Справа № 464/5474/17
Суддя: Рудаков І. П.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/5474/17
пр.№ 2-а/464/358/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Рудакова І.П.

за участі секретаря судового засідання Гевко О.-В.В.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Галицьке обєднане управління Пенсійного фонуд України м.Львова про визнання дій неправомірними та зобовязання до вчинення дій, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить: визнати дії відповідача щодо не включення до середньомісячного заробітку державного службовця сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, сум індексації заробітної плати під час обчислення пенсії відповідно до ст..37 Закону України «Про державну службу» - протиправними; зобовязати відповідача перерахувати призначену пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про збір на загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про оплату праці», згідно з наданою довідкою про складові заробітної плати для призначення пенсії (№4088/10/13-06-05-00-26/210 від 06.07.2017), починаючи з 28.08.2013 з урахуванням інших видів виплат (матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та інших премій та виплат) на які нараховано та отримано страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а також з урахуванням фактично нарахованого та виплаченого розміру надбавки за вислугу років, рангу, та посади, що діяли на момент звільнення з роботи; зобовязати відповідача здійснити перерахунок пенсії та провести коригування донарахованих сум із врахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, сум індексації заробітної плати та інших премій і виплат, на які нараховувались внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування у розмірі 80% та виплатити їх за відповідний період згідно з вимог чинного законодавства; нарахувати індексацію на донараховані суми пенсійного забезпечення, не змінюючи базовий місяць індексації; судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування покликається на те, що неврахування вищевказаних сум на які нараховано та отримано страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 р. єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, при нарахуванні відповідачем йому пенсії, як державному службовцю не відповідає вимогам закону.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 15 серпня 2017 року заявлені позовні вимоги в частині про визнання дій протиправними та зобовязання до вчинення дій за період з 28 серпня 2013 року по 14 лютого 2017 року, включно - залишено без розгляду.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю та просить такі задовольнити; дав пояснення аналогічні змісту позовної заяви та просить позов задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача згідно з письмовими запереченнями проти позову заперечив та просить в такому відмовити, оскільки пенсія позивачу виплачується відповідно до норм чинного законодавства.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 25 жовтня 2002 року по 27 серпня 2013 року перебувала на державній службі та працювала в органах державної податкової служби; звільнена з посади головного державного податкового інспектора відповідного відділу Державної податкової інспекції у шевченківському районі м.Львові Львівської області Державної податкової служби на підставі п.1 ст.40 КЗпП у звязку із реорганізацією та скороченням штатної чисельності. Позивач перебуває на обліку в Галицькому обєднаному управлінні Пенсійного фонду України м.Львова Пенсійного фонду України як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» та відповідачем не заперечується право позивача та отримання пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80% суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У ч.1 ст.1 Закону України "Про оплату праці" встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього ж Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Згідно із ч. 2 ст.33 Закону України "Про державну службу" передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входять до системи оплати праці державного службовця, оскільки із них сплачено внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Крім того, ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч.1 ст. 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

У ст.41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна позиція висловлена ВС України у постанові від 20.02.12 р. (справа № 21-430а11).

За приписами частини другої ст. 244 - 2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно - правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Таким чином доводи відповідача, про те, що суми матеріальної допомога та допомога на вирішення соціально-побутових питань інші премії та виплати не включаються до складу заробітної плати державного службовця і не враховуються при обчисленні розміру його пенсії, є безпідставними.

Щодо неврахування відповідачем сум індексації заробітної плати,суд приходить до наступного.

Згідно з ч.6 ст.95 КЗпП заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Індексація заробітної плати здійснюється на підставі Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою кабінет міністрів України від 17.07.2003 №1078, згідно з аналізу норм яких обєктом індексації грошових доходів населення є оплата праці, яка не має разового характеру.

