Справа № 490/10641/16-а
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2017 р.м.ОдесаСправа № 490/10641/16-а

Категорія: 10.3 Головуючий в 1 інстанції: Гуденко О.А.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Вербицької Н.В., Джабурія О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Миколаївському районі (нині - Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області) про визнання протиправною відмову та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

03.11.2016р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області про визнання протиправною відмову у видачі їй довідки про заробітну плату; зобов'язання видати їй довідку про заробітну плату з 01.05.2016р. відповідної посади та рангу - заступника начальника відділу надходження доходів управління Пенсійного фонду України у Миколаївському районі, дванадцятого рангу, що подається для перерахунку пенсії, форма якої затверджена постановою Правління Пенсійного фонду України від 04.09.13р. №15-1.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 грудня 2016 року позов задоволений.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на помилкове застосування судом першої інстанції, при вирішенні справи, вимог закону, внаслідок чого просить постанову суду скасувати та прийняти нову про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 06.10.2004 року ОСОБА_1 звільнена з посади заступника начальника відділу надходження доходів Управління Пенсійного фонду України у Миколаївському районі з присвоєнням чергового 12 рангу державного службовця, за вислугу років на державній службі більше 10 років.

Позивачу була призначена пенсія відповідно до ст. 37 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-Х11 «Про державну службу», у розмірі 80 % від суми заробітної плати, на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

19.10.2016 року, у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям, ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про видачу їй довідки про заробітну плату з 01.05.2016р. відповідної посади та рангу - заступника начальника відділу надходження доходів Управління пенсійного фонду України у Миколаївському районі, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію. /а.с.17/

Листом від 25.10.2016 року №27-К-1 відповідач відмовив в задоволенні зазначеної заяви, з посиланням на відсутність правових підстав для видачі довідки та перерахунку пенсії. /а.с.16/

Не погоджуючись з відмовою у видачі довідки про заробітну плату, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами врегульовані Конституцією України, Законом України «Про державну службу», яким визначаються загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті.

Відповідно до вимог статті 37-1 Закону України від 16.12.1993 №3723-XII «Про державну службу», в редакції, чинній на час звільнення позивача та призначення їй пенсії державного службовця, зазначалося, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

За приписами пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31.05.2000 №865 (далі - Постанова №865) в редакції, чинній на час звільнення позивача та призначення їй пенсії державного службовця визначалися умови та підстави для перерахунку пенсії таким пенсіонерам.

Пунктом 5 цієї ж постанови передбачалося, що перерахунок пенсій проводиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи, форма якої затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 № 15-1 затверджено форму довідки про заробітну плату, яка подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію.

Разом з тим, форму вказаної довідки було виключено згідно із змінами, внесеними постановою правління Пенсійного фонду України від 04.07.2016 № 15-2.

Як передбачено пунктом 3 цієї постанови правління Пенсійного фонду України від 04.07.2016 №15-2, вказана постанова набирає чинності з дня її офіційного опублікування. Офіційне опублікування вказаної постанови Пенсійного фонду України мало місце в Офіційному віснику України, 2016, № 67 (02.09.2016), ст. 2258.

Тобто, форма довідки, з приводу якої мало місце звернення позивача, була виключена з 02.09.2016р.

Позивач звернулася з відповідною заявою до відповідача 19.10.2016р., тобто на момент звернення позивача форма довідки вже втратила чинність, тому дії відповідача щодо відмови у видачі довідки є обґрунтованими.

Крім того, відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII (в редакції, що була чинною на час призначення пенсії позивачу) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Згідно з ст.37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII (в редакції, що була чинною на час призначення пенсії позивачу) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», який набув чинності 01 січня 2015 року, положення ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» викладені у новій редакції, згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям був визначений у п. п. 4, 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії». Вказані норми права передбачали, що перерахунок пенсії здійснюється у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Однак, постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» норми і положення, які встановлювали порядок і умови перерахунку пенсії були виключені.

З 01 травня 2016 року набув чинності новий Закон України «Про державну службу» №889-VIII (далі - Закон №889), відповідно до ст.90 якого пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до п. 2 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №889 визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

У свою чергу, Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 03 червня 2014 року у справі «Великода проти України» суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства.

З врахуванням викладеного, пенсійний орган, відмовляючи у видачі довідки про заробітну плату діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, внаслідок чого позовні вимоги не підлягають задоволенню.

За таких обставин, оскільки судом першої інстанції при вирішенні справи порушені норми матеріального права, тому оскаржена постанова суду в порядку ст.202 КАС України підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області задовольнити, постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 грудня 2016 року скасувати.

Прийняти у справі нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області про визнання протиправною відмову та зобов'язання вчинити певні дії.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: А.В. Крусян

Суддя: Н.В. Вербицька

Суддя: О.В. Джабурія