Справа № 807/1655/16
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2017-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2017 рокум. Ужгород№ 807/1655/16

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Рейті С. І.

при секретарі судового засідання Кречко Л.В.

за участю представників

позивача: ОСОБА_1, адвокат Поштак Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Рахівської районної державної адміністрації про скасування розпоряджень, поновлення на посаді, стягнення коштів за час вимушеного прогулу та оплаті праці за виконану роботу, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 05 жовтня 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини Постанови. Постанова в повному обсязі складена 10 жовтня 2017 року.

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1) звернулася до суду з адміністративним позовом до Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області (далі - відповідач, Рахівська РДА), яким (з врахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог та заяви щодо зменшення вимог в частині стягнення матеріальної шкоди) просить суд: скасувати розпорядження голови Рахівської РДА від 07.07.2016 року за № 240 "Про упорядкування структури апарату районної державної адміністрації"; скасувати розпорядження в.о. голови Рахівської РДА № 149/04-р від 11.10.2016 року про звільнення ОСОБА_1 з посади спеціаліста І категорії відділу зв'язків з громадськими організаціями, засобами масової інформації та з питань внутрішньої політики апарату райдержадміністрації, як незаконне; поновити ОСОБА_1 на посаді спеціаліста І категорії відділу зв'язків з громадськими організаціями, засобами масової інформації та з питань внутрішньої політики апарату райдержадміністрації з 12.10.2016 року; стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 12.10.2016 року по день вирішення по суті даного позову; скасувати розпорядження в.о. голови Рахівської РДА від 24.10.2016 року за № 152/04-р "Про втрату чинності розпорядження голови райдержадміністрації 11.10.2016 № 149/04-р "Про звільнення ОСОБА_1"; стягнути з Рахівської РДА кошти по оплаті праці за виконану роботу а саме: надбавка за вислугу років на державній службі, яка становить 36 % посадового окладу державного службовця, надбавку до посадового окладу за ранг державного службовця, надбавку до посадового окладу за ранг державного службовця, який встановлено Постановою Кабінету Міністрів України від 6.04.2016 року № 292; стягнути кошти по виплаті матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань; стягнути з відповідача кошти на відшкодування моральної шкоди, завданої його незаконними рішеннями, діями та бездіяльністю.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання Закону України "Про державну службу" та забезпечення визначеної Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII кількості посад державної служби категорій "А" і "Б" у районній адміністрації не більше третини її штатної чисельності, 07.07.2016 року головою Рахівської РДА прийнято розпорядження "Про упорядкування структури апарату райдержадміністрації", яким, зокрема, передбачено ліквідацію посади спеціаліста І категорії відділу зв'язків з громадськими організаціями, засобами масової інформації та з питань внутрішньої політики апарату райдержадміністрації, тобто, посаду, яку обіймала позивач. Із вказаним розпорядженням ОСОБА_1 ознайомлено 19.07.2016 року, вручено письмове попередження про зміну істотних умов праці, пов'язаних із зміною структури апарату райдержадміністрації та запропоновано перелік усіх наявних вакантних посад у райдержадміністрації. 11.10.2016 року позивача звільнено з посади спеціаліста І категорії відділу зв'язків з громадськими організаціями, засобами масової інформації та з питань внутрішньої політики апарату райдержадміністрації у зв'язку з відмовою від продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці, згідно п.6 ст. 36 КЗпП України на підставі розпорядження в.о. голови Рахівської РДА від 11.10.2016 року за № 149/04-р. В подальшому, 24.10.2016 року, на підставі наданих ОСОБА_1 лікарняного листка та заяви щодо продовження відпустки на 6 календарних днів та згідно розпорядження голови Рахівської РДА за № 152/04-р "Про втрату чинності розпорядження голови райдержадміністрації 11.10.2016 № 149/04-р "Про звільнення ОСОБА_1" визнано таким, що втратило чинність розпорядження голови райдержадміністрації щодо звільнення ОСОБА_1 Зазначені розпорядження позивач вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню з поновленням позивача на роботі, стягненню на її користь середнього заробітку та відшкодуванню моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги з підстав, що наведені у позовній заяві, та просили суд їх задовольнити.

