Справа № 635/4886/17
Суддя: Шинкарчук Я. А.
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 635/4886/17
Провадження у справі №2-а/635/130/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 року Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Шинкарчука Я.А.,

при секретарі судового засідання - Желізовій О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Покотилівка Харківського району Харківської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківського приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського районного суду Харківської області з адміністративним позовом, в якому позивач просить суд:

1)визнати протиправними дії Харківського приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за віком, призначену відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 90 відсотків місячної (чинної) заробітної плати відповідно до Закону України «Про державну службу» (у редакції чинній на момент призначення пенсії; Закон №3723-ХІІ) на підставі довідки від 16.06.2017 №5557 Управління соціального захисту населення Новоайдарської районної державної адміністрації про заробітну плату;

2)скасувати рішення Харківського приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області від 10.07.2017 щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за віком, призначену відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 90 відсотків місячної (чинної) заробітної плати відповідно до Закону України «Про державну службу» (у редакції чинній на момент призначення пенсії; Закон №3723-ХІІ);

3)зобов'язати Харківське приміське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком, призначену відповідно до Закону України «Про державну службу» (у редакції чинній на момент призначення пенсії; Закон №3723-ХІІ) зі збільшенням розрахунку на 90 відсотків від місячної (чинної) заробітної плати відповідної посади, з якої призначено пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» згідно довідки Управління соціального захисту населення Новоайдарської районної державної адміністрації від 16.06.2017 №5557 про заробітну плату на відповідній посаді, починаючи з 01.08.2017 та здійснити виплату зазначених коштів.

В обґрунтування вимог адміністративного позову позивач зазначає, що позивач перебуває на обліку в Харківському приміському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Харківської області та отримує пенсію за віком як державний службовець у розмірі 90% від заробітної плати. 03 липня 2017 року вона звернулася до Харківського приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області із заявою про перерахунок та виплату їй пенсії на підставі Закону України «Про державну службу» № 3723-XII (в редакцій, чинній на момент призначення пенсії) на підставі довідки №5557 від 16.06.2017 Управління соціального захисту населення Новоайдарської районної державної адміністрації у зв'язку з підвищенням заробітної плати державним службовцям на підставі довідки про заробітну плату. Рішенням Харківського приміського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Харківської області від 10 липня 2017 року відмовлено у перерахунку пенсії позивачу як державному службовцю у зв'язку з втратою чинності Закону України «Про державну службу» № 3723-XII та відповідно до ст.90 і п.2 Прикінцевих положень Закону України №889-VIII «Про державну службу». Позивач вважає відмову протиправною та такою, що суперечить законодавству України за наступних підстав. Стаж роботи позивача на державній службі становить 25 років, а загальний трудовий стаж - 38 років 5 місяців. Порядок перерахунку пенсій державних службовців був урегульований пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій». 09 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка набула чинності з дня опублікування - 15 грудня 2015 року та діяла на час призначення позивачу пенсії. Цією постановою виключений п. 4 постанови КМУ від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій». Таким чином вважає, що скасування п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій» є скасуванням її права на перерахунок пенсії державного службовця, що порушує норму прямої дії - ст. 22 Конституції України та ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», якою передбачено проведення перерахунку пенсій державних службовців. У зв'язку з чим, позивач звернулась до суду з відповідним позовом.