Враховуючи, що до структуру заробітної плати входить також додаткова заробітна плата (ст.2 Закону України «Про оплату праці»)- це винагороди за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, зокрема доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, повязані з виконаннями виробничих завдань і функцій (ч.2 ст.2 цього Закону). Відтак, суми вилат, повязаних з індексацією заробітної плати працівників, входить до складу фонду додаткової заробітної плати, згідно з пп2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказами Держкомстраху України від 13.01.2004 №5.

З аналізу наведених норм, суд приходить висновку, що індексація є складовою частиною заробітної плати, є додатковою заробітною платою.

Разом із тим, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, які не мають разового характеру, в тому числі і пенсії.

У ч.1 ст.11 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав суду будь-яких доказів на обґрунтування правомірності своїх дій щодо невключення спірних виплат при обчисленні пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено судом, відповідач, здійснюючи розрахунок розміру пенсії, не діяв на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тобто діяв неправомірно, чим порушив право позивача на отримання пенсії у належному розмірі, в зв'язку з чим таке право потребує судового захисту.

Суд, обираючи спосіб захисту порушеного права позивача, вважає, що виходячи з меж заявлених вимог, для відновлення останнього необхідно і достатньо визнати дії відповідача протипранвими та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу та виплатити цю пенсію позивачу як державному службовцю, з урахуванням інших видів виплат (в тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, сум індексації заробітної плати, інших премій і виплат), на які нараховано єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування,, з урахуванням індексу інфляції відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення.

Щодо позовної вимоги про проведення перерахунку пенсії з 15 лютого 2017 (період з 28.08.2013 по 14.02.2017 ухвалою суду від 15.08.2017 залишено без розгляду), приходжу наступного.

Частиною 4 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії 10 липня 2017 року. Відповідно, позовні вимоги про перерахунок та виплату пенсії підлягають задоволенню, починаючи з 01 липня 2017 року, а таку вимогу задовольнити частково.

Враховуючи наведене вище, суд приходить висновку, що відмовляючи у перерахунку та виплаті пенсії, відповідач порушив конституційні права та протиправно відмовив позивачу у здійсненні перерахунку пенсії, а тому позов ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення.

Доводи відповідача викладені у запереченнях на позовні вимоги щодо визнання дій протиправними та зобовязання до вчинення дій, спростовуються висновками суду.

Розподіляючи судові витрати суд виходить із такого. Відповідно до ч.3 ст.94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивачем при зверненні до суду із адміністративним позовом сплачено 640,00 грн. Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача необхідно стягнути 640, 00 грн. судового збору.

На підставі ст.ст.33, 37 Закону України «Про державну службу», ст.41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст.66 Закону України "Про пенсійне забезпечення", Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та керуючись ст.ст.2, 6, 11, 17, 18, 70, 71, 94, 158-163 КАС України, с у д , -

п о с т а н о в и в:

позов задовольнити частково.

Визнати дії Галицького обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова

щодо не включення до середньомісячного заробітку державного службовця сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, сум індексації заробітної плати під час обчислення пенсії відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» - протиправними.

Зобовязати Галицьке обєднане управління Пенсійного фонду України м.Львова перерахувати призначену пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про збір на загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про оплату праці», згідно з наданою довідкою про складові заробітної плати для призначення пенсії (№4088/10/13-06-05-00-26/210 від 06.07.2017), починаючи з 01 липня 2017 року з урахуванням інших видів виплат (матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та інших премій та виплат) на які нараховано та отримано страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а також з урахуванням фактично нарахованого та виплаченого розміру надбавки за вислугу років, рангу, та посади, що діяли на момент звільнення з роботи.

Зобовязати Галицьке обєднане управління Пенсійного фонду України м.Львова здійснити перерахунок пенсії та провести коригування донарахованих сум із врахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, сум індексації заробітної плати та інших премій і виплат, на які нараховувались внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування у розмірі 80% та виплатити їх, починаючи з 01 липня 2017 року згідно з вимог чинного законодавства, з врахуванням індексу інфляції відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанову може бути оскаржено згідно зі ст.186 КАС України протягом 10 днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м.Львова. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили, згідно зі ст.254 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя І. П. Рудаков