Справа № 826/3497/16
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2017-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

09 жовтня 2017 року № 826/3497/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Федорчука А.Б., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Бюро інвестиційних проектів-проектний менеджмент»
до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі головного управління державної фіскальної служби у місті Києві
провизнання протиправним дій та скасування податкового-повідомлення рішення від №

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бюро інвестиційних проектів-проектний менеджмент» (надалі - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві (надалі - відповідач), в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Солом'янському районі Головного управління ДФС у місті Києві від 16.02.2016 № .

Як вбачається з матеріалів справи, позивач підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечує, про що надав відповідні письмові заперечення, які наявні в матеріалах справи.

Справа розглянута в порядку письмового провадження у відповідності до положень ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності необхідності заслуховувати свідків чи експертів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, головним державним ревізором-інспектором відділу контролю за декларуванням ПДВ, управління оподаткування юридичних осіб ДПІ у Солом'янському районі Головного управління ДФС у місті Києві Желізко Іриною Олександрівною проведено камеральну перевірку своєчасності сплати податку на додану вартість (з питань своєчасності сплати узгоджених податкових зобов'язань) Товариством з обмеженою відповідальністю «Бюро інвестиційних проектів - проектний менеджмент» ().

В ході проведення перевірки встановлено порушення пункту 57.1 статті 57 розділу II Податкового кодексу України.

Співробітниками ДПІ у Солом'янському районі Головного управління ДФС у місті Києві проведено камеральну перевірку щодо своєчасності сплати податку на додану вартість (з питань своєчасності сплати узгоджених податкових зобов'язань за період з 27.01.2014 р. по 2016 р. з податку на додану вартість.

За результатом перевірки Контролюючим органом складено Акт перевірки від 12.02.2016 р. за № 7292/26-58-11-01-09-31059394 (надалі - Акт перевірки).

В Акті перевірки встановлені порушення пункту 57.1 статті 57 розділу II Податкового кодексу України.

На підставі Акту перевірки Контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 16.02.2016 р. № , яким нараховано штрафні санкції за порушення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 79454,96 грн.

Позивач не погоджуючись з спірним податковим повідомленням-рішенням, звернулось до суду з даним позовом.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також, норми чинного законодавства, Суд прийшов до висновку про обґрунтування позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно ст. 62 Податкового кодексу України одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

У відповідності до п. п. 20.1.4, п. 20.1. ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно п. 75.1. ст. 75 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до абз.1 п. 75.1. ст. 75 Податкового кодексу України камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно п. 75.1.1. ст. 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні органу державної податкової служби виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій).

Пунктом 76.1 ст. 76 Податкового кодексу України встановлено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Згідно п. 200.10 ст. 200 Податкового кодексу України протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Відповідно до п.76.2 ст.76 Податкового кодексу України порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 8 6 цього Кодексу.

Згідно п. 2.5.1. Методичних рекомендацій щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця, затверджених наказом Міністерства доходів і зборів України від 14.06.2013 р. № 165 (далі - Методичні рекомендації), Акт про результати камеральної перевірки складається у вигляді відповідного зразка, який наведено у додатку №2 і складається у разі встановлення помилок (порушень) у податковій звітності або неподання (несвоєчасне подання) податкової звітності.

Аналіз вищенаведених правових положень дозволяє дійти до висновків, що у даному випадку камеральна перевірка повинна бути проведена виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків; камеральна перевірка даних, заявлених у податковій звітності, повинна бути проведена протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання такої звітності.

Як вбачається зі змісту Акту перевірки та письмових заперечень Відповідача, в даному випадку контролюючим органом проведена камеральна перевірка.

Згідно складеного Акту перевірки, фіскальний орган проводив перевірку не податкової звітності Позивача, а перевірку своєчасності сплати Товариством узгодженої суми податкового зобов'язання, що відповідно до пункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України є предметом документальної, а не камеральної перевірки.

До того ж, зміст Акта перевірки свідчить на користь того, що в порушення вимог п.76.1 посадовою особою контролюючого органу при проведенні перевірки використано не лише податкову звітність, а й податкові повідомлення-рішення та рішення про погодження застосування податкового компромісу.

В той же час, відповідно до Методичних рекомендацій (додатку №2 форма акту) камеральні перевірки можуть бути проведені лише з приводу перевірки даних, задекларованих у податковій звітності та з використанням податкової декларації (розрахунку) та бази даних Міністерства доходів і зборів.

В той же час, на відміну від камеральної перевірки, документальна невиїзна перевірка потребує наявності наказу про призначення документальної перевірки та обов'язкового доведення до відома платника податків про дату та місце її проведення. Проте, позивач не отримав від відповідача копії наказу про проведення документальної невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку перевірки та місце її, що є підтвердженням порушення відповідачем при проведенні перевірки вимог діючого законодавства, зокрема контролюючий орган діяв не у спосіб, передбачений Законом.