Відповідач надав суду заперечення на позов (лист Рахівської РДА від 21.11.2016 року № 03-13/2156), відповідно до яких просить відмовити у задоволенні позову в зв'язку з тим, що звільнення ОСОБА_1 із займаної посади відбулось у зв'язку з відмовою від продовження роботи та із зміною істотних умов праці, згідно п.6 ст. 36 КЗпП України. В той же час, із врахуванням встановлених пізніше обставин перебування ОСОБА_1 на момент звільнення на лікарняному листку, 24.10.2016 року головою райдержадміністрації винесено розпорядження № 152/04-р "Про втрату чинності розпорядження голови райдержадміністрації 11.10.2016 № 149/04-р "Про звільнення ОСОБА_1". Враховуючи наведене, Рахівською РДА не порушено діючого законодавства, оскільки розпорядження про звільнення позивачки скасовано.

В судове засідання представник відповідача не з'явився, натомість, головою райдержадміністрації подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з перебуванням керівника апарату у черговій щорічній основній відпустці (у задоволенні клопотання відмовлено, зважаючи на відсутність будь-яких доказів, оскільки саме по - собі подання клопотання не передбачає обов'язковості щодо його задоволення за відсутності законодавчо встановлених підстав). Відтак, судом вжито достатніх заходів щодо належного повідомлення відповідача про відкриття провадження, про дату, час і місце судового розгляду даної адміністративної справи, та у відповідності до ст. 128 КАС України, справа розглянута за відсутності представника відповідача, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала на посаді спеціаліста І категорії відділу зв'язків з громадськими організаціями, засобами масової інформації та з питань внутрішньої політики апарату райдержадміністрації.

На виконання Закону України "Про державну службу" від 12.12.2015 року № 889-VIII, листа міжрегіонального управління Національного агентства України з питань державної служби у Львівській та Закарпатській областях від 29.04.2016 року №№ 162, 163 було проведено аналіз Положень про структурні підрозділи та Посадових інструкцій державних службовців райдержадміністрації, визначено коло основних Посадових обов'язків, зокрема, виконанню яких присвячена більша частина основного робочого часу працівника, було співставлень основні обов'язки працівників райдержадміністрації із затвердженими критеріями посад, які виконують функції з обслуговування. За наслідками проведеного аналізу визначено, що посадові обов'язки, передбачені посадою спеціаліста І категорії відділу зв'язків з громадськими організаціями, засобами масової інформації та з питань внутрішньої політики апарату райдержадміністрації відповідають критеріям осад, які виконують функції з обслуговування і відповідно до Закону України "Про державну службу" не віднесено до посад державної служби. На підставі затвердженого міжрегіональним управлінням Національного агентства України з питань державної служби у Львівській та Закарпатській областях переліку посад, які виконують функції з обслуговування та розпорядження голови райдержадміністрації від 07.07.2016 року № 240 "Про упорядкування структури апарату районної державної адміністрації", посаду спеціаліста І категорії відділу зв'язків з громадськими організаціями, засобами масової інформації та з питань внутрішньої політики апарату райдержадміністрації - ліквідовано.

