Справа № 812/1239/16
Суддя: С.М. Чиркін
Дата ухвалення: 2017-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 жовтня 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1239/16

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Чиркіна С.М.,

за участю

секретаря судового засідання Моспанюк Є.С.,

та

представників сторін:

від позивача - ОСОБА_2,

від І-го та ІІ-го відповідачів - не прибув,

від ІІІ-го відповідача - ОСОБА_3,

від третьої особи - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» до Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС, Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України у Харківський області, про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

12 жовтня 2016 року до ОСОБА_1 окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» (далі Позивач, ПАТ «Луганськтепловоз») до Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі І-ий Відповідач), Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС (далі ІІ-ий Відповідач, СДПІ у м. Луганську), Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі ІІІ-ий Відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України у Харківський області, про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання вчинити певні дії.

Позивач не одноразово уточнював позовні вимоги, 06 вересня 2017 року надав до суду уточнений адміністративний позов (т.17 а.с. 125-133), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність ІІ-го Відповідача, перебіг якої розпочався 28 серпня 2014 року по 15 вересня 2016 року, що втілилась у ненаданні до Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області висновку про відшкодування ПАТ «Луганськтепловоз» податку на додану вартість за липень 2013 року на суму 30460464,00 грн;

- визнати протиправною бездіяльність ІІІ-го Відповідача в особі І-го Відповідача, перебіг якої розпочався 16 вересня 2016 року та триває, що втілилась у не внесенні заяви Позивача про повернення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за липень 2013 року на суму 30460464,00 грн до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування;

- зобовязати ІІІ-го Відповідача в особі І-го Відповідача вчинити дії шляхом внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування необхідні дані щодо відшкодування Позивачу суми податку на додану вартість з податку на додану вартість за липень 2013 року на суму 30460464,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що у серпні 2013 року ПАТ «Луганськтепловоз» подав до СДПІ м. Луганську податкову декларацію з податку на додану вартість (далі - ПДВ) за липень 2013 року, в якій визначив суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку в розмірі 30460464,00 грн.

У період з 11.10.2013 по 17.10.2013 посадовими особами СДПІ у м. Луганську проведено позапланову виїзну перевірку достовірності та законності нарахування ПАТ «Луганськтепловоз» заявленого бюджетного відшкодування в податковій декларації з ПДВ за липень 2013 року, результати якої оформлено актом від 18.10.2013 № 92/19-0/05763797 (далі ОСОБА_2).

Перевіркою встановлено завищення суми бюджетного відшкодування ПДВ за липень 2013 року на суму 30460464,00 грн. Не погодившись з висновками ОСОБА_2, Позивач подав до ІІ-го Відповідача заперечення від 28.10.2013 № 866-769, які податковим органом залишені без задоволення та винесено податкове повідомлення-рішення від 07.11.2013 № НОМЕР_1 форми «В1», яким Позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування ПДВ за липень 2013 року на суму 30460464,00 грн (далі Рішення). Вказане Рішення оскаржено в судовому порядку та постановою ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 29.05.2014 у справі № 812/584/14, залишеною в силі ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 13.08.2014, визнано протиправним і скасоване. Вказане судове рішення набрало законної сили.

Позивач вважає, що після набрання законної сили судовим рішенням про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення СДПІ у м. Луганську від 07.11.2013 № НОМЕР_1 про зменшення ПАТ «Луганськтепловоз» суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 30460464,00 грн податковий орган повинен був направити протягом пяти днів органу державної казначейської служби висновок із зазначенням підтвердженої суми бюджетного відшкодування по декларації з ПДВ за липень 2013 року, а саме на 30460464,00 грн, а саме до 28 серпня 2014 року, однак не зробив цього вчасно. Також Позивач зазначив, що перебував на обліку в СДПІ у м.Луганську, однак, з 16.09.2016 переведений на облік до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального Головного управління ДФС.

У подальшому представник Позивача уточнив позовні вимоги (т.16 а.с. 133-135) в обґрунтування яких зазначив, що право платника податків порушено з 28.08.2014. Щодо строків звернення до суду із зазначеним позов, то вважає його не порушеним, оскільки встановлений законодавцем строк звернення до суду 1095 днів спливає лише 13.08.2017.