Таким чином, діючи не у спосіб, передбачений Законом, відповідач провів камеральну перевірку з питань, які є відмінними від питань, що входять до предмета камеральної перевірки.

Суд звертає увагу, що в рядках 5 та 10 наведеного в Акті розрахунку Відповідач вказав в графі «Документ» одне й теж податкове повідомлення-рішення № від 30.04.2015 р. в якості підстави нарахування штрафу за календарні періоди, один з яких поглинає інший (08.06.2015 р. - 01.07.2015 р. та 08.06.2015р. -26.06.2015 р.), що в свою чергу свідчить, що штраф нараховано двічі.

Разом з тим, вищевказане податкове повідомлення-рішення Позивачем оскаржено до Окружного адміністративного суду м. Києва в рамках справи №826/9370/15.

Згідно з п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Суд звертає увагу, що Контролюючий орган не мав права нараховувати штрафні санкції за несвоєчасну сплату по податковому повідомленню-рішенню № від 30.04.2015 р., оскільки станом на 12.02.2016 р. в провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва перебувала справа про оскарження даного рішення.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 лютого 2017 року по справі №826/9370/15 адміністративний позов ТОВ «Бюро інвестиційних проектів-проектний менеджмент» задоволено повністю; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Солом'янському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 29.04.2015 №.

В рядку 11 наведеного в акті розрахунку Відповідач вказав в графі «Документ» податкове повідомлення-рішення №000452202 від 29.10.2014 р. в якості підстави нарахування штрафу за календарний період, який настав через рік після прийняття цього рішення.

Суд звертає увагу, що Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.04.2015 у справі №826/3424/15 податкове повідомлення-рішення №000452202 від 28.10.2014 скасоване. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.06.2015 вищевказану постанову залишено без змін. Ухвалами Вищого адміністративного суду України та Верховного Суду України (відповідно від 26.06.2015 та від 20.10.2015) відповідачу відмовлено у відкритті проваджень.

В рядку 13 наведеного в акті розрахунку Відповідач вказав в графі «Документ» податкове повідомлення-рішення №000462202 від 29.10.2014, яке скасоване рішенням контролюючого органу про погодження застосування податкового компромісу від 09.02.2015 №2957/10/26-58-22-01-10. Уточнені податкові зобов'язання своєчасно сплачені позивачем платіжним дорученням №4999 від 28.10.2015р., тобто до прийняття рішення про застосування податкового компромісу.

Крім того, в рядку 12 наведеного в акті розрахунку Відповідач вказав в графі «Документ» вищевказане рішення щодо погодження застосування податкового компромісу від 09.02.2015 №2957/10/26-58-22-01-10. Уточнені податкові зобов'язання за цим рішенням сплачені нами платіжним дорученням №4999 від 28.10.2015р., тобто до його прийняття.

В рядках 1-4 та 6-9 наведеного в акті розрахунку Відповідач вказав в графі «Документ» Податкові декларації з податку на додану вартість, за якими визначені Позивачем самостійно податкові зобов'язання сплачені своєчасно, що підтверджується копіями платіжних доручень, які наявні в матеріалах справи.

Так, в рядках 3 та 7 вказано одну й ту саму Податкову декларацію від 19.05.2015 р., тобто штраф нараховано двічі за один і той же період. В даній декларації (за квітень 2015р.) Позивачем визначено суму податку на додану вартість в розмірі 388571 грн., яку своєчасно сплачено платіжним дорученням №5260 від 28.05.2015р.

Також своєчасно сплачено платіжним дорученням №5182 від 28.04.2015р. суму податку на додану вартість в розмірі 486 527 грн., яку позивачем визначено в податковій декларації від 17.04.2015 (за березень 2015р.), що вказана відповідачем в рядку 4 наведеного в акті розрахунку.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що визначені Позивачем в податкових деклараціях за квітень 2015 р. та березень 2015 р. своєчасно сплачені суми податку (388571,00 грн. і 486527,00 грн.) не співпадають із сумами боргу (177788,30 грн. і 173678,10 грн.), що вказані Відповідачем в акті розрахунку в якості підстави для нарахування штрафу.

Враховуючи вищевикладене, Суд зазначає, що відсутність заборгованості зі сплати податків, зборів, платежів перед бюджетом в період з 20.07.2015 р. по 29.07.2015 р. підтверджено самим Відповідачем Довідкою від 20.07.2015р. №18668/10/26-58-23-01-12, яка наявна в матеріалах справи, що в сукупності з усім вищезазначеним вказує на необґрунтованість висновків акту перевірки та, як наслідок, неправомірність податкового повідомлення-рішення №.

З аналізу матеріалів справи та норм справи, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірності прийнятих ним спірних рішень з урахуванням всіх встановлених фактичних обставин та вимог законодавства.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 69, 70 71, 158-163, 167 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у місті Києві від 16.02.2016 р. № .

3. Стягнути з Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління державної фіскальної служби України в м. Києві за рахунок державних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюро інвестиційних проектів - проектний менеджмент» () судові витрати у розмірі 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень).

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Б. Федорчук