення матеріали справи не містять. Крім того, до позивача застосовано стягнення у розмірі меншому ніж передбачає санкція статті, та накладено штраф у розмірі девяноста, а не девятисот прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що вимогами закону не узгоджується, оскільки відповідачем накладено штраф у розмірі, який законом за таке правопорушення не передбачено.

За викладених обставин, з врахуванням фактичних обставин справи, наведениих вимог закону, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставівикладеного та керуючись ст. 2, 9-10, 17, 69-71, 104,105,106 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову № З-2306/1 від 23.06.2017 року про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу в сумі 151560 грн.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя ОСОБА_7