І-й Відповідач позов не визнав, неодноразово надавав заперечення (т.1 а.с. 78-79), в остаточних запереченнях на адміністративний позов (т.16 а.с. 188) зазначив, що Позивачем пропущений строк звернення до суду, а саме строк повинен обраховуватись з 28.08.2014 та закінчується 28.02.2015, проте відповідний адміністративний позов поданий 12.10.2016. Також І-ий Відповідач зазначив, що Позивач до вересня 2016 року перебував на обліку в СДПІ у м. Луганську. У звязку із проведенням реорганізації СДПІ у м. Луганську на виконання розпорядження Офісу великих платників ДФС від 08.09.2016 № 47-р «Щодо передання платників податків» Позивача передано на облік до СДПІ ВПП у м. Харкові МГУ ДФС. Відповідач зазначив, що відповідно до п.24 Розділу VI Бюджетного кодексу України встановлено, що виконання державного бюджету та місцевих бюджетів у населених пунктах Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, здійснюється з урахуванням таких особливостей, як витрати державного бюджету, у тому числі в частині трансфертів з державного бюджету місцевим бюджетам здійснюється після повернення територій під контроль державної влади. У звязку із тим, що виробничі потужності підприємства знаходяться на території де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, тому бюджетне відшкодування такому підприємству може надаватись виключно після повернення територій під контроль державної влади. На підставі викладеного, Відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

На заперечення І-го Відповідача, Позивачем 07.03.2017 були поданні пояснення (т.16 а.с. 218-220) в обґрунтування яких зазначив, що законність вимог Позивача підтверджується ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 13.08.2014 по справі №812/584/14. Встановлений законодавством строк 1095 днів спливає 13.07.2017. Також Позивач зазначив, що виробничі потужності підприємства цеха, обладнання, устаткування, залізничні колії, якими пересувається напіввиготовлений магістральний тепловоз між цехами, перевезти до м. Сєвєродонецька Луганської області не можливо без їх знищення або пошкодження. Позивач зазначає, що здійснює свою господарську діяльність у правовому полі України, сплачує податки до її бюджету, діяльність підприємства відстежується контролюючими органами України, а тому аргумент І-го Відповідача щодо неможливості здійснення бюджетного відшкодування ПДВ до повернення м. Луганська під контроль державній владі неспроможним. На підставі викладеного, Позивач просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним в уточненому адміністративному позові.

З урахуванням уточнених позовних вимог та реорганізацією Відповідачів, в судовому засіданні представник ІІІ-го Відповідача пояснила наступне.

На виконання Постанови КМУ від 30.03.2016 № 247 «Деякі питання територіальних органів Державної фіскальної служби» реорганізовано спеціалізовані державні податкові інспекції з обслуговування великих платників шляхом їх приєднання до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби та припинено юридичну особу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС. На даний час Позивач знаходиться на обліку у Харківському управлінні, яке є структурним підрозділом Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.

Зазначені обставини визнаються сторонами.

Стосовно предмету спору представник ІІІ-го Відповідача пояснила, що 20 серпня 2013 року Позивач подав до СДПІ у м. Луганську податкову декларацію з ПДВ за липень 2013 року, у якій була визначена сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню у розмірі 30460464,00 грн, у тому числі на рахунок платника у банку - 30460464,00 грн. Уповноваженими особами СДПІ у м. Луганську у період з 11.10.2013 по 17.10.2013 була проведена позапланова виїзна перевірка достовірності та законності нарахування заявленого бюджетного відшкодовування в податковій декларації за липень 2013 року, за результатами якої складений акт від 18.10.2013 № 92/19-0/05763797. В акті перевірки зафіксовані порушення Позивачем вимог пунктів 200.1, 200.4 статті 200 ПК України, що призвело до завищення суми бюджетного відшкодуванні ПДВ за липень 2013 року на суму 30 460 464,00 грн.

Підтвердив, що прийняте за результатами перевірки податкове повідомлення-рішення від 07.11.2013 № НОМЕР_1, яким зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобовязань наступних періодів) з податку додану вартість за декларацією за липень 2013 року на 304600464,00 грн та застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 15230232,00 грн було скасовано постановою ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 29.05.2014 у справі № 812/584/14, яка залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 13.08.2014.

Рішення суду не виконується, оскільки Позивачем не надані належним чином засвідчені платіжні доручення, які можуть підтвердити факт оплати ПАТ «Луганськтепловоз» постачальникам товарів/послуг та, як наслідок, суму бюджетне відшкодування за липень 2013 року у розмірі 30 460 464,00 грн. При цьому пояснив, що будь-які зауваження до наданих Позивачем документів, у тому числі реєстру податкових накладних відсутні.

Також зазначила, що незважаючи на перереєстрацію Позивача за адресою: м.Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, 52-Б, виробничі потужності підприємства знаходяться за адресою: м. Луганськ, вул. Фрунзе, 107. Із посиланням на пункт 24 розділу VI Бюджетного кодексу України пояснила, що виконання державного бюджету та місцевих бюджетів у населених пунктах Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють своїх повноважень, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України, буде здійснено після повернення територій під контроль державної влади. Оскільки податок на додану вартість відповідно до статті 9 ПК України є загальнодержавним податком, то і повернення спірної суми відбуватиметься за рахунок державного бюджету.

