Справа № 826/145/16
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2017-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

826/145/16

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 січня 2017 року № 826/145/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів під головуванням судді Келеберди В.І., суддів Данилишина В.М., Качура І.А. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом закритого акціонерного товариства «Чарівне дійво» до Державної фіскальної служби України, про визнання без діяльності протиправною та зобов’язання вчинити дії.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (далі - суд) надійшов позов закритого акціонерного товариства «Чарівне дійво» (далі - позивач) до Державної фіскальної служби України (далі - відповідач) про:

визнання бездіяльності протиправною щодо відновлення реєстрації ЗАТ «Чарівне дійство» код 00444777 як платника податку на додану вартість в Реєстрі платників податків з 12 вересня 2011 року;

зобов’язати відповідача відновити реєстрацію ЗАТ «Чарівне дійво» код 00444777 як платника податків на додану вартість в Реєстрі платників податків з 12 вересня 2011 року.

Відповідною ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі №826/145/16 (далі - справа), яку призначено до розгляду у судовому засіданні.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги.

Відповідач не забезпечив явку свого представника, заперечення до суду не надходили.

Судом на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України ухвалено про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

В силу ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оцінивши у порядку письмового провадження належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв’язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об’єктивному дослідженні, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Державної податкової інспекції у місті Свердловську Луганської області від 23 березня 2011 року № 5 анульовано реєстрацію платника податку на додану вартість – закритого акціонерного товариства «Чарівне дійво» відповідно до абз. «и» п. 184.1. ст. 184 Податкового кодексу України, у зв’язку з тим, що обсяги постачання товарів/послуг платниками податку, зареєстрованими добровільно, іншим платникам податку за останні 12 календарних місяців, а саме: з 01.03.2010 по 28.02.2011 сукупно становить менше 50% загального обсягу постачання.

Не погодившись з прийнятим податковим органом рішенням, позивач звернувся до суду з позовом про його скасування.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 26 травня 2011 року у задоволенні позову відмовлено.

Разом з тим, постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06 червня 2013 року, постанову Луганського окружного адміністративного суду від 26 травня 2011 року скасовано. Позовні вимоги задоволено. Рішення Державної податкової інспекції в місті Свердловську Луганської області від 23 березня 2011 року № 5 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість закритого акціонерного товариства «Чарівне дійво» скасовано.

Позивач двічі звертався до Державної фіскальної служби України з листами про відновлення його реєстрації як платника податку на додану вартість, проте йому було відмовлено: вперше з підстав надання копії рішення суду апеляційної інстанції, вдруге - оскільки оригінал судового рішення не оформлено відповідно до вимог абз. 3 п. 6.2 розділу VI Інструкції з діловодства в апеляційних і місцевих адміністративних судах, яку затверджено наказом Державної судової адміністрації України 05 грудня 2006 року № 155 (яка діяла на момент прийняття відповідного рішення), а саме: відсутній унікальний штрих-код на судовому рішенні.

Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просить зобов’язати відповідача вчинити дії.

Суд, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, а також права та обов'язки платників податків і зборів, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України, який вступив в силу з 01 січня 2011 року.

Згідно зі ст. 21 Податкового кодексу України (в редакції, чинній в момент виникнення спірних правовідносин), посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України і діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених па контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушення прав і охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Разом із тим, згідно із п.2.3 та п.2.6 Положення формування та ведення Реєстру платників ПДВ здійснює Державна фіскальна служба України. Контролюючі органи забезпечують достовірність даних про платників податків у Реєстрі, їх захист від несанкціонованого доступу, оновлення, архівування та відновлення даних.

Державні податкові інспекції здійснюють: приймання заяв, контроль за повнотою даних щодо відповідності нормативним документам; обробку даних заяв та документів щодо реєстрації (у тому числі як суб'єкта спеціального режиму оподаткування), перереєстрації, анулювання реєстрації платників ПДВ, виключення із реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування; реєстрацію (у тому числі як суб'єкта спеціального режиму оподаткування), перереєстрацію, анулювання реєстрації платників ПДВ, виключення із реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування; формування і надання витягів з Реєстру; підготовку та обробку документів щодо відміни анулювання реєстрації; моніторинг платників ПДВ, включених до Реєстру.

Окрім того, процедура скасування рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість здійснюється також відповідно до Положення.

Згідно з п. 5.10 Положення рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ за самостійним рішенням контролюючого органу може бути оскаржене в адміністративному порядку відповідно до вимог ст. 56 ПК України або до суду.

Підставою для внесення до Реєстру змін щодо скасування анулювання реєстрації, що відбулось за самостійним рішенням контролюючого органу, є рішення суду, яке набрало законної сили, або рішення контролюючого органу про скасування рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ. Рішення із копіями відповідних документів направляється до Державної фіскальної служби України для внесення відповідних змін до Реєстру.