19.07.2016 року в.о. голови Рахівської РДА винесено попередження ОСОБА_1, яким останню повідомлено про зміну істотних умов праці, пов'язану із зміною структури апарату райдержадміністрації. Одночасно, попереджено про те, що після закінчення 2-х місячного терміну з моменту одержання цього персонального попередження, позивач підлягає звільненню з роботи за п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України з дотриманням вимог чинного законодавства України, наданням пільг та компенсацій згідно з Законом, зокрема вихідної допомоги у розмірі не менше середнього місячного заробітку. Одночасно, повідомлено про наявні вакантні посади у райдержадміністрації та у разі згоди зайняти вакантну посаду інспектора І категорії відділу зв'язків з громадськими організаціями, засобами масової інформації та з питань внутрішньої політики апарату райдержадміністрації запропоновано подати заяву на призначення на зазначену посаду. Призначення на інші посади можливе тільки за результатами конкурсу, після оголошення якого запропоновано подати відповідні документи для участі у конкурсах. Вказане попередження отримано ОСОБА_1 19.07.2016 року, про що свідчить її особистий підпис.

09.09.2016 року головою районної державної адміністрації оформлено лист, яким повідомлено ОСОБА_1, що 19.09.2016 року закінчується термін попередження про зміну істотних умов праці, пов'язаних із зміною структури апарату райдержадміністрації та запропоновано зайняти посаду інспектора І категорії відділу зв'язків з громадськими організаціями, засобами масової інформації та з питань внутрішньої політики апарату райдержадміністрації, призначення на яку здійснюється без конкурсного відбору. Із вказаним повідомленням ОСОБА_1 ознайомлена 09.09.2016 року, про що свідчить її особистий підпис.

16.09.2016 року розпорядженням голови Рахівської РДА, ОСОБА_1 надано частину невикористаної основної щорічної відпустки в період з 19 по 30 вересня 2016 року включно.

03.10.2016 року розпорядженням в.о. голови Рахівської РДА, ОСОБА_1 надано частину невикористаної основної щорічної відпустки в період з 1 по 10 жовтня 2016 року включно.

11.10.2016 року розпорядженням голови Рахівської РДА звільнено ОСОБА_1 з посади спеціаліста І категорії відділу зв'язків з громадськими організаціями, засобами масової інформації та з питань внутрішньої політики апарату райдержадміністрації у зв'язку з відмовою від продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці, згідно п.6 ст.36 КЗпП України.

В той же час, 11.10.2016 року складено акт, в присутності першого заступника голови Рахівської РДА ОСОБА_3, керівником апарату ОСОБА_4, начальником юридичного відділу апарату райдержадміністрації ОСОБА_5, начальником відділу персоналу апарату райдержадміністрації ОСОБА_6, про те, що о 16 год.45 хв. У робочому кабінеті першого заступника голови Рахівської РДА було ще раз наголошено ОСОБА_1 що 11.10.2016 року закінчується термін попередження про зміну істотних умов праці та запропоновано наявну вакантну посаду інспектора І категорії відділу зв'язків з громадськими організаціями та з питань внутрішньої політики апарату Рахівської РДА. ОСОБА_1 заяви на переведення на вищезазначену посаду не надала, і тому, в.о. голови Рахівської РДА ОСОБА_3 було прийнято підписати розпорядження про звільнення ОСОБА_1 з посади спеціаліста І категорії відділу зв'язків з громадськими організаціями, засобами масової інформації та з питань внутрішньої політики апарату райдержадміністрації у зв'язку з відмовою від продовження роботи у зв'язку із змінами істотних умов праці, з яким ОСОБА_1 ознайомилась та проставила відмітку про ознайомлення.

24.10.2016 року ОСОБА_1 подала заяву на ім'я в.о. голови райдержадміністрації, якою просила надати їй невикористані 6 календарних днів відпустки з 22.10.2016 року у зв'язку з перебуванням на лікарняному під час відпустки з 05.10.2016 по 21.10.2016 року та відповідно, листок непрацездатності АГЮ № 389406 про перебування на амбулаторному лікуванні в період з 05.10.2016 по 21.10.2016 року.

24.10.2016 року в.о. голови державної адміністрації винесено розпорядження № 281/05-к Про продовження відпустки ОСОБА_1, яким останній продовжено відпустку на 6 календарних днів, з 22.10.2016 року по 27.10.2016 року включно.