Від представника відповідача - Харківського приміського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Харківської області до суду надано клопотання про розгляд даного позову у відсутність їх представника, проти позову відповідач заперечує та просить відмовити, в тому числі, враховуючи письмові заперечення надані до суду, в яких зазначено наступне. ОСОБА_1 дійсно перебуває на обліку в Управлінні з 26 квітня 2011 року та отримує пенсію за віком у розмірі 90% заробітної плати відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII. 01 липня 2017 року позивач звернулася до Управління із заявою про здійснення їй перерахунку пенсії як державному службовцю у зв'язку з підвищенням посадових окладів відповідно до довідки про складові заробітної плати, виданої Управлінням соціального захисту населення Новоайдарської районної державної адміністрації №5557 від 16.06.2017 із збереженням встановленого при призначенні пенсії відсотку від заробітку у розмірі 90 відсотків. Рішенням №851915 від 10 липня 2017 року Управлінням ОСОБА_1 відмовлено в проведенні перерахунку пенсії за наступних підстав. З 01 червня 2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначалися відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII, тобто з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються. У зв'язку з набранням чинності Закону України «Про державну службу» №889-VIII з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон України «Про державну службу» № 3723-XII, зокрема і ст. 37-1 даного Закону, якою був врегульований порядок і умови перерахунку пенсій державних службовців. Відповідно до ст. 90 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і не передбачає право для перерахунку пенсій у зв'язку з підвищенням заробітної плати, в тому числі державних службовців. Крім того, постанова Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій», якою були визначені умови перерахунку пенсії пенсіонерам відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII та на яку посилається позивач у своєму позові, на час звернення останньої до Управління із заявою про здійснення перерахунку також втратила чинність. Таким чином, враховуючи приписи ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», з 15 грудня 2015 року діючим законодавством України не визначено суб'єктивного права, як і не передбачено підстав, порядку реалізації, обов'язку органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу». Відтак, відповідач вважає посилання позивача на рішення Конституційного Суду України недоречними, оскільки Управління у здійсненні своєї діяльності керується чинними нормативно-правовими актами, зазначені рішення не можуть бути підставою для прийняття рішення по суті спору. Разом з тим, відповідач вказує на те, що позивач вже звертала до суду з аналогічними позовними вимогами. Так, постановою Харківського районного суду Харківської області від 22 травня 2017 року по справі №635/2224/17, провадження №2а-635/77/2017 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Харківського приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання дій відповідач щодо відмови в перерахунку пенсії державному службовцю протиправними, скасування рішення про відмову в перерахунку пенсії державному службовцю та зобов'язання вчинити певні дії - відмовлено повністю. Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2017 року по цій справі апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, постанову Харківського районного суду Харківської області від 22 травня 2017 року по справі №635/2224/17, залишено без змін.

Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність сторін, відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), до компетенції адміністративних судів віднесена перевірка, чи вчинені дії суб'єктом владних повноважень на підставі, у межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ч.1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є пенсіонером за віком, перебуває на обліку в Харківському приміському об'єднаному управлінні Пенсійного Фонду України Харківської області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з 26 квітня 2011 року, що підтверджується копією пенсійного посвідчення НОМЕР_1 від 03.12.2011, копією посвідчення серії НОМЕР_2 від 16.10.2012 та копією рішенням Харківського приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області №851915 від 10.07.2017.

01 липня 2017 року позивач звернулася до Харківського приміського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Харківської області із заявою про проведення перерахунку пенсії державному службовцю у зв'язку з підвищенням посадових окладів, додавши до заяви інформацію щодо посадового окладу №5557 від 16.06.2017, видану Управлінням соціального захисту населення Новоайдарської районної державної адміністрації.

Рішенням Харківського приміського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Харківської області №851915 від 10.07.2017, ОСОБА_1 відмовлено в проведенні перерахунку пенсії згідно із заявою від 01 липня 2017 року з підстав, викладених в запереченнях відповідача.

Таким чином, не погодившись з відмовою відповідача щодо перерахунку пенсії, позивач 31 серпня 2017 року звернулася з даним позовом до суду.

Так, пенсійне забезпечення державних службовців регулюється Законом України «Про державну службу».

Згідно зі статтею 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII (у редакції, що діяв на час призначення пенсії позивачу), на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. Пенсія державному службовцю виплачується незалежно від його заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію. Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством) не може перевищувати дванадцяти мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Відповідно до статті 37-1 зазначеного Закону (у редакції, що діяв на час призначення пенсії позивачу), у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії..

Згідно ст.33 Закону України «Про державну службу» (у редакції, що діяв на час призначення пенсії позивачу) умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розміру заробітку для обчислення пенсії».

Пунктом 4 вищезазначеної постанови (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) встановлено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року "Про внесення змін до Закону України "Про державну службу" заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу", визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Відповідно до п. 5 зазначеної постанови (в редакції, що діяла на час призначення пенсії), перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» до Постанови №865 внесено зміни, які застосовуються з 01 грудня 2015 року, а саме, виключено пункт 4, та пункт 5 викладено в новій редакції: «Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики».

