Справа № 2а-533/10
Суддя: Мельник О.В.
Дата ухвалення: 2010-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Рівненський міський суд Рівненської області
_________________________________________________________________
Справа № 2а-6714/ 09
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2010 року

Рівненський міський суд у складі:

головуючого - судді Мельник О.В.,

при секретарі Яремі Г.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Чепиля М.І.,

представника третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Рівненської міської ради про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У позовній заяві вказується, що позивач є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС І категорії та є інвалідом третьої групи. З метою реалізації права, передбаченого п. 20 ст. 20 України «Про соціальний захист громадян» 28 квітня 2009 року звернувся до ької міської ради з заявою про відведення земельної ділянки, так, як перебуває на Виконкомі Рівненської міської ради у зв'язку із необхідністю поліпшення житлових 0.05.2009 року Рівненська міська рада у зв'язку із відсутністю механізмів відмовила у у наданні (відведенні) земельної ділянки. Стверджує, що Рівненська міська рада яючи в задоволенні заяви позивача не врахувала, що надане йому п. 20 ч.І ст. 20 України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» право не перебуває в залежності від : наявності чи відсутності у ради земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, відкорегованого генплану забудови міста, наявності фінансування проектно-кошторисної документації, не виділення масивів для індивідуального житлового будівництва, наявності чи відсутності (черги) обліку громадян для виділення земельних ділянок для особистого підсобного господарства, садівництва і городництва, будівництва індивідуальних гаражів і дач, а поняття «відведення» та «передання в користування чи у власність» між собою не ттожні. Просить суд визнати неправомірними дії Рівненської міської Ради щодо не шя відповідно до п.20 ст. 20 ЗУ «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивачу, як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС категорії земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва та будівництва гаражу, а також просить зобов'язати Рівненську міську Раду відповідно до п.20 ст.20 ЗУ «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» вчинити дії по відведенню ОСОБА_4, земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва та будівництва гаражу в межах норм встановлених Земельним Кодексом України та передання безоплатно її в приватну власність.

Представник відповідача позов не визнав, з підстав, викладених у письмовому запереченні та, зокрема пояснив, що виділення земельних ділянок під індивідуальне житлове будівництво проводиться згідно черговості.

Представник третьої особи на стороні відповідача - Управління земельних відносин пояснила, що звернення позивача до Рівненської міської ради не відповідає вимогам ст. 118 ЗК України, оскільки не містить необхідних додатків. Окрім того вважає, що позивачу правомірно відмовлено в виділенні земельної ділянки, оскільки ОСОБА_4 не перебуває у

відповідній черзі першим, а умова черговості визначена рішення Рівненської міської ради, 10.07.2003 року №400.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до 4.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Аналогічна норма міститься і в ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Згідно з ч. 6 ст.118 Земельного кодексу України передача у власність земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності здійснюється на підставі рішення органу місцевого самоврядування, прийнятого за заявою громадянина.

Повноваження щодо надання земельних ділянок у власність із земель комунальної власності територіальної громади міста належить до повноважень Рівненської міської ради відповідно до п."б" ст. 12 Земельного кодексу України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є інвалідом війни 3 групи та має статус ліквідатора аварії на ЧАЕС першої категорії.

22 квітня 2008 року, з метою реалізації наданого указаним законом права, позивач звернувся до Виконавчого комітету Рівненської міської ради, який у свою чергу доручив розгляд вказаного звернення Управлінню земельних відносин Виконавчого комітету Рівненської міської ради.

20 травня 2009 року Управлінням земельних відносин ОСОБА_4 було відмовлено у виділенні земельної ділянки у зв'язку з тим, що позивач у відповідній черзі не перебуває на обліку першим. Окрім того, підставою для відмови було вказано відсутність фінансування проектно-кошторисної документації та будівництва інженерного забезпечення за рахунок міського бюджету, у зв'язку з чим Рівненською міською радою не проводиться безоплатне виділення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва.

Згідно з положенням п. 20 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний за громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, віднесенні категорії 1 (пункт 1 статті 14), надається, зокрема гарантована державою пільга и обов'язкового (протягом року після подання заяви) відведення місцевими Радами земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва для тих, хто потребує ПОЛІПНЕ житлових умов та перебуває на квартирному обліку, а також відведення земельних діл; для ведення особистого підсобного господарства, садівництва і городництва, будівництва індивідуальних гаражів і дач.

Указана норма не містить будь-яких умов реалізації наданого відповідному суб'єкт гарантованого державою права на отримання у власність земельної ділянки, а тому - норма є імперативною.

Єдиний порядок передачі у власність громадянам земельних шляхом приватизації ділянок визначений ст. 118 ЗК України, відповідно до частини 6 якої, у редакції, що була чинною на день звернення позивача з указаною заявою, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву відповідної міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання.

Із дослідженої судом заяви позивача встановлено, що останній вказав в ній мету використання земельної ділянки, яку просив виділити, хоча й не зазначив її розміри.

Поряд з тим, відповідачем не було зазначено підставою для відмови у задоволенні заяви ОСОБА_4 відсутність вказівки на розмір земельної ділянки.

Окрім того, п. 20 ст. 20 Закону України «Про соціальний захист громадян, постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» вказує на обов'язок відведе] місцевими Радами земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва для тих, відведення земельних ділянок для ведення особистого підсобного господарства, садівництва і огородництва, будівництва індивідуальних гаражів і дач.

Поняття «відведення» земельної ділянки та поняття «виділення» земельної ділянки не є тотожним. Поряд з тим, відведення земельної ділянки є обов'язковою процедурою, яка здує передачі її у власність громадянам, які наділені відповідним правом.

Згідно з ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, в редакцій, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, відповідна міська рада розглядає заяву, і в разі згоди на здачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення.

В даному разі, поєднане тлумачення положень п. 20 ст. 20 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ч.6 - ч.9 ст. 118 Земельного кодексу України вказують на єдиний шлях реалізації права на отримамання у власність земельної ділянки особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, шляхом відведення такій особі земельної ділянки, надання згоди на розробку проекту її відведення, погодження такого проекту та прийняття рішення про передачу земельної ділянки у власність.

Суд вважає, що відсутність фінансування проектно-кошторисної документації та будівництва інженерного забезпечення за рахунок місцевого бюджету, не може бути перепоною для реалізації громадянами України свого гарантованого державою конституційного права на землю (ст. 14 Конституції України).

Окрім того, діючим законодавством в сфері регулювання земельних відносин, на відміну житлового законодавства, не передбачено існування будь-якої черговості отримання земельних ділянок у власність громадянами України, а тому посилання відповідача на вказану обставину, як підставу для відмови в задоволенні позову також не ґрунтується на вимогах закону, а згідно з ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується й набувається і реалізується громадянами виключно відповідно до закону.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про те, що дії Рівненської міської ради по відмові у задоволенні заяви позивача порушують його право, передбачене п. 20 ст. Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у зв'язку із чим позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 3,6,15,17, 158-163 КАС України

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задоволити.

Визнати неправомірними дії Рівненської міської Ради щодо відмови у відведенні відповідно до п.20 ст. 20 ЗУ «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ОСОБА_4 - учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС - першої категорії земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва та будівництва гаражу.

Зобов'язати Рівненську міську Раду відповідно до п.20 ст. 20 ЗУ «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» вчинити дії по веденню ОСОБА_4 земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва та будівництва гаражу в межах норм встановлених Земельним Кодексом України та передання її безоплатно в приватну власність.

На постанову може бути подано апеляцію до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яка повинна бути подана протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Повний текст постанови виготовлено 1 березня 2010 року.

Головуючий