Додатково, з посиланням на статті 1, 5 Закону України «Про ОСОБА_4 безпеки України» (далі - ЗУ «Про СБУ»), зазначив, що ОСОБА_4 безпеки України - державний правоохоронний орган спеціального призначення, який забезпечує державну безпеку України та у виняткових випадках з метою припинення та розкриття державних злочинів має право тимчасово обмежувати окремі права та свободи особи у порядку і межах, визначених Конституцією та законами України. Стверджував, що на підставі перелічених норм, у листі Державної казначейської служби України від 28.10.2016 № 1208/239-18027 зазначено, що ОСОБА_4 безпеки України тимчасово зупинено операції з бюджетними коштами ПАТ «Луганськтепловоз» через їх причетність до функціонуючих непідконтрольних Україні територій Луганської області. Просив відмовити в задоволенні адміністративного позову ПАТ «Луганськтепловоз» повністю.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув, про дату час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на зазначений адміністративний позов не надав.

З урахуванням вимог статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності третьої особи.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 69-72 КАС України, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Ухвалою суду від 09.02.2017 залучено до участі у справі як другого відповідача - Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м.Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС (т.16 а.с. 208-209).

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що Позивач - публічне акціонерне товариство «Луганськтепловоз» (), є юридичною особою, зареєстрований виконавчим комітетом ОСОБА_1 міської ради 18 червня 2003 року (т.1 а.с. 10-11, т.16 а.с.222-225).

Позивач є платником податку на додану вартість, що підтверджується витягом №027 з реєстру платників податку на додану вартість (т.1 а.с. 9), перебуває на обліку у контролюючих органах з 09.07.1993 за № 5584/15, на час розгляду справи зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходився на обліку у Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м.Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС (т.1 а.с. 12).

В порядку визначеному Постановою КМУ від 30.03.2016 № 247 «Деякі питання територіальних органів Державної фіскальної служби» було реорганізовано Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС шляхом її приєднання до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.

Відповідно до положень Цивільного кодексу України при реорганізації до правонаступника переходять всі права та обов'язки юридичної особи, яка припиняється.

На час розгляду справи припинено юридичну особу СДПІ у м. Луганську, правонаступником прав та обовязків якої є Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби.

У звязку з проведенням реорганізації СДПІ у м. Луганську, на виконання розпорядження Офісу великих платників Державної фіскальної служби від 08.09.2016 № 47-р «Щодо передання платників податків» ПАТ «Луганськтепловоз» з 16.09.2016 було передано на облік до спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби, яка також була припинена та правонаступником прав та обовязків якої є Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби.

Ухвалою суду 24.05.2017 здійснено процесуальне правонаступництво відповідача у справі № 812/1239/16, змінено - Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС, на Харківське управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, залучено до участі у справі як відповідача - Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби.

Таким чином на час розгляду справи Позивач перебуває на податковому обліку як платник податків у Харківського управління, яке є структурним підрозділом Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби та здійснює всі повноваження передбачені Податковим кодексом України щодо адміністрування податків та зборів підприємств на обліку, зокрема ПАТ «Луганськтепловоз».

З 01 січня 2011 року відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Повноваження Відповідачів визначені статтею 20 ПК України.

У відповідності до підпункту 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 ПК України, контролюючими органами України є органи державної податкової служби - щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, крім зазначених у підпункті 41.1.2. цього пункту, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби.

З урахуванням викладеного та вимог статей 17, 18 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), зазначена справа відносяться до юрисдикції адміністративних судів, оскільки учасником спору є суб'єкт владних повноважень (орган державної податкової служби, наділений публічно-владними повноваженнями).

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Межі перевірки дій субєкта владних повноважень визначені частиною третьою статті 2 КАС України.

Згідно із частиною першою статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до частини другої статті 71 КАС України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

ПАТ «Луганськтепловоз» 20 серпня 2013 року подав до СДПІ у м. Луганську податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2013 року, у рядку 23 якої визначено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку у розмірі 30460464,00 грн (т.1 а.с. 82-83). Разом із поданням податкової декларації за липень 2013 року Позивачем 20.08.2013 подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (Д4) за липень 2013 у розмірі 30460464,00 грн (т.1 а.с. 88).

18.10.2013 ІІ-м Відповідачем було проведено документальну позапланову виїзну перевірку достовірності та законності нарахування ПАТ «Луганськтепловоз» заявленого бюджетного відшкодування в податковій декларації з ПДВ за липень 2013 року, яка оформлена актом від 18.10.2013 № 92/19-0/05763797 за наслідками якої ІІ-ий Відповідач виявив порушення пункту 200.1, абзацу а) пункту 200.4 статті 200 ПК України, що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування ПДВ за липень 2013 року на суму 30460464,00 грн.

