Справа № 522/7908/17
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2017-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2017 р.м.ОдесаСправа № 522/7908/17

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Домусчі Л.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Стас Л.В.

суддів Турецької І.О., Косцової І.П.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 22 червня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, (далі - позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі відповідач ГУПФУ в Одеській області), в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо розрахунку його пенсії у розмірі 80% грошового забезпечення (замість 90%) станом на 01.04.2012 року та визнати протиправними дії ГПФУ в Одеській області щодо розрахунку максимального розміру підвищення до пенсії без урахування основного розміру пенсії станом на 01.04.2012 року, мотивуючи позовні вимоги тим, що відсоток грошового забезпечення, з якого нараховується пенсія, повинен визначатись законодавством, діючим на момент призначення пенсії.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 22 червня 2017року в позов ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі, ГУПФУ в Одеській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить постанову Приморського районного суду м. Одеси від 22 червня 2017 року скасувати та постановити нову про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач, ОСОБА_1, з квітня 2004 року перебуває на обліку у ГПФУ в Одеській області та отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за вислугу років в розмірі 90% від суми грошового забезпечення.

На підставі постанови КМУ Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб за №355 від 23.04.2012р. ГУПФ України в Одеській області було здійснено перерахунок пенсії позивача без врахування розміру грошового забезпечення станом на 01.04.2012 року, а також обмежено розмір пенсії до 80% від розміру грошового забезпечення..

Вважаючи такі дії ГПФУ в Одеській області протиправними позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи справу та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що перерахунок пенсії ОСОБА_1 повинен бути здійснений з розрахунку 90% грошового забезпечення, а тому дії відповідача щодо здійснення розрахунку пенсії у розмірі 80% грошового забезпечення є протиправними.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів виходить із наступного.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі визначається Законом України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції, чинній на час призначення пенсії), пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт "б" статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);

в) особам, зазначеним у пунктах "а" і "б" цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Кабінетом Міністрів України 07.11.2007 року прийнято постанову «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу», яка набрала чинності 01.01.2008 року, у зв'язку з чим відповідачем було здійснено перерахунок пенсії позивача.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VІ, який набрав чинності з 01.10.2011 року, встановлено обмеження щодо максимального розміру пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру", «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України", «Про дипломатичну службу", «Про службу в органах місцевого самоврядування", «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", «Про наукову і науково-технічну діяльність", «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", «Про пенсійне забезпечення", «Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Враховуючи встановлені обмеження, ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» викладено в новій редакції, а саме: максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Разом з тим, згідно частини 2 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Таким чином, обмеження граничного розміру пенсії позивача в розмірі 80% є неправомірним, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсій різні за змістом та механізмом їх проведення, а тому встановлені законодавцем обмеження стосуються виключно осіб, які реалізують право на призначення пенсії, а не її перерахунок.

Аналогічну правову позицію виловив і Верховний Суд України в рішенні від 10.12.2013 року у справі №21-420а13, яка відповідно до ст. 244-2 КАС України має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Враховуючи викладене, колегія судів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки пенсію позивачу призначено до 01.10.2011 (до набрання чинності Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи»), то дії відповідача щодо обмеження розміру пенсії та визначення її розміру 80%, а не 90%, не відповідають вимогам законодавства та порушують право позивача на отримання належного йому розміру пенсії.

Доводи апеляційної скарги, на думку колегії суддів, не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції. Зазначені доводи ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Справу в суді першої інстанції було розглянуто в порядку скороченого провадження, згідно ст. 183-2 КАС України. Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 22 червня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії зобовязання вчинити певні дії залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: