Справа № 820/3113/17
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2017-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 жовтня 2017 р. № 820/3113/17
Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шляхової О.М.,

при секретарі - Молчанової О.М.,

за участі:

представника позивача - Воробйової О.В.

представника відповідача - Зайко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі відокремленого підрозділу - ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії , -

В С Т А Н О В И В :
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом, в якому просить суд: 1. Визнати протиправним і скасувати рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі відокремленого підрозділу ІНФОРМАЦІЯ_2 про взяття ОСОБА_1 повторно на військовий облік військовозобов`язаних від 22.03.17р.; 2. Зобов`язати Харківський обласний військовий комісаріат в особі відокремленого підрозділу Харківського об`єднаного військового комісаріату анулювати запис у військовому квитку ОСОБА_1 про повторне взяття ОСОБА_1 на військовий облік військовозобов`язаних від 22.03.17р. та повернути позивачу витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 299,20 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на початку березня 2017 року ОСОБА_1 , було отримано повістку Харківського об`єднаного районного військового комісаріату з вимогою прибути 22.03.17р. до ІНФОРМАЦІЯ_3 для підтвердження зняття з військового обліку. 22.03.17р. ОСОБА_1 прибув до Харківського об`єднаного районного військового комісаріату та пред`явив свій військовий квиток, в якому містилася відмітка про зняття ОСОБА_1 з військового обліку від 26.06.2011р. Однак, під час перебування ОСОБА_1 22.03.17р. у Харківському об`єднаному районному військовому комісаріаті, попри причини виклику, зазначені у повістці, в пред`явленому військовому квитку було поставлено відмітку про повторне взяття ОСОБА_1 на військовий облік військовозобов`язаних.

Вважає рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі відокремленого підрозділу - Харківського об`єднаного районного військового комісаріату із взяття ОСОБА_1 повторно на військовий облік, прийняте 22.03.17р., протиправним, оскільки на підставі Наказу МО СРСР № 712 від 04.10.1991р. ОСОБА_1 було звільнено з військової служби в званні «солдат». Відтак, повторне взяття ОСОБА_1 на облік як військовозобов`язаного 22.03.17р. Харківським об`єднаним районним військовим комісаріатом з підстав зміни законодавства вважаю таким, що порушують норми статей 8, 19 та 58 Конституції України, Закону України N 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» в редакції від 15.06.2011р., яким ОСОБА_1 було звільнено від військового обов`язку.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи заявленого позову, просив його задовольнити, зазначивши при цьому, що рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі відокремленого підрозділу - Харківського об`єднаного районного військового комісаріату з повторного взяття ОСОБА_1 на облік як військовозобов`язаного 22.03.17р. з підстав зміни законодавства позивач вважає протиправним і вчиненим з порушенням норм діючого законодавства України і охоронюваних прав, свобод і інтересів громадянина.

Відповідач проти позову заперечував. В наданих письмових запереченнях (а.с. 115-119; 187-190) та у судовому засіданні представником відповідача, зокрема, зазначено, що на підставі отриманої інформації про місце реєстрації (перебування) громадянина на території, яку обслуговує НОМЕР_1 і який повинен за віком перебувати на військовому обліку, військовий комісар Р(МВК) здійснює його виклик за допомогою повідомлення до Р(МВК). Повторно, громадянин ОСОБА_1 , прийнятий на військовий облік військовозобов`язаних Харківським ОРВК Харківської області 22.03.2017 року на підставі ч. 1 ст. 27 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», де визначено, що у запас Збройних Сил України та інших військових формувань зараховуються громадяни України, які придатні за станом здоров`я до проходження військової служби в мирний або воєнний час і не досягли граничного віку перебування в запасі. Вони перебувають на військовому обліку в районних (міських) військових комісаріатах та відповідних органах інших військових формувань. Зазначає, що юридичних підстав для скасування запису у військовому квитку ОСОБА_1 про повторне взяття його на облік військовозобов`язаних 22.03.2017 року у відповідача не має.

Представник відповідача наголошував на тому, що в Україні діє особливий період (постанова Вищого Адміністративного суду України від 16.02.2015 року справа №800/582/14). Зазначає також, що на даний час військові частини Збройних Сил України переведені на штати воєнного часу і виконують бойові завдання з захисту суверенітету і територіальної цілісності держави в штаті воєнного часу. Національна економіка (підприємства оборони) працює на повну потужність, виконуючи державні замовлення з виробництва та ремонту техніки, озброєння та іншого майна для Збройних Сил України та інших військових формувань, громадяни України сплачують в казну держави податок (військовий збір) на потреби армії, військовозобов`язані підписують контракт на період дії особливий період при прийнятті на військову службу за контрактом, підприємства виплачують середню заробітну платню своїм працівникам які підписали контракт і проходять військову за контрактом на період дії особливого періоду та за якими зберігаються робочі місця на цей період. Все це свідчить про те що в країні діє особливий період.

У судовому засіданні представник відповідача зазначив, що тисячі військовозобов`язаних знятих (виключених) з військового обліку, поновлені на військовому обліку для забезпечення Збройних Сил, та інших військових формувань людськими ресурсами. Вважає, що Військовий комісаріат вчинив правильні дії, так як діяв на підставі та у відповідності до чинного законодавства, зокрема, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а також вимог пункту II додатку 2 до мобілізаційної директиви Генерального Штабу ЗС України від 22.06.2015 року № 322/2/2189 дск.

Просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 на початку березня 2017 року було отримано повістку Харківського об`єднаного районного військового комісаріату з вимогою прибути 22.03.17р. до ІНФОРМАЦІЯ_3 для підтвердження зняття з військового обліку (а.с. 10).

22.03.17р. ОСОБА_1 прибув до Харківського об`єднаного районного військового комісаріату та пред`явив свій військовий квиток, в якому містилася відмітка про зняття ОСОБА_1 з військового обліку від 26.06.2011р.

Однак, під час перебування ОСОБА_1 22.03.17р. у Харківському об`єднаному районному військовому комісаріаті, в пред`явленому військовому квитку було поставлено відмітку про повторне взяття ОСОБА_1 на військовий облік військовозобов`язаних.

Судом встановлено, що на підставі Наказу МО СРСР № 712 від 04.10.1991р. ОСОБА_1 було звільнено з військової служби в званні «солдат» (а.с. 11-13).

Відповідно до ст. 27 Закону України N 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу», в редакції від 25.03.1992р., ОСОБА_1 було зараховано в запас другої категорії 17.12.1991р. і взято на облік віськовозобов`язаних в запасі.

На військовому обліку військовозобов`язаних запасу другої категорії в званні рядового ОСОБА_1 перебував до 26.06.2011р.

За матеріалами справи судом встановлено, що 26.06.2011р. ОСОБА_1 виповнилося 40 років.

Позивач вважає, що відповідно до ч. 2, 4 ст. 28 Закону України N 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» в чинній на той час редакції від 15.06.2011р. граничним строком перебування в запасі другого розряду рядового складу було встановлено вік до 40 років.

На підставі зазначених норм Закону України N 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» в чинній на той час редакції від 15.06.2011р. ОСОБА_1 26.06.2011р.було знято з військового обліку через досягнення граничного віку, про що зроблено відповідну відмітку у військовому квитку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу спірних рішень та дій на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З положень наведеної норми процесуального закону слідує, що адміністративному суду при вирішенні адміністративного спору належить перевірити, зокрема, обґрунтованість саме тих висновків, стосовно обставин спірних правовідносин, які покладені суб`єктом владних повноважень в основу спірного рішення.

По суті позовних вимог суд зазначає наступне.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби унормовані, зокрема, Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року N 2232-XII (надалі - Закон № 2232-ХІІ).

У відповідності до абзаців 1, 3 статтею 1 Закону № 2232-ХІІ, громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії районного (міського) військового комісаріату.

За змістом абзацу 1 частини 7 статті 14 Закону № 2232-ХІІ для проведення приписки громадян України до призовних дільниць у районних (міських) військових комісаріатах утворюються комісії з питань приписки. За приписами частини 9 цієї ж статті на районні (міські) комісії з питань приписки покладаються організація і проведення медичного огляду допризовників, які викликаються на комісію, визначення їх придатності для військової служби, а згідно з частиною 10 наведеної правової норми Закону за результатами медичного огляду громадянина України і з урахуванням рівня його освітньої підготовки, особистих якостей, роду діяльності та спеціальності комісія з питань приписки може прийняти одне з таких рішень: придатний для військової служби та попередньо призначений до служби у Збройних Силах України чи іншому військовому формуванні; тимчасово непридатний до військової служби, потребує лікування; підлягає направленню на додаткове медичне обстеження та проведення повторного медичного огляду (із зазначенням дати проведення); непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час, підлягає взяттю на облік військовозобов`язаних; непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку, підлягає виключенню з військового обліку; підлягає взяттю на військовий облік військовозобов`язаних як такий, що був раніше засуджений до позбавлення волі, обмеження волі, арешту, виправних робіт за вчинення злочину невеликої або середньої тяжкості, у тому числі із звільненням від відбування покарання; підлягає виключенню з військового обліку як такий, що був раніше засуджений до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Однак, 01.04.2014 року до Закону України N 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» було внесено зміни, якими передбачено, що граничний вік перебування в запасі другого розряду рядового складу було збільшено до 50 років. В подальшому, редакцією Закону України N2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» від 22.07.2014р. граничний вік перебування в запасі другого розряду рядового складу було збільшено ще раз до 60 років.

