Справа № 826/10236/16
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2017-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Федорчука А.Б., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Авіалінії Харкова»

до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління

ДФС у м. Києві,

Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві

На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що на момент звернення до суду йому не було відшкодовано суму підтвердженого Відповідачем 1 бюджетного відшкодування ПДВ в розмірі 264734,00 грн., тому така сума є заборгованістю бюджету перед Позивачем, а згідно з п.200.23 ст.200 ПК України на суму даної заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення. В даному випадку Позивач просить здійснити виплату пені за прострочення бюджетного відшкодування з ПДІ за період з 21.08.2015 року по 05.09.2016 року, що за його розрахунок складає 99 105,81 грн.

Представник Відповідача 2 зазначив, що висновки про суми відшкодування ТОВ «Авіалінії Харкова» податку на додану вартість на суму 264734,00 грн. від Контролюючого органу не надходили, а безспірне списання коштів Державною казначейською службою України здійснюється за черговістю надходження таких рішень, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Враховуючи, що в судове засідання не прибули представники Відповідачів, Судом було прийнято рішення про розгляд справи в письмову провадженні на підставі частини шостої статті 128 КАС України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, що Позивачем 19 грудня 2014 року подано до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у місті Києві податкову декларацію з ПДВ за листопад 2014 року, в якій у рядку 23.1 задекларовано суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку в розмірі 9779425,00 грн.

Крім того, разом з податковою декларацією Позивачем подавалися Відповідачу наступні документи: розрахунок коригування сум податку на додану вартість до податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2014 року (Д1); довідка про залишок суми від'ємного значення попередніх податкових періодів, що залишається непогашеним після бюджетного відшкодування, отриманого у звітному податковому періоді, та підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (Д2); розрахунок суми бюджетного відшкодування (ДЗ); заява про повернення суми бюджетного відшкодування (Д4); розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5).

Державною податковою інспекцією у Дарницькому районі Головного управління ДФС у місті Києві у період з 09 по 26 лютого 2015 року проведено документальну позапланову перевірку правомірності нарахування Позивачем бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за листопад 2014 року.

За результатами перевірки Контролюючим органом складено акт від 05 березня 2015 року №1336/26-51-15-02-07/25469838 (надалі – Акт перевіррки).

Згідно висновків Акту перевірки, підтверджено задекларовану Позивачем суму бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за листопад 2014 року у сумі 264734,00 грн.

В той же час, Державною податковою інспекцією у Дарницькому районі Головного управління ДФС у місті Києві не подано до Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві висновку щодо відшкодування позивачу угодженої суми ПДВ в розмірі 264734,00 грн.

Враховуючи обставини порушення прав та законних інтересів Позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2016 року постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 лютого 2016 року в частині стягнення із Державного бюджету України на користь Позивача суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 264 734,00 грн. за листопад 2014 року – скасовано та прийнято нове рішення в цій частині. Зобов'язано Державну податкову інспекцію у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві підготувати та подати Головному управлінню Державної казначейської служби України у м. Києві висновок про повернення Публічному акціонерному товариству “Авіалінії Харкова” суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 264 734,00 грн. за листопад 2014 року. В іншій частині постанову залишено без змін.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, Суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

Законодавчим актом, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства є Податковий кодекс України.

За визначенням, наведеним у пп.14.1.18 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, бюджетним відшкодуванням є відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків встановлено положеннями ст. 200 Податкового кодексу України.

Так, зокрема, згідно до п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Нормою п. 200.7 ст. 200 Податкового кодексу України передбачено, що платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. У такій заяві платник податку зазначає про його відповідність або невідповідність критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї статті.

Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до кожного відповідного Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування (пп.200.7.2 п. 200.7 ст. 200 Податкового кодексу України).

Положеннями п. 200.10 ст. 200 Податкового кодексу України передбачено, що протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою контролюючим органом з дня, наступного за днем закінчення терміну проведення камеральної перевірки, у разі якщо камеральна перевірка проведена не була або за результатами проведення перевірки податкове повідомлення-рішення не було надіслано платнику податку у строк, визначений цим Кодексом.

Відповідно до п. 200.11 ст. 200 Податкового кодексу України контролюючий орган має право провести документальну перевірку платника податку в разі, якщо розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено за рахунок від'ємного значення, сформованого за операціями: за періоди до 1 липня 2015 року, що не підтверджені документальними перевірками; з придбання товарів/послуг у платників податку, що використовували спеціальний режим оподаткування, визначений відповідно до статті 209 цього Кодексу, за період до 1 січня 2016 року.