Таким чином, податковим законодавством встановлено обов'язок забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень, зокрема, забезпечувати достовірність даних про платників податків у Реєстрі платників ПДВ та здійснювати приймання заяв, контроль за повнотою даних щодо відповідності нормативним документам, а також здійснювати обробку даних заяв і документів щодо реєстрації платників ПДВ та безпосередньо саму реєстрацію, в тому числі і щодо скасувань анулювання реєстрації.

Окрім того, 21 травня 2014 року Кабінетом Міністрів України затверджено постанову № 236 «Про Державну фіскальну службу України» (далі – Постанова).

Відповідно до п.п. 1, 2 Постанови, Державна фіскальна служба України (ДФС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску.

Державна фіскальна служба України у свой діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що належним чином завірену, відповідно до Інструкції з діловодства у апеляційних та місцевих адміністративних судах, яку затверджено наказом Державної судової адміністрації України від 05 грудня 2006 року № 155, копію постанови суду, яка набрала законної сили з моменту її проголошення, направлено позивачу листом від 06 вересня 2011 року. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06 червня 2013 року постанову суду апеляційної інстанції залишено без змін.

Як вбачається з матеріалів справи 27 жовтня 2015 року позивач звернувся до відповідача з проханням скасувати анулювання реєстрації з одночасним наданням належним чином завіреної копії постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2011 року.

Однак, листом відповідача від 26 листопада 2015 року позивачу запропоновано надати копію вказаної постанови з унікальним штрих-кодом.

Разом з тим, зміни до Інструкції в частині запровадження обов’язкового унікального штрих-коду процесуальних документів внесено наказом Державної судової адміністрації України від 25 вересня 2012 року № 111, який набрав чинності з 01 січня 2013 року.

Виходячи із загальної правової дії норми права у часі, підстави для вимоги податковим органом у позивача копії рішення суду апеляційної інстанції з унікальним штрих-кодом на час подачі ним документів були відсутні.

За таких обставин, відповідачем безпідставно витребувано у позивача копію рішення суду з унікальним штрих кодом та не здійснено дії щодо внесення до Реєстру змін щодо скасування анулювання реєстрації, відповідно до п. 5.10 Положення, чим допущено протиправну бездіяльність.

Окрім того, постанова Донецького апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2011 року, яку залишено без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06 червня 2013 року, набрала законної сили.

Відповідно до ст. 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов’язковими до виконання на всій території України.

Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Суд зазначає, що саме невнесення відповідачем (на підставі постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2011 року, яку залишено без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06 червня 2013 року) до Реєстру інформації про скасування анулювання реєстрації платником ПДВ істотно порушило права та законні інтереси позивача.

З моменту анулювання реєстрації позивача платником ПДВ сплинуло майже 5 років. Тобто, невжиття ДФС України заходів, спрямованих на поновлення реєстрації платником ПДВ (шляхом внесення відповідного запису до Реєстру), зумовило для позивача ряд негативних наслідків, серед яких - неможливість впродовж 5 років здійснювати господарську діяльність та необхідність відновлювати свої права в судовому порядку.

При цьому, одним із способів захисту прав та інтересів особи є відновлення порушеного права, яке в даному випадку полягає у відновленні правового становища позивача шляхом внесення до реєстру платників ПДВ відповідної інформації.

Однак, визнання бездіяльності відповідача протиправною не зумовлює автоматичного поновлення прав позивача шляхом включення відповідної інформації до Реєстру та не в повній мірі відновлює порушене право, а є лише одним з елементів його поновлення, оскільки для поновлення позивачу статусу платника ПДВ вимагається від відповідача вчинення відповідних дій, а саме внесення до Реєстру запису про скасування рішення про анулювання реєстрації закритого акціонерного товариства «Чарівне дійво» платником ПДВ та про поновлення реєстрації позивача платником ПДВ.

Таким чином, суд вважає, що вимога позивача про зобов'язання Державної фіскальної служби України вчинити дії, а саме: внести до Реєстру платників податку на додану вартість зміни щодо скасування анулювання реєстрації платником податку на додану вартість закритого акціонерного товариства «Чарівне дійво» скасуванням рішення Державної податкової інспекції у місті Свердловську Луганської області від 23 березня 2011 року № 5 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість позивача також, підлягає задоволенню.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому, за вимогами ч.4 та ч.6 ст.71 КАС України суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Із системного аналізу вище викладених норм та обставин суд прийшов до висновку, що позов закритого акціонерного товариства «Чарівне дійво» до Державної фіскальної служби України, про визнання без діяльності протиправною та зобов’язання вчинити дії є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов закритого акціонерного товариства «Чарівне дійво» задовольнити.

2. Визнати бездіяльність Державної фіскальної служби України протиправною щодо відновлення реєстрації ЗАТ «Чарівне дійство» код 00444777 як платника податку на додану вартість в Реєстрі платників податків з 12 вересня 2011 року.

3. Зобов’язати Державну фіскальну службу відновити реєстрацію ЗАТ «Чарівне дійво» код 00444777 як платника податків на додану вартість в Реєстрі платників податків з 12 вересня 2011 року.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий суддя В.І. Келеберда

Суддя В.М. Данилишин

Суддя І.А. Качур