28.10.2013 за вих. № 866-769 Позивач подав до ІІ-го Відповідача заперечення на ОСОБА_2 (т.1 а.с.42-43), які ІІ-м Відповідачем відповіддю від 04.11.2013 № 5706/10/19-105 залишені без задоволення (т.1 а.с. 44-49).

07.11.2013 ІІ-ий Відповідач виніс податкове повідомлення-рішення форми «В1» №, яким встановлено порушення пункту 200.1, абзацу а) пункту 200.4 статті 200 ПК України.

На підставі зазначеного податкового повідомлення-рішення була розпочата процедура адміністративного оскарження. Так, постановою ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 29.05.2014 у справі № 812/584/14 визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 07.11.2013 № НОМЕР_1 (т.1 а.с. 52-61). Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 13.08.2014 у справі № 812/584/14 постанову ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 29 травня 2014 року у справі №812/584/14 залишено без змін (т.1 а.с. 62-70).

Судом приймались заходи для повного та обєктивного розгляду справи у тому числі шляхом витребування додаткових доказів.

Позивач неодноразово надавав до відділу діловодства та обліку звернення громадян ОСОБА_1 окружного адміністративного суду додаткові письмові пояснення (т.2 а.с. 50-250, т.3 а.с. 1-250, т.4 а.с. 1-111; т.4 а.с. 147-160, т.5 а.с. 1-248, т.6 а.с. 1-258, т.7 а.с. 1-255; т.7 а.с. 256-268, т.8 а.с. 1-247, т.9 а.с. 1-256, т.10 а.с. 1-255; т.10 а.с. 256-270, т.11 а.с. 1-255, т.12 а.с. 1-248, т.13 а.с. 1-245; т.13 а.с. 256-254, т.14 а.с. 1-247, т.15 а.с. 1-249, т.16 а.с. 1-131), в обґрунтування яких надав копії документів первинного бухгалтерського обліку по господарським операціям за звітний період липень 2013 року щодо його контрагентів.

Справа розглядається у межах виниклого спору та заявлених позовних вимог.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам, суд дійшов наступного.

Щодо визнання протиправною бездіяльності Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС, що втілилась у ненаданні до Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області висновку про відшкодування ПАТ «Луганськтепловоз» податку на додану вартість за липень 2013 року на суму 30460464,00 грн.

Відповідно до пункту 200.15. статті 200 Податкового кодексу України (в редакції чинній на дату, виникнення спірних правовідносин) у разі, якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку проводив процедуру судового оскарження, то після закінчення даної процедури контролюючий орган протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

В свою чергу, пунктом 200.13 статті 200 Податкового кодексу України (в редакція, яка була чинна на дату виникнення спірних правовідносин), визначалось, що на підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу. Аналогічні положення щодо строків надання висновку органом державної податкової служби до органу казначейства містить п.7 Порядку взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою КМ України від 17.01.2011 № 39 «Про затвердження Порядку взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість», який був чинний на дату виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок №39).

Згідно з пунктом 6-8 Порядку № 39 у разі коли за результатами проведення перевірок платника податку з урахуванням вимог статей 73 і 83 Податкового кодексу України було підтверджено достовірність нарахованої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, орган державної податкової служби складає висновок про суми відшкодування податку на додану вартість (далі - висновок), в якому зазначає суму, що підлягає відшкодуванню з державного бюджету.

Орган державної податкової служби за місцем реєстрації платника податку був зобов'язаний подати органові державної казначейської служби висновок протягом: трьох робочих днів після закінчення камеральної перевірки податкової декларації платника податку, який має право на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість; п'яти робочих днів після закінчення перевірки платника податку, який не має права на автоматичне відшкодування податку на додану вартість.

Висновки та реєстр висновків, що передані до органів державної казначейської служби, подаються починаючи з 01 липня 2011 року в електронній формі з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис» і «Про електронні документи та електронний документообіг» і не пізніше наступного операційного дня на паперовому носії.

Державна податкова служба надсилала на постійній основі до Державної казначейської служби узагальнену інформацію про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках. Порядок та строки надсилання такої інформації визначались Державною податковою службою.

На підставі висновку та узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках, орган державної казначейської служби перераховував платникові податку зазначену у висновку суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку, відкритий в обслуговуючому банку, протягом: трьох операційних днів після отримання висновку в разі, коли платник податку має право на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість; п'яти операційних днів після отримання висновку в разі, коли платник податку не має права на автоматичне відшкодування податку на додану вартість.

Підсумовуючи викладене, підставою для перерахування платникові податку суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку був відповідний висновок.

Пунктом 9 Порядку № 39 передбачалось, що на підставі висновку та узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках, орган державної казначейської служби перераховував платникові податку зазначену у висновку суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку, відкритий в обслуговуючому банку, протягом: трьох операційних днів після отримання висновку в разі, коли платник податку має право на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість; п'яти операційних днів після отримання висновку в разі, коли платник податку не має права на автоматичне відшкодування податку на додану вартість.

Порядок формування та надсилання узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках затверджений наказом Державної податкової адміністрації України та Державного казначейства України від 03.02.11 № 68/23 (далі - Порядок № 68/23).

За приписами пункту 5 Порядку № 68/23 центральний орган державної податкової служби не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання реєстрів висновків, здійснює формування узагальненої інформації щодо (визначених у висновках) обсягів сум бюджетного відшкодування ПДВ окремо за платниками, які мають право на автоматичне бюджетне відшкодування ПДВ, іншими платниками... Зазначену інформацію на постійній основі (щоденно) не пізніше наступного робочого дня після її формування направляє: до Державного казначейства України, одночасно органам державної податкової служби в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі для подачі висновків органам державного казначейства.

Таким чином нормами Податкового кодексу України чітко визначався строк для подання органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, орган державної податкової служби протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, подавав до органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми ПДВ, що підлягає відшкодуванню з бюджету такому платник.

Закінчення процедури судового оскарження пов'язано саме з моментом набрання законної сили рішенням суду, а отже право платника податку на отримання бюджетного відшкодування слід вважати підтвердженим з моменту набрання законної сили рішенням Донецького окружного адміністративного суду у справі № 812/584/14, а саме з 19.08.2014, після чого протягом п'яти робочих днів мала бути перерахована сума коштів, що підлягає бюджетному відшкодуванню.

Представник ІІІ-го Відповідача, як правонаступник, визнає, факт належного та своєчасного повідомлення про набрання зазначеним судовим рішенням законної сили, проте в порушення вимог пункту 200.15 статті 200 Податкового кодексу України не вчинив жодної дії щодо подання до органу Державного казначейства України висновку із зазначенням суми ПДВ, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Отже, у даному випадку ІІ-ий Відповідач порушив вимоги Податкового кодексу України, якими визначено, що у разі підтвердження достовірності нарахування такого відшкодування, контролюючий орган був зобовязаний протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Верховний Суд України у постанові від 24.11.2015 року (21-3538а15) зазначив, що сама по собі бездіяльність - це триваюча пасивна поведінка суб'єкта, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов'язаний був і міг вчинити. Тобто бездіяльність не має чітко окреслених часових меж, а саме явище бездіяльності є триваючим.

Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби є правонаступником прав та обовязків ІІ-го Відповідача, однак суд дійшов висновку, що саме ІІ-гий Відповідач допустив триваючу пасивну поведінку (бездіяльність) щодо Позивача щодо ненадання протягом пяти днів органу державної казначейської служби висновку із зазначенням підтвердженої суми бюджетного відшкодування за липень 2013 року.

Таким чином, суд дійшов висновку, що бездіяльність ІІ-го Відповідача, щодо ненадання протягом пяти днів органу державної казначейської служби висновку із зазначенням підтвердженої суми бюджетного відшкодування за липень 2013 року, є протиправною.

При розгляді питання щодо оцінки дій, бездіяльності І-го та ІІІ-го Відповідачів щодо не внесення заяви Позивача про повернення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за липень 2013 року на суму 30460464,00 грн до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та зобовязання вчинити дії шляхом внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування необхідні дані щодо відшкодування Позивачу суми податку на додану вартість з податку на додану вартість за липень 2013 року на суму 30460464,00 грн, суд враховує наявність правонаступництва та внесені зміни до статті 200 ПК України щодо порядку повернення суми бюджетного відшкодування, строків проведення розрахунків.

Зокрема, внесеним Законом України від 21.12.2016 № 1797-VІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні», із змінами і доповненнями, внесеними Законом України від 23 березня 2017 року № 1989-VIII, був змінений порядок здійснення бюджетного відшкодування, який наразі не передбачає надання контролюючим органом висновку про відшкодування та його направлення до органу державного казначейства, оскільки таке відшкодування здійснюється в автоматичному порядку на підставі інформації, відображеної в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Так, згідно з підпунктом 200.7.1 пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України (у чинній редакції), формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