Положеннями п. 200.12 ст. 200 Податкового кодексу України встановлено обов’язок контролюючого органу протягом п'яти робочих днів після закінчення перевірки: або подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету; або за заявою платника податку до відповідного контролюючого органу зарахувати таку суму в рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

У разі наявності у платника податку податкового боргу бюджетному відшкодуванню підлягає заявлена сума податку, зменшена на суму такого податкового боргу. У разі виникнення у платника податку необхідності зміни напряму узгодженого бюджетного відшкодування, такий платник податку має право подати відповідну заяву до контролюючого органу, який протягом п'яти робочих днів з дня отримання такої заяви повинен її задовольнити.

Відповідно до п. 200.13 ст. 200 Податкового кодексу України на підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Таким чином, з аналізу наведених норм слідує, що у разі виконання платником податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування передбачених п. 200.7 та 200.8 ст. 200 Податкового кодексу України вимог та підтвердження достовірності нарахування такого відшкодування податковим органом за результатами проведення камеральної чи документальної позапланової виїзної перевірки, цей орган зобов’язаний у п’ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Поряд з цим, як наслідок, протягом п’яти операційних днів після отримання зазначеного висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, зобов’язаний видати платнику податку зазначену у згаданому висновку суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку, а у разі виникнення у платника податку необхідності зміни напряму узгодженого бюджетного відшкодування, контролюючий орган протягом п'яти робочих днів з дня отримання відповідної заяви повинен її задовольнити.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

У відповідності до ч. 1 ст. 255 КАС України, Постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до п. 200.17 ст. 200 Податкового кодексу України джерелом сплати бюджетного відшкодування (у тому числі заборгованості бюджету) є доходи бюджету, до якого сплачується податок. Забороняється обумовлювати або обмежувати виплату бюджетного відшкодування наявністю або відсутністю доходів, отриманих від цього податку в окремих регіонах України.

Поряд з цим нормою п. 200.23 ст. 200 Податкового кодексу України встановлено, що суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Оскільки зазначену вище суму ПДВ Відповідачем 1 у строки, встановлені п.200.13 ст.200 Податкового кодексу України не відшкодовано, Позивач набув право на нарахування пені у порядку, встановленому п. 200.23 ст. 200 Податкового кодексу України.

Суд звертає увагу, що на час винесення рішення по даній справі Відповідачем 1 не надано переконливі докази щодо виконання Постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2016 року.

Отже, Суд погоджується з твердженням Позивача про те, що оскільки висновок Контролюючого органу повинен був бути поданий до органу Казначейської служби вчасно проте не поданий, у зв’язку із бездіяльністю Державною податковою інспекцією у Дарницькому районі Головного управління ДФС у місті Києві Позивач має право на стягнення пені у зв’язку з виникненням бюджетної заборгованості.

Відповідно до Постанови Національного банку України «Про регулювання грошово-кредитного ринку» від 02.03.2015 р. №154 станом на 18.06.2015 р. діяла облікова ставка НБУ в розмірі 30%.

Враховуючи приписи п. 200.23 ст. 200 ПК України щодо нарахування пені на рівні 120%, пеня встановлюється на рівні 36% (30%*120%). Розмір пені на день складає 0,098% (36%*365).

Отже, сума пені за період прострочення з 21.08.2015 року по 05.09.2016 року становить 99 105,81 грн. (264 734,00 * 0,098% * 382 днів прострочення).

Заперечень стосовно вірності розрахунку пені з боку Відповідачів до суду не надходило.

При цьому суд зазначає, що правові механізми взаємодії між окремими ланками системи органів державної податкової служби з метою посилення контролю за дотриманням податкового законодавства, не можуть обмежувати встановлені чинним законодавством права платника податків та переносити (відтерміновувати) їх реалізацію у часі (у тому числі право на своєчасне отримання бюджетного відшкодування), а платник податків не може залежати від несумлінного виконання своїх обов'язків податковим органом.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, Суд приходить до висновків про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 128, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

3. Стягнути судові витрати в сумі 1584 (одна тисяча п’ятсот вісімдесят чотири) грн. на користь Публічного акціонерного товариства «Авіалінії Харкова» шляхом їх безспірного списання з рахунків Державної податкової інспекції у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві за рахунок бюджетних асигнувань.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Б. Федорчук