Справа № 522/10885/17
Суддя: Ільченко Н. А.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/522/1618/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 року Приморський районний суд міста Одеси, у складі:

головуючого судді - Ільченко Н.А.,

при секретарі - Довгань Ж.А.,

розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області посилаючись на те, що відповідач, листом №542/Б-11 від 22.05.2017 року, відмовив йому у нарахуванні та виплаті компенсації, яка передбачена Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року N 2050-III, на суму нарахованої та сплаченої суми недоотриманої пенсії за період з 22.05.2008 року по 28.02.2017 року у розмірі 12813,00 грн.

Позивач стверджує, що відповідачем протиправно відмовлено у задоволенні його заяви від 03.04.2017 року про нарахування та виплату йому компенсації за період з 22.05.2008 року по 28.02.2017 року, чим порушено норми Закону України №2050-ІІІ.

Представник позивача - ОСОБА_2 звернувся до суду із письмовою заявою про розгляд справи без його участі та без участі позивача, в якій підтримав вимоги адміністративного позову в повному обсязі та просив їх задовольнити. Ця заява приєднана судом до матеріадів справи.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав суду заперечення, в яких проти задоволення адміністративного позову заперечувала та стверджувала про необгрунтованість вимог позивача, так яка сума недоотриманої пенсії за період з 22.05.2008 року по 28.02.2017 року позивачу не сплачена, а компенсація відповідно до Закону України №2050-ІІІ, нараховується та виплачується лише на нараховані та сплачені грошові кошти. Крім того, в своїх запереченнях представник відповідача просила розглянути справу без її участі.

Суд, з'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку про задоволення вимог адміністративного позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є пенсіонером Міністерства оборони України, який знаходиться на пенсійному обліку в ГУ ПФУ в Одеській області.

Відповідно до листа відповідача №542/Б-11 від 22.05.2017 року, яким позивачу відмовлено у задоволенні його заяви про нарахування та виплату компенсації, відповідно до Закону України №2050-ІІІ, у серпні 2013 року, позивачу на підставі постанови Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 30.06.2009 року, зміненою постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.07.2013 року було проведено перерахунок пенсії та нараховано суму недоотриманої пенсії за період з 22.05.2008 року по 28.07.2011 року у загальному розмірі 12813,00 грн.

Також, у вказаному листі відповідач зазначає, що оскільки поточна пенсія нараховувалась та сплачувалася позивачу своєчасно, а позивач вимагав нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів, отримання яких вирішено у судовому порядку, відсутні законні підстави для компенсації втрати таких доходів.

Законом України N 2050-III передбачена виплата громадянам компенсації втрати частини доходів у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати нарахованих доходів.

При цьому, згідно ст. 2 Закону N 2050-III, під доходами розуміються грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не носять разового характеру, у тому числі пенсії, стипендії, заробітна платня і так далі.

Згідно ст. 3 Закону N 2050-III, обчислення суми компенсації шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується дохід, до уваги не береться).

Ст. 4 Закону N 2050-III передбачено, що виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Ч. 2 ст. 6 Закону N 2050-III передбачено, що виплата компенсації здійснюється за рахунок відповідного бюджету - підприємства, установи або організації, який фінансується з державного бюджету.

В заяві до відповідача від 03.04.2017 року, копія якої є в матеріалах справи, позивач стверджує про те, що ним, в установі Ощадбанку України, отримано грошову суму 12813,00 грн., яка сплачена на виконання рішення суду.

Це підтверджується наявною в матеріалах справи випискою з карткового рахунку позивача в Ощадбанку від 13 липня 2017 року, згідно якої 29.03.2017 року, на картковий рахунок позивача зараховано грошову суму у розмірі 12813,00 грн., на виконання виконавчого листа Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.10.2013 року по справі №2а-848/2009.

Статтею 71 КАС України встановлено обов'язок відповідача довести правомірність свого рішення у справах про визнання протиправним рішення відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

До заперечень відповідача, не надано належних документальних доказів того, що позивачем не отримано грошову суму у розмірі 12813,00, що позивачу не нараховувалась зазначена сума на його пенсійний рахунок у відповідній банківській установі.

За таких обставин, суд відхиляє заперечення відповідача проти задоволення адміністративного позову, які ґрунтуються на тому, що нарахована позивачу сума недоотриманої пенсії у розмірі 12813,00 грн. йому не сплачена, тому, немає підстав для нарахування компенсації втрати доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ч. 2 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

З викладеного виходить, що на отриману позивачем суму недотриманої пенсії у розмірі 12813,00 грн, повинна бути нарахована компенсація за весь період, встановлений постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 30.06.2009 року, зміненою постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.07.2013 року.

Однак, відповідачем, в порушення ст. 19 Конституції України, положень Закону України №2050-ІІІ та ч. 2 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», було протиправно відмовлено позивачу у задоволенні його заяви від 03.04.2017 року, тому є законні підстави для нарахування та виплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, в порядку Закону України №2050-ІІІ та Постанови КМУ №159 від 20.02.2001 року.

Аналогічний правовий висновок зроблено Верховним Судом України в постанові від 18.11.2014 року по справі №21-518а14, який є обов'язковим для застосування, згідно статті 244-2 КАС України.

Зокрема, у зазначеній постанові Верховний Суд України зазначає, що основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 46 Закону № 1058-IV, статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - органом ПФУ) добровільно чи на виконання судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені доказами, відповідають чинному законодавству, а отже підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року N 2050-III, ч. 2 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постановою Кабінету Міністрів України №159 від 21.02.2001 року, ст.ст.2, 4, 9, 71, 158 -163, КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з відмови, листом №542/Б-11 від 22 травня 2017 року, ОСОБА_1 у нарахуванні та виплати суми компенсації втрати частини доходів, за період з 22 травня 2008 року по 28 лютого 2017 року, у зв'язку з порушенням строків виплати суми недоотриманої пенсії в розмірі 12 813,00 грн.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суму компенсації втрати частини доходів, за період з 22 травня 2008 року по 28 лютого 2017 року, у зв'язку з порушенням строків виплати суми недоотриманої пенсії в розмірі 12 813,00 грн.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Приморського районного суду м.Одеси апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання постанови суду.

Суддя Н.А.Ільченко

03.10.2017