Згідно відповіді Харківського об`єднаного районного військового комісаріату № 380/4 від 13.04.2017р. на адвокатський запит вбачається, що ОСОБА_1 було повторно взято на військовий облік військовозобов`язаних Харківським ОРВК 22.03.17р. на підставі ст. 28 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зі змінами станом на 13.08.14р., а також вимог розпорядження телеграми Генерального штабу Збройних Сил України від 29.12.2016р. № 322/2/3783 дск.

Згідно додаткової відповіді Харківського об`єднаного районного військового комісаріату №139-ю від 01.06.2017р. Харківським ОРВК було наголошено на відповідності дій і рішень Харківського ОРВК щодо повторного взяття ОСОБА_1 на військовий облік військовозобов`язаних Харківським ОРВК 22.03.17р. вимогам ст. 28 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зі змінами станом на 13.08.14р., а також вимогам п.11 Додатку № 2 до мобілізаційної директиви Генерального штабу Збройних Сил України від 22.06.2015р. № 322/2/2180 дск.

Зазначений у відповіді Харківського об`єднаного районного військового комісаріату № 139-ю від 01.06.2017р. Додаток № 2 до мобілізаційної директиви Генерального штабу Збройних Сил України від 22.06.2015р. № 322/2/2180 дск також разом з відповіддю для ознайомлення не був наданий, оскільки у відкритому доступі зазначений документ відсутній.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, норми Конституції України є нормами прямої дії, а звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до правових позицій Конституційного Суду України, викладених в рішеннях від 22.09.2005р. № 5-рп/2005, від 29.06.2010р. № 17-рп/2010, від 22.12.2010р. № 23-рп/2010, від 11.11.2011р. № 10-рп/2011, принцип правової визначеності вимагає ясності й однозначності правової норми та забезпечення того, щоб ситуації й правовідносини залишалися передбачуваними. Громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано, тобто набуте право не може бути скасоване, звужене.

Дійсно, відповідно до ч. 1 ст. 22 граничний вік перебування на військовій службі встановлюється: 1) для військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, - до 45 років; 2) для військовослужбовців молодшого офіцерського складу - до 45 років; 3) для військовослужбовців старшого офіцерського складу: майорів (капітанів 3 рангу), підполковників (капітанів 2 рангу) - до 50 років; полковників (капітанів 1 рангу) - до 55 років; 4) для військовослужбовців вищого офіцерського складу - до 60 років; 5) для військовозобов`язаних та резервістів, які призиваються на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, та військовослужбовців, які проходять військову службу під час особливого періоду, - до досягнення граничного віку перебування в запасі та у військовому резерві.

Приписами статті 27 Закону України N 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що у запас Збройних Сил України та інших військових формувань зараховуються громадяни України, які придатні за станом здоров`я до проходження військової служби в мирний або воєнний час і не досягли граничного віку перебування в запасі. Вони перебувають на військовому обліку в районних (міських) військових комісаріатах та відповідних органах інших військових формувань. (ч.1 ). Запас військовозобов`язаних поділяється на першу і другу категорії. (ч. 2). До запасу першої категорії належать військовозобов`язані, які проходили військову службу та здобули під час її проходження військово-облікову спеціальність (ч.3 ). До запасу другої категорії належать військовозобов`язані, які не здобули військово-облікової спеціальності під час проходження військової служби або не проходили військової служби, а також військовозобов`язані-жінки (ч. 4 ).

Згідно до ч.1. та ч. 2 статті 28 зазначеного Закону, запас військовозобов`язаних поділяється на два розряди, що встановлюються залежно від віку військовозобов`язаних. Військовозобов`язані, які перебувають у запасі та мають військові звання рядового, сержантського і старшинського складу, поділяються на розряди за віком: 1) перший розряд - до 35 років; 2)другий розряд - до 60 років.

Частиною 4 ст. 28 передбачено, що граничний вік перебування в запасі другого розряду є граничним віком перебування в запасі та у військовому резерві.