До такого Реєстру вносяться такі дані: 1) найменування платника податку та його індивідуальний податковий номер; 2) дата подання заяви про повернення суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку, поданої у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання); 3) сума податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зазначена у кожній заяві, поданій у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), у тому числі окремо, яка підлягає перерахуванню на рахунок платника податку у банку та/або в рахунок сплати грошових зобов'язань, та/або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; 4) сума податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зменшена на суму податкового боргу; 5) реквізити поточного рахунка платника податку для перерахування бюджетного відшкодування; 6) реквізити бюджетних рахунків для перерахування у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; 7) реквізити бюджетного рахунка, з якого здійснюється бюджетне відшкодування податку; 8) дата початку та закінчення проведення перевірки даних, зазначених у податковій декларації або уточнюючому розрахунку (в разі їх подання), в складі яких подана заява про повернення суми бюджетного відшкодування, з обов'язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна); 9) сума податку, заявленого до бюджетного відшкодування, та дата поданої до контролюючого органу заяви в разі виникнення у платника податку необхідності змінити напрям узгодженого бюджетного відшкодування; 10) дата складення та вручення платнику податків акта перевірки; 11) дата та номер податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування за кожною заявою з урахуванням (у разі подання) уточнюючого розрахунку, неузгоджена контролюючим органом; 12) дата початку оскарження податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування, що оскаржується; 13) дата закінчення оскарження податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування, узгоджена за результатами оскарження; 14) сума узгодженого контролюючим органом бюджетного відшкодування за кожною заявою та дата її узгодження; 15) дата та сума повернення бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку; 16) дата та сума зарахування (перерахування) в рахунок сплати грошових зобовязань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

Внесення даних до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування посадовими особами відповідних органів здійснюється з дотриманням вимог законів щодо електронного підпису та електронного документообігу.

Порядок ведення та форма Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з підпунктом 200.7.2 пункту 200.7 статті 200 ПК України заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження. Зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат, зокрема з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення (п. ґ) пункту 200.12 статті 200 ПК України). У випадках, передбачених підпунктами «а», «г» і «ґ» цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

Згідно з пунктом 200.13 статті 200 ПК України на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п'яти операційних днів.

Пункт 200.15 статті 200 ПК України передбачає, що у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов'язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування. Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов'язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

У разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини зобовязання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.

При цьому, пунктами 52 та 56 підрозділу 2 Розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, якими цей підрозділ був доповнений Законом № 1797, визначено, що до 10 січня 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, зобовязаний на підставі реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування платникам податку, які відповідають та які не відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 статті 200 цього Кодексу, в редакції, що діяла до 1 січня 2017 року, сформувати єдиний Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування у хронологічному порядку їх надходження.

Формування, ведення, бюджетне відшкодування та офіційне публікування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюються у порядку, визначеному статтею 200 цього Кодексу.

Таким чином, Законом № 1797-VІІ від 21.12.2016, статтею 19-3 ПК України було делеговано Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби функцію щодо внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, що була раніше покладена на податкові інспекції.

Також, до 01 лютого 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, формує у хронологічному порядку надходження заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету.

Формування, ведення та офіційне публікування Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюються у порядку, визначеному статтею 200 цього Кодексу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 № 26 був затверджений Порядок ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі - Порядок № 26), який, згідно з пунктом 3 Постанови, набирає чинності з 1 квітня 2017 року. При цьому, постановою встановлено, що до набрання чинності Порядком бюджетне відшкодування сум податку на додану вартість за заявами, включеними до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, сформованого згідно з пунктом 52 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, здійснюється у порядку, що діяв до 1 січня 2017 року.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 26 орган ДФС вносить до Реєстру, зокрема, такі дані:

найменування платника податку на додану вартість (далі - платник податку) та його індивідуальний податковий номер;

дату подання заяви про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі - заява) на рахунок платника податку у банку, поданої у складі податкової декларації з податку на додану вартість (далі - податкова декларація) або уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість (далі - уточнюючий розрахунок) (в разі їх подання);

суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зазначену в кожній заяві, поданій у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), у тому числі окремо, яка підлягає перерахуванню на рахунок платника податку у банку та/або в рахунок сплати грошових зобов'язань, та/або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

дату початку та закінчення проведення перевірки даних податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), в складі яких подана заява, з обов'язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна);

суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, та дату поданої до органу ДФС заяви у разі виникнення у платника податку необхідності змінити напрям узгодженого бюджетного відшкодування;

дату та номер податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування за кожною заявою з урахуванням уточнюючого розрахунку (у разі їх подання), не узгоджену органом ДФС;

дату початку оскарження податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування, що оскаржується;

дату закінчення оскарження податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування, узгоджену за результатами оскарження;

суму узгодженого органом ДФС бюджетного відшкодування за кожною заявою та дату її узгодження.

Згідно з пунктом 6 Порядку № 26, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі органом ДФС на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Суд звертає увагу на те, що у звязку з набранням чинності Порядком № 26, з 01.04.2017 втратив чинність Порядок ведення реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2016 № 68, який передбачав, що реєстри формуються ДФС за даними: прийнятих територіальними органами ДФС податкових декларацій з податку на додану вартість (далі - податкові декларації) або уточнюючих розрахунків з податку на додану вартість (далі - уточнюючі розрахунки), передбачених абзацом четвертим пункту 50.1 статті 50 Кодексу, та заяв, поданих у складі податкових декларацій або уточнюючих розрахунків; податкової інформації, зібраної та отриманої органами доходів і зборів, відповідно до глави 7 Кодексу.

