Справа № 532/472/17
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 р. Справа № 532/472/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Григорова А.М.

Суддів: Тацій Л.В. , Подобайло З.Г.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Кобеляцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на постанову Кобеляцького районного суду Полтавської області від 15.05.2017р. по справі № 532/472/17

за позовом ОСОБА_1

до Кобеляцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області

про зобов'язання відновити виплату пенсії за віком,

ВСТАНОВИЛА:

21 березня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Кобеляцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про зобов'язання відновити виплату пенсії за віком, мотивуючи свої позовні вимоги наступним.

Розпорядженням Управління Пенсійного фонду України Новосанжарського району ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». На час призначення пенсії та по даний час позивач обіймає посаду судді Новосанжарського районного суду Полтавської області. Починаючи з 1 квітня 2015 року виплату пенсії було припинено. 29 лютого 2016 року у відновленні виплати пенсії ОСОБА_1 відмовлено в зв'язку із тим, що остання займає посаду судді.

З 1 червня 2015 року посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених ЗУ «Про державну службу» та щомісячного довічного грошового утримання на умовах, передбачених ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», у зв'язку із чим відпали передбачені ч.1 ст. 47 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» підстави для невиплати їй пенсії, призначеної відповідно до вказаного Закону, а тому ОСОБА_1 прохає суд зобов'язати відповідача відновити з 01 червня 2015 року виплату їй пенсії за віком, призначеної відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Постановою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 15.05.2017р. позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду. Зобов'язано Кобеляцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області відновити з 01 червня 2015 року виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Кобеляцьким об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Полтавської області подано апеляційну скаргу, в якій зазначають, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому вона підлягає скасуванню. Посилаються на те, що згідно ч.1 ст.100 Кодексу адміністративного судочинства адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала. Вказують, що позовна заява позивачки не містила клопотань про поновлення строку позовної давності, а клопотання надійшло після проведення попереднього судового засідання та наданих управлінням заперечень щодо застосування до даних позовних вимог строку позовної давності, які судом не були взяті до уваги. Про порушення свого права, якщо позивачка вважала його порушеним, дізналася при зупиненні виплати їй управлінням пенсії з 01.04.2015 року , а до суду звернулася лише в березні 2017 року. Зазначають, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні та з 15 вересня 2011 року отримує пенсію за віком призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і працює на посаді судді Новосанжарського районного суду. З 1 квітня 2015 року позивачці було припинено виплату пенсії . Не погоджуючись з діями управління , в лютому 2016 року позивачка звернулася до управління Пенсійного фонду України в Новосанжарському районі із заявою про відновлення виплати призначеної пенсії за віком. Листом від 29.02.2016 року їй було відмовлено у відновленні виплати пенсії з посиланням на те, що згідно трудової книжки позивачка, з 31.05.2007 р. призначена на посаду голови Новосанжарського районного суду Полтавської області, 27.12.2007 р. - присвоєно третій кваліфікаційний клас судді, станом на день звернення - продовжує працювати, із заявою та документами про звільнення, до управління не зверталася. Управління посилається на те, що законодавець з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року тимчасово обмежив виплату пенсії особам, які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів". Згідно до змін до ст.47 ч.1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" підставою для тимчасової невиплати пенсії є період роботи на посадах та на умовах передбачених серед іншого Законом України "Про судоустрій і статус суддів" .Отже враховуючи те, що позивачка працює на посаді та на умовах, передбачених Законом України «Про судоустрій та статус суддів», правові підстави для відновлення виплати їй пенсії за віком з 01.06.2015 року на момент вирішення цієї справи - відсутні. Враховуючи викладене просять постанову Кобеляцького районно го суду Полтавської області від 15.05.2017 року по адміністративній справі № 532/472/17/2-а/532/24/2017 за позовом ОСОБА_1 до Кобеляцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про зобов'язання управління відновити позивачці з 1 червня 2015 року виплату пенсії за віком призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", скасувати.

Сторони в судове засідання не з'явились, були повідомлені заздалегідь та належним чином.

Апеляційна скарга розглядається відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Від ОСОБА_1 до суду надійшло письмове заперечення та заява в яких просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, також просить провести розгляд справи без її участі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Постанова суду першої інстанції в частині залишення позову без розгляду не оскаржується.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки Закон № 213-VIIІ не скасовано, його положення не визнано неконституційними, а до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, прийнято не було, то, відповідно, з вказаної дати скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (довічне грошове утримання) призначаються, зокрема, відповідно до Закону № 2453-VI. Таким чином, з 1 червня 2015 року особи, яким пенсії (довічне грошове утримання) призначаються, зокрема, згідно з Законом № 2453-VI, втратили право на пенсійне забезпечення відповідно до вказаного Закону, і з цієї дати їм повинна бути відновлена виплата пенсії за віком, призначена відповідно до Закону № 1058-IV. Також суд першої інстанції зазначив, що згідно ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Враховуючи стан здоров`я позивача, та оскільки порушене право ОСОБА_1 триває, на даний час, суд першої інстанції вважає, що позивачу слід поновити строк звернення до суду, як такий, що пропущений з поважних причин.