Суд зазначає, що пунктом 11 Додатку № 2 до мобілізаційної директиви Генерального штабу Збройних Сил України від 22.06.2015 року № 332/2/2180 (а.с. 127-130), прийнятої на підставі внесених змін до Закону України N2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу», визначено, що порядок поновлення громадян на військовому обліку військовозобов`язаних, які були виключені (зняті) з нього за старим законодавством, проводяться в такому порядку:

На підставі отриманої інформації про місце реєстрації (перебування) громадянина на території яку обслуговує Р(М)ВК і який повинен за віком перебувати на військовому обліку, військовий комісар Р(МВК) здійснює його виклик за допомогою повідомлення до Р(МВК);

Перевіряє наявність військово-облікових документів, вилучає з архіву особову справу та обліково- послужну картку офіцера (облікову картку рядового, сержанта, старшини запасу) та уточнює підстави виключення з військового обліку і робить запис у військово-облікових документах про постановку громадянина на військовий облік військовозобов`язаних;

Направляє громадянина для проходження військово-лікарської комісії для встановлення його придатності до військової служби за станом здоров`я;

За умови встановлення придатності громадянина за станом здоров`я до військової служби здійснюється оформлення військового квитка та облікових документів. Після оформлення військово-облікових документів військовий квиток повертається його власнику, а особову справу офіцера запасу та обліково-послужну картку або облікову картку рядового, сержанта, старшини запасу долучається до відповідних діючих картотек Р(МВК);

Якщо за результатами військово-лікарської комісії було встановлено, що громадянин визнаний непридатним для проходження військової служби зі зняттям з військового облік , у військово-облікових документах робляться відповідні записи стосовно виключення даного громадянина з військового обліку за станом здоров`я.

Відповідно до ст. 32 Закону України N 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» в редакції від 15.06.2011р., чинній на момент досягнення ОСОБА_1 сорокарічного віку, військовозобов`язані, які досягли граничного віку перебування в запасі, виключалися з військового обліку і переводилися у відставку.

Відповідно до ст. 28 Закону України N 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» в редакції від 15.06.2011р., чинній на момент досягнення ОСОБА_1 сорокарічного віку, запас військовозобов`язаних поділявся на два розряди, що встановлювалися залежно від віку військовозобов`язаних. Військовозобов`язані, які перебували у запасі та мали військові звання рядового складу, поділялися на розряди за віком, зокрема, на другий розряд -- рядовий склад - до 40 років. При цьому граничний вік перебування в запасі другого розряду був граничним віком перебування в запасі та у військовому резерві.

Зазначені норми Закону України N 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» в редакції від 15.06.2011р., попри їх подальші зміни, не були скасовані або визнані неконституційними в установленому порядку.

Відповідно до п. 7 Постанови Кабінету Міністрів України № 921 від 07.12.2016р. «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних», військово-облікові дані військовозобов`язаних, за якими ведеться їх військовий облік, та форма військово-облікових документів визначаються Міноборони.

Відповідно до п. 16 зазначеної Постанови Кабінету Міністрів України № 921 від 07.12.2016р., військовий облік ведеться на підставі паспорта громадянина України та таких військово-облікових документів: для військовозобов`язаних - військового квитка або тимчасового посвідчення.

Згідно з п. 56 зазначеної Постанови Кабінету Міністрів України № 921 від 07.12.2016р., районні (міські) військові комісаріати організовують та ведуть військовий облік на відповідній території; здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку військовозобов`язаних у випадках, передбачених законодавством; організовують та забезпечують зберігання облікової документації військовозобов`язаних та персональних даних, які містяться в них. Взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників і військовозобов`язаних у районних (міських) військових комісаріатах здійснюється за їх особистої присутності. При цьому взяття на військовий облік, зняття або виключення з нього здійснюється за умови наявності паспорта громадянина України та військово-облікових документів, визначених у пункті 16 Порядку. Про взяття призовників і військовозобов`язаних на військовий облік, зняття та виключення з нього в їх військово-облікових документах проставляються відповідні відмітки.

Таким чином, 26.06.2011р. ОСОБА_1 на законних підставах було взято повторно на військовий облік військовозобов`язаних, доказів зворотного позивачем до суду не надано.

Враховуючи викладене, суд вважає законними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі відокремленого підрозділу ІНФОРМАЦІЯ_2 стосовно повторного взяття ОСОБА_1 на військовий облік військовозобов`язаних.

Суд зазначає, що позовні вимоги щодо зобов`язання Харківського обласного військового комісаріату в особі відокремленого підрозділу Харківського об`єднаного військового комісаріату анулювати запис у військовому квитку ОСОБА_1 про повторне взяття ОСОБА_1 на військовий облік військовозобов`язаних від 22.03.17р. - є похідними, а тому також задоволенню не підлягають.

У відповідності до частини 2 статті 11 КАС України, Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Позивач належними доказами не підтвердив правомірність своїх вимог, натомість наявні в матеріалах справи докази дають суду підстави для висновку про правомірність прийнятого рішення відповідача від 22.03.17р. про повторне взяття ОСОБА_1 на військовий облік військовозобов`язаних.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 160-163, 167, 186, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі відокремленого підрозділу - Харківського об`єднаного військового комісаріату про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 10 жовтня 2017 року

Суддя Шляхова О.М.