Таким чином, Реєстри заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, які діяли як до 01.04.2017, так і після цієї дати, передбачають його інформаційне наповнення, зокрема, внесення інформації про узгоджену суму бюджетного відшкодування, яка підлягає перерахуванню платнику податків, саме контролюючими органами.

Водночас, з 01.04.2017 передумовою для отримання платником податків належної йому суми бюджетного відшкодування є відображення органом ДФС в Реєстрі інформації про її узгодження.

Як вище було зазначено, судове рішення по справі № 812/584/14 про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 06.04.2012 № НОМЕР_2, набрало чинності 19.08.2014, а тому зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування за липень 2013 року, на 30460464,00 грн вважається узгодженою.

У ході судового розгляду справи встановлено, що узгоджена судовим рішенням сума бюджетного відшкодування ПАТ «Луганськтепловоз» не була відображена контролюючим органом в Реєстрі як то було передбачено пунктами 52 та 56 підрозділу 2 Розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України. Зазначені обставини визнані сторонами.

У свою чергу, після набрання чинності Порядком № 26, тобто з 01.04.2017, ІІІ-ий Відповідач, як контролюючий орган, мав внести до Реєстру дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника податку, задля забезпечення доступу органу Казначейства для виконання.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС, Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС допустили протиправну бездіяльність, оскільки у встановлені строки не було подано до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету, а потім протиправну бездіяльність допустив Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби оскільки з урахуванням внесених змін не вніс до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування інформацію про узгодженість сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість.

Суд вважає, що належним способом захисту порушеного права Позивача буде зобовязання ІІІ-го Відповідача внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування необхідні дані щодо відшкодування ПАТ «Луганськтепловоз» податку на додану вартість за липень 2013 року на суму 30460464,00 грн, а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також суд вважає безпідставним посилання Відповідачів на те, що бюджетне відшкодування підприємству стане можливим лише після повернення м. Луганськ під контроль державної влади України, оскільки ПАТ «Луганськтепловоз» 25.06.2015 на підставі статті 4 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» перереєструвався на підконтрольній державній владі території за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, 52-Б, сплачує податки, збори та обовязкові платежі до бюджетів всіх рівнів, має відкриті в українських банках рахунки, і законодавчо не передбачено можливості відмови підприємству у бюджетному відшкодуванні сум податку на додану вартість через знаходження потужностей виробництва платника податків на тимчасово непідконтрольній українській владі території.

Системний аналіз законодавства яке регламентує спірні правовідносини та фактичних обставин у даній справі, свідчить, що законодавець не повязує умови бюджетного відшкодування з місцезнаходженням виробничих потужностей платника податків.

Суд критично оцінює посилання І-го та ІІІ-го Відповідачів на зупинення казначейських операцій Позивача на підставі листів ОСОБА_4 Безпеки України на адресу Державної Казначейської служби за на ступних підстав (т. 17 а.с 155-157).

Особливістю даної справи є те, що на час виникнення спірних відносин виробничі потужності Позивача перебувають на території тимчасово непідконтрольній Українській владі при новому місці реєстрації юридичної особи на території проведення антитерористичної операції.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.09.2014 № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі Закон № 1669) період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Указ Президента України про завершення проведення антитерористичної операції на час розгляду даної справи відсутній.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 (частина друга статті 1 Закону № 1669).

Згідно з пунктом 24 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України витрати державного бюджету у населених пунктах Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють своїх повноважень, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України, здійснюються після повернення територій під контроль державної влади.

Підчас судового розгляду справи судом встановлено, що Позивач 23.06.2015 змінив своє місцезнаходження (юридичну адресу) з м. Луганська на м. Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, 52-Б, що підтверджено інформацією, зазначеною в установчих документах Позивача, та у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, у якому зазначено серед інших і місто Луганськ місцезнаходження Позивача до 23.06.2015.

При цьому, місто Сєвєродонецьк не віднесено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Пунктом 13 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 (далі - Порядок № 845) передбачено, що зупинення безспірного списання коштів здійснюється у разі:

1) зупинення судом виконання:

виконавчого документа;

рішення про стягнення коштів;

3) звернення до суду із заявою про заміну особи (боржника, стягувача) правонаступником;

4) наявності інших передбачених законом обставин.

З часу прийняття рішення ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 29 травня 2014 року про задоволення позову ПАТ «Луганськтепловоз» у справі № 812/584/14 жодні судові рішення про зупинення виконання рішення суду чи виконавчого документа не приймались.

