Справа № 306/634/17
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2017-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/9341/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Носа С.П., Яворського І.О.,

з участю секретаря судового засідання: Джули В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Мукачівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на постанову Свалявського районного суду Закарпатської області від 21 липня 2017 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Мукачівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області (далі - УПФУ) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом, в якому просив визнати протиправними дії УПФУ щодо не зарахування йому до стажу періоди роботи з 20.08.1979 по 01.02.1982, з 01.02.1982 по 28.10.1986, з 03.11.1986 по 01.10.1988, з 01.10.1988 по 01.01.1991 в районах Крайньої Півночі на пільгових умовах із пільговим коефіцієнтом, а саме один рік роботи у вказаний період у районах Крайньої Півночі часу за один рік та шість місяців та зобов'язати відповідача зарахувати до його стажу зазначені періоди, провести перерахунок з 02.02.2017 із зарахуванням вказаних періодів роботи та зобов'язати сплатити недоотримані суми пенсій з 02.02.2017.

Постановою Свалявського районного суду Закарпатської області від 21.07.2017 позов було задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, УПФУ подало апеляційну скаргу, яку мотивує відсутністю законних підстав для зарахування стажу роботи у районах Крайньої Півночі часу за один рік та шість місяців, оскільки за період роботи з 20.08.1979 по 01.02.1982 трудовий договір укладався тільки на три роки, а періоди роботи з 01.02.1982 по 28.10.1986, з 03.11.1986 по 01.10.1988, з 01.10.1988 по 01.01.1991 взято до розрахунку стажу по трудовій книжці в одинарному розмірі, оскільки наявність договору та строк його дії відсутній в пенсійній справі. Тому просить скасувати постанову Свалявського районного суду Закарпатської області від 21.07.2017 та прийняти нову, якою відмовити позивачу у задоволенні його адміністративного позову.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі письмові докази та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ та з 02.02.2017 отримує пенсію за віком. При обрахунку стажу роботи, що дає право на пенсійне забезпечення періоди роботи з 20.08.1979 по 01.02.1982, з 01.02.1982 по 28.10.1986, з 03.11.1986 по 01.10.1988, з 01.10.1988 по 01.01.1991, як трудовий стаж вироблених в місцевостях, прирівняних до району Крайньої Півночі та в районах Крайньої Півночі зараховано з розрахунку рік за рік.

Не погодившись із обрахунком стажу роботи в місцевостях, прирівняних до району Крайньої Півночі та в районах Крайньої Півночі позивач звернувся до суду із позовною заявою про перерахунок стажу роботу із зарахуванням спірних періодів роботи із пільговим коефіцієнтом розрахунку один рік за один рік і шість місяців.

Згідно записів, які містяться в трудовій книжці ОСОБА_1, у період з 20.08.1979 по 01.02.1982 він працював в будівельно-монтажному управлінні Нефтегазодобуваючого управління «Холмгорнефть» виробничого об'єднання «Ноябрьськнефтегаз», з 01.02.1982 по 28.10.1986 в ННГ Будівельно-монгтажному управлінні № 1 м. Ноябрьск, з 03.11.1986 по 01.10.1988 в Ноябрьскому підприємстві електосети Ноябрьск, з 01.10.1988 по 01.01.1991 працював в «Продуктивність кооперативу Іскра».

Крім того, стаж його роботи на зазначених підприємствах підтверджено архівною довідкою № 01/1/1/18236 від 05.12.2016, виданою АТ «Газпромнефть-Ноябрьскнефтегаз», архівною довідкою № 77 від 07.12.2016, виданою АТ енергетики та електрифікації «Тюменьенерго» та копією наказу № 245-Ас від 03.11.1986, виданого Ноябрьським підприємством електричних мереж районного енергетичного управління «Тюменьенерго», відповідно до якого ОСОБА_1 працював пилорамщиком у відділі капітального будівництва з оплатою праці VI розряду з часовою оплатою праці з 03.11.1986 з Північною надбавкою 80 %.

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд першої інстанції, виходив з того, що позивач має право на пільгове обчислення стажу за період його роботи з 20.08.1979 по 01.02.1982, з 01.02.1982 по 28.10.1986, з 03.11.1986 по 01.10.1988, з 01.10.1988 по 01.01.1991, оскільки достатньою підставою для пільгового обчислення стажу в районах Крайньої Півночі і прирівняних до них районів є записи в трудовій книжці позивача та відповідні довідки.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам процесуального права, а також фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Частинами 1 та 2 статті 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Якщо міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Статтею 5 Угоди «Про гарантії прав громадян держав - учасниць СНД в галузі пенсійного забезпечення» від 13.03.1992, яка підписана Україною, встановлено, що вона розповсюджує дію угоди на пенсійне забезпечення громадян, які встановлені чи будуть установлені законодавством держави - учасниці угоди.

Статтею 3 тимчасової Угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі, та в місцевостях, які прирівняні до даних районів, в галузі пенсійного забезпечення від 19.01.1993, дозволено обчислювати стаж за нормами Закону Російської Федерації «Про державні гарантії і компенсації для осіб, працюючих і проживаючих в районах Крайньої Півночі та прирівняних місцевостях» від 19.02.1993, яким дозволено застосовувати пільгу при обчисленні стажу незалежно від факту наявності строкового трудового договору. Тим самим на рівні міжнародних угод укладених між Україною та Російською Федерацією встановлено, що на території України гарантується пенсійне забезпечення громадян, які працювали на території Росії в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях, і при цьому обов'язково визначено, що обчислення стажу здійснюється незалежно від факту наявності строкового трудового договору.

Крім того, пунктом 5 Перехідних Положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що період роботи до 01.01.1991 в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього СРСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах передбачених законодавством, що діяло до 01.01.1991.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР № 148 від 10.02.1960 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Підпунктом «д» пункту 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачено, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додаткові наступні пільги, зокрема, зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.

Відповідно до п.3 постанови Ради Міністрів Союзу РСР № 148 від 10.02.1960 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 01.03.1960 зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 01.03.1960 - за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Таким чином, враховуючи відомості трудової книжки та довідки, що підтверджують отримування пільг під час роботи позивача в районі Крайньої Півночі та у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для зарахування до пільгового трудового стажу спірних періодів.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені судом обставини, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводи апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Мукачівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області залишити без задоволення, а постанову Свалявського районного суду Закарпатської області від 20 липня 2017 року по справі № 306/634/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
І. О. Яворський

Повний текст ухвали складено 10.10.2017.