Проте , колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Положеннями ч.2 ст. 99 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлювався шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка звернулась до суду з позовом 17.03.17 року із вимогами щодо захисту її порушених прав.

Отже, враховуючи дату звернення позивачки до суду, шестимісячний строк на звернення до суду з позовом та період за який позивачка просить суд захистити її права, колегія суддів приходить до висновку, що права позивачки підлягають захисту з 17.09.2016 року.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишення позовних вимог без розгляду за період з 01.06.2015 року по 17.09.2016 року.

Відповідно до ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Постанова суду першої інстанції в частині залишення позову без розгляду не оскаржується.

Обґрунтувань яким чином наявність у позивачки третьої групи інвалідності вплинуло на не можливості своєчасно подати адміністративний позов, до суду не надано.

Щодо посилання відповідача в апеляційній скарзі на невірне застосування судом першої інстанції ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги та зазначає, що суд першої інстанції помилково поновив позивачці строк звернення до суду, посилаючись на її стан здоров'я .

Даний висновок судом першої інстанції зроблено на підставі довідки МСЕК про встановлення позивачці третьої групи інвалідності.

Колегія суддів зазначає, що наявність у позивачки третьої групи інвалідності не свідчить про неможливість подати позов до суду.

Обґрунтування відносно того, яким чином наявність у позивачки третьої групи інвалідності вплинула на не можливість вчасно звернутися до суду за захистом своїх прав в матеріалах справи відсутні.

Щодо посилань позивачки в клопотанні про поновлення строку, як на підставу пропуску строку звернення до суду, на те що незаконність припинення виплат працюючим пенсіонерам пенсій встановлена рішенням Верховного суду України від 24.05.2016 р., тому лише після прийняття даного рішення позивачка переконалась у незаконності дій відповідача та звернулась до суду, колегія суддів зазначає наступне.

Прийняття даного рішення не може вважатися належною підставою пропуску строку на звернення до суду з адміністративним позовом.

Відсутність рішення Верховного суду України не є перешкодою для звернення до суду за захистом своїх прав .

Будь які належні обґрунтування причин пропуску строку на звернення до суд в матеріалах справи відсутні.

Щодо задоволення позовних вимог в частині зобов'язано Кобеляцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області відновити з 17.09.2016 року виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», колегія суддів зазначає наступне.

01.01.2016р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-VІІІ від 24.12.2015, яким було продовжено особливий порядок виплати пенсії працюючим пенсіонерам у період з 01.01.2016 р. по 31.12.2016р.

Відповідно до статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції з 01.01.2016р.) тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", Законом України «Про прокуратуру», Законом України «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії / щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Таким чином, стаття 47 Закону у вказаній редакції передбачає таку підставу для припинення пенсії як робота на посадах, які дають право на призначення пенсії, зокрема, передбаченої ЗУ «Про судоустрій і статус суддів».

З 01.01.2016р. сам факт роботи на посадах та на умовах, які передбачені, зокрема, ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» є підставою для припинення виплати пенсій, призначених у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774-УШ, внесенно зміни до статті ст.47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" тимчасово, по 31 грудня 2017 року особам (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" ), які займають посади державної служби, визначені Законом України від 10 грудня 2015 року № 889-УІІІ "Про державну службу", а також працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Таким чином, законодавець з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року тимчасово обмежив виплату пенсії особам, які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів". Згідно до змін до ст.47 ч.1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" підставою для тимчасової невиплати пенсії є період роботи на посадах та на умовах передбачених серед іншого Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Таким чином, враховуючи, що позивач працює на посаді та на умовах, передбачених Законом України "Про судоустрій і статус суддів", вона є посадовою особою (спеціальним суб'єктом) на яку безпосередньо розповсюджується дія Закону України «Про судоустрій і статус суддів"» , тому зупинення виплати пенсії за вислугою років є правомірним.

Колегія суддів зазначає, що Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. №213-УІІІ, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-VIII від 24.12.2015 та окремі положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» неконституційними не визнані, тобто є чинними та підлягають застосуванню.

Зазначене спростовує правову позицію позивача щодо права отримання пенсії в період з 19.09.2016р.

Враховуючи вищенаведене , колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог за період з 01.01.2016р. оскільки в цей період відсутні правові підстави для виплати позивачу раніш призначеної пенсії.

Наведене не враховано судом першої інстанції , тому постанова суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог підлягає скасуванню відповідно положень ст. 202 КАС України з прийняттям нової постанови про відмову у задоволені позовних вимог, а апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Постанову Кобеляцького районного суду Полтавської області від 15.05.2017р. по справі № 532/472/17 скасувати.

Прийняти нову постанову якою позов ОСОБА_1 в частині зобов'язання Кобеляцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області відновити виплату пенсії за віком починаючи з 01.06.2015 р. по 17.09.2016 р. - залишити без розгляду.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Григоров А.М.
Судді Тацій Л.В. Подобайло З.Г.
Повний текст постанови виготовлений 09.10.2017 р.