ОСОБА_4 безпеки України на які Відповідач посилається як на підставу для зупинення безспірного списання коштів на користь Позивача, за своїм змістом є інформаційним повідомленням та не містять жодних заборон щодо виконання рішення суду.

У зазначених листах відсутня будь-яка інформація щодо відкритих кримінальних проваджень стосовно Позивача. Таку інформацію не надано суду і під час розгляду справи.

Тобто, зазначені листи носять лише рекомендаційний характер.

Суд звертає увагу на те, що пункт 13 Порядку № 845 містить вичерпний перелік підстав для зупинення безспірного списання коштів, який розширеному тлумаченню не підлягає, а листи ОСОБА_4 безпеки України не визначені чинним законодавством як підстава для зупинення безспірного списання коштів.

Згідно пояснень представника ІІІ-го відповідача жодного письмового рішення про зупинення безспірного списання коштів на користь публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» не приймалось, відповіді на неодноразові звернення Позивача не надавались.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що у Відповідача відсутні підстави для невиконання рішення суду у справі № 812/584/14, а тому не здійснення заходів щодо його виконання суд розцінює як протиправну бездіяльність Відповідача.

При цьому сторонами не оспорюється можливість Позивача здійснювати платежі з рахунків та отримувати кошти на рахунки.

Натомість Відповідачем не надано доказів прийняття рішення або вчинення дій ОСОБА_4 безпеки України, передбачених статтею 25 Закону «Про службу безпеки України» щодо зупинення дій або операцій, які є предметом спору у справі.

Таким чином, суд вважає неправомірним посилання відповідача на лист ОСОБА_4 безпеки України, оскільки такий лист не є нормативно - правовим актом або рішенням органу владних повноважень, носить рекомендований характер для казначейської служби при здійснення бюджетного відшкодування, тоді як у спорі, що розглядається, мова йде про включення заяви до Тимчасового реєстру.

Щодо строків звернення до суду суд зазначає, що відповідно до положень пункту 200.15 статті 200 ПК України у разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини зобовязання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.

Рішення суду у справі 812/854/14 за наслідками судового оскарження податкового повідомлення-рішення від 07.11.2013 № НОМЕР_1 про зменшення публічному акціонерному товариству «Луганськтепловоз» суми бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 30460464,00 грн набрало законної сили 19 серпня 2014 року.

Відповідно до пункту 102.5 статті 102 Податкового кодексу України заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

Отже, Позивачем не пропущено строк звернення з даним позовом до суду.

Як вже зазначалось судом, згідно з частинами першою, другою статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

ІІІ-м Відповідачем не надано суду жодного доказу правомірності не внесення до Реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість інформації за декларацією позивача з ПДВ за липень 2013 року на суму 30460464,00, тому суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з первинним адміністративним позовом Позивачем сплачено судовий збір у загальному розмірі 2756,00 грн відповідно до платіжного доручення від 29.09.2016 № 1250 (т.1 а.с. 2).

В уточненому адміністративному позові Позивачем заявлені три немайнові вимоги, дві з яких щодо визнання бездіяльності ІІІ-го Відповідача щодо не внесення заяви Позивача до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та зобовязання вчинити дії щодо такого внесення є однією вимогою, тобто при подання уточненого позову судом враховується, що судовий збір сплачено в повному обсязі при поданні первісного позову.

З урахуванням того, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, витрати зі сплати судового збору належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІІІ-го Відповідача на користь Позивача в загальному розмірі 2756,00 грн.

На підставі частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 02 жовтня 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Складення постанови у повному обсязі відкладено, про що згідно вимог частини 2 статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частин постанови у судовому засіданні.

Керуючись статтями 11, 71, 94, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» до Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС, Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України у Харківський області, про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС щодо неподання Головному управлінню Державної казначейської служби України у Луганській області висновку про відшкодування публічному акціонерному товариству «Луганськтепловоз» податку на додану вартість за липень 2013 року.

Визнати протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо невнесення заяви публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» про повернення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за липень 2013 року на суму 30460464,00 грн до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Зобов'язати Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування в порядку, передбаченому пунктом 200.7 статті 200 Податкового кодексу України, заяву про повернення публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» суми бюджетного відшкодування та необхідні дані щодо відшкодування публічному акціонерному товариству «Луганськтепловоз» з бюджету податку на додану вартість на суму 30460464,00 грн за декларацією з податку на додану вартість за липень 2013 року.

Стягнути на користь публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» () витрати зі сплати судового збору в розмірі 2756 (дві тисячі сімсот пятдесят шість гривень) 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби ().

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанову в повному обсязі складено та підписано 09 жовтня 2017 року.

Суддя ОСОБА_5