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб" постанова Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" втратила чинність.

Крім цього, форми довідок про заробітну плату (затверджені постановою правління Пенсійного фонду України від 04 вересня 2013 року № 15-1), які надавалися для проведення перерахунку пенсії, виключені постановою правління Пенсійного фонду України від 04 липня 2016 року № 15-2.

Як вбачається з матеріалів справи, пенсія позивачу призначена з 26 квітня 2011 року відповідно до Закону України "Про державну службу" № 3723-XII.

01 травня 2016 року набрав чинності Закон України "Про державну службу" №889-VIII від 10 грудня 2015 року.

Відповідно до Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про державну службу" №889-VIII від 10 грудня 2015 року, Закон України "Про державну службу" № 3723-XII втратив чинність, крім статті 37 щодо призначення пенсій окремим категоріям осіб.

Згідно зі ст. 90 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не передбачено такої підстави для перерахунку пенсії як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії 31 серпня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом України "Про державну службу" №889-VIII від 10 грудня 2015 року.

Таким чином, на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії чинним законодавством не було передбачено перерахунку пенсії у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а тому суд не вбачає правових підстав для здійснення позивачу перерахунку пенсії, у зв'язку з підвищенням заробітної плати державних службовців згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів".

Оцінюючи доводи позивача щодо звуження її конституційних прав у зв'язку з прийняттям відповідачем оскаржуваного рішення, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 22 Конституції України звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається.

Дана стаття встановлює конституційну гарантію існування певного переліку прав і свобод людини, визнаного як цією Конституцією, так і міжнародним правом.

Аналогічні положення відображені у ст. 22 Загальної декларації прав людини, згідно з якою кожна людина як член суспільства має право на соціальне забезпечення, здійснення необхідних для підтримання її гідності, вільного розвитку її особи прав у економічній, соціальній і культурній галузях за допомогою національних зусиль і міжнародного співробітництва та відповідно до структури і ресурсів кожної держави; а також у Міжнародному пакті про економічні, соціальні і культурні права 1966 року, який встановлює загальний обов'язок держав забезпечувати здійснення цих прав у максимальних межах наявних ресурсів (стаття 2).

Конституційний Суд України в Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 вказував, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

З урахуванням такого елемента принципу верховенства права, як пропорційності (розмірності) Конституційний Суд України зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобов'язана регулювати економічні процеси, встановлювати й застосовувати справедливі та ефективні форми перерозподілу суспільного доходу з метою забезпечення добробуту всіх громадян, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державною, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересами всього суспільства.

За приписами ч. 2 ст. 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, принцип збалансованості інтересів людини з інтересами суспільства сформульовано у справі «Сорінг проти Сполученого Королівства» у рішенні від 07 липня 1989 року, в якому суд зазначив, що Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року «спрямована на пошук справедливого співвідношення між потребами, пов'язаними з інтересами суспільства в цілому, і вимогами захисту основних прав людини». У рішенні від 17 жовтня 1986 року у справі «Ріс проти Сполученого Королівства» цей Суд зазначив, що, з'ясовуючи, чи існує позитивне зобов'язання стосовно людини, «належить врахувати справедливий баланс, який має бути встановлений між інтересами всього суспільства й інтересами окремої людини». У рішенні від 09 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» Європейський Суд з прав людини констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат (рішення Європейського суду з прав людини від 12 жовтня 2004 року у справі «Кйартан Асмудсон проти Ісландії).

Положення п. 2 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII на час розгляду судом справи не скасовані і не визнані такими, що не відповідають Конституції України (тобто не є неконституційними).

Наведене дає підстави для висновку про правомірність рішення відповідача про відмову у перерахунку пенсії позивача та про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 4, 6, 7, 8, 9, 17, 71, 86, 94, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Харківського приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський районний суду Харківської області шляхом подачі скарги в десятиденний строк з моменту отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справ апеляційним судом.

Суддя - Я.А. Шинкарчук