Одночасно, 24.10.2016 року в.о. голови райдержадміністрації винесено розпорядження № 152/04-р "Про втрату чинності розпорядження голови райдержадміністрації 11.10.2016 року № 149/04-р "Про звільнення ОСОБА_1", яким визнано таким, що втратило чинність розпорядження голови райдержадміністрації 11.10.2016 року № 149/04-р "Про звільнення ОСОБА_1" та зобов'язано останню повернути кошти, виплачені для оплати вихідної допомоги, у сумі 2682,46 грн.

Із розпорядженням в.о. голови державної адміністрації № 281/05-к "Про продовження відпустки ОСОБА_1", позивач, в присутності свого адвоката Поштак Ю.С., ознайомилась 26.10.2016 року у робочому кабінеті керівника апарату райдержадміністрації, про що свідчить її особистий підпис. Крім того, ОСОБА_1 надано листа від 26.10.2016 року № 03-12/648 про те, що її заяву щодо продовження відпустки задоволено та висловлено прохання з'явитись 27.10.2016 року до райдержадміністрації та надати трудову книжку для внесення відомостей про визнання недійсним запису про звільнення. Про отримання даного листа свідчить особистий підпис ОСОБА_1

В той же час, складено акт, про те, що 26.10.2016 року у робочому кабінеті керівника апарату ОСОБА_1 у присутності її адвоката Поштак Ю.С., керівник апарату ОСОБА_4 повідомила про те, що 27.10.2016 року закінчується термін її відпустки, і тому їй необхідно з'явитись 27.10.2016 року для вирішення питання щодо подальшої роботи у райдержадміністрації, а саме: з'ясувати, чи згідна вона продовжувати роботу у зв'язку із зміною істотних умов праці та запропонувати їй переведення на вакантну посаду інспектора І категорії відділу зв'язків з громадськими організаціями, засобами масової інформації та з питань внутрішньої політики апарату райдержадміністрації, або, в разі її відмови від продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці на посаді інспектора І категорії відділу зв'язків з громадськими організаціями, засобами масової інформації та з питань внутрішньої політики апарату райдержадміністрації, ознайомитись із розпорядженням голови райдержадміністрації про звільнення, у зв'язку із закінченням терміну попередження.

27.10.2016 року в.о. голови державної адміністрації винесено розпорядження за № 153/04-р "Про переведення ОСОБА_1", згідно якого, останню переведено з посади спеціаліста І категорії відділу зв'язків з громадськими організаціями, засобами масової інформації та з питань внутрішньої політики апарату райдержадміністрації на посаду інспектора І категорії відділу зв'язків з громадськими організаціями, засобами масової інформації та з питань внутрішньої політики апарату райдержадміністрації, з 28.10.2016 року, з посадовим окладом згідно штатного розкладу.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України кожному гарантовано право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду діяльності, реалізовує програми професійно - технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно ст. 24 Європейської соціальної хартії, з метою забезпечення ефективного здійснення права працівників на захист у випадках звільнення сторони зобов'язуються визнати: a) право всіх працівників не бути звільненими без поважних причин для такого звільнення, пов'язаних з їхньою працездатністю чи поведінкою, або поточними потребами підприємства, установи чи служби.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає, що спірні правовідносини регулюються нормами Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), Законами України "Про державну службу", "Про місцеві державні адміністрації" та постановами Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року за № 268, від 06.04.2016 року № 292 та від 08.08.2016 року за № 500 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

КЗпП України регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини.

Відповідно до ст.21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати робітникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. У відповідності до положень п.2 ч.1 ст.36 цього ж Кодексу, підставами припинення трудового договору є закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Звільнення з підстав, зазначених у п.1 статті допускається, якщо неможливо перевести працівника на іншу роботу.

Порядок вивільнення працівників врегульовано ст. 49-2 КЗпП України, зокрема, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством (ч. 2 ст. 49-2 КЗпП України).

Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Водночас власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про наступне вивільнення працівника із зазначенням його професії, спеціальності, кваліфікації та розміру оплати праці (ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України).

У пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року за № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" містяться роз'яснення, згідно з якими при розгляді спорів про звільнення за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Таким чином, виходячи з нормативного тлумачення п. 1 ч. 1 ст. 40, ч. ч. 1 та 3 ст. 49-2 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов'язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації. Тобто вживає заходи до переведення працівника за його згодою на іншу роботу.

Так, згідно, п.9 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 року за № 76-VІІІ (зі змінами) зобов'язано керівників органів виконавчої влади та інших державних органів (крім органів, які беруть участь в терористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку державному кордоні, відбитті збройного нападу на об'єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні цих об'єктів у разі захоплення с спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою) з метою забезпечення раціонального використання бюджетних коштів чи заходів щодо скорочення чисельності працівників цих органів на 20 відсотків, надання працівникам відпусток без збереження заробітної плати, встановлення для працівників режиму роботи на умовах неповного робочого часу, зменшення або скасування стимулюючих виплат, зменшення надбавок і доплат, які встановлені у граничних розмірах, переглянути укладені договори а придбання товарів, робіт, послуг.

Судом встановлено, що на виконання приписів вказаного законодавчого акту, головою Рахівської РДА, в межах ст. 6 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", видано розпорядження від 07.07.2016 року № 240 "Про упорядкування структури апарату районної державної адміністрації". Пунктом 2 вказаного розпорядження визначено реорганізувати загальний відділ апарату райдержадміністрації у відділ діловодства, контролю та організаційної роботи, шляхом приєднання організаційного відділу та сектору контролю.

Щодо законності видання розпорядження голови Рахівської РДА від 07.07.2016 року № 240 "Про упорядкування структури апарату районної державної адміністрації", суд зазначає, що повноваження голови Рахівської РДА приймати розпорядження, визначати склад та структуру ввіреної йому райдержадміністрації регламентовано ч.3 ст.118 Конституції України, статтею 5 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", ст. 18 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання, власних і делегованих повноважень голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники структурних підрозділів - накази.

Згідно ст. 39 зазначеного Закону голови місцевих державних адміністрацій, зокрема очолюють відповідні місцеві державні адміністрації, здійснюють керівництво їх діяльністю, несуть відповідальність за виконання покладених на місцеві державні адміністрації завдань і за здійснення ними своїх повноважень призначають на посади та звільняють з посад керівників апаратів місцевих державних адміністрацій та керівників структурних підрозділів апаратів місцевих державних адміністрацій тощо.

Відповідно до ст. 47 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" фінансове забезпечення місцевих державних адміністрацій здійснюється за рахунок Державного бюджету України. Гранична чисельність, фонд оплати праці працівників і витрати на утримання місцевих державних адміністрацій та їх апаратів встановлюються Кабінетом Міністрів України. Граничну чисельність, фонд оплати праці працівників структурних підрозділів місцевої державної адміністрації, в межах виділених асигнувань, визначає голова відповідної місцевої державної адміністрації.

Згідно зі ст. 44 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" голова місцевої державної адміністрації затверджує положення та визначає структуру апарату, призначає на посади і звільняє з посад керівників та інших працівників структурних підрозділів апарату.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про те, що голова Рахівської РДА має право видавати розпорядження, визначати склад та структуру районної державної адміністрації. Відтак, відповідно до додатку вищезазначеного розпорядження, затверджено структуру відділу діловодства, контролю та організаційної роботи та відповідно граничну чисельність працівників апарату районної державної адміністрації.

Так, у зв'язку із затвердженням нової структури районної державної адміністрації, проведенням реорганізації та скороченням чисельності (штату) працівників структурних підрозділів районної державної адміністрації відповідно до пункту 3 розпорядження встановлено, зокрема ліквідувати у структурі апарату райдержадміністрації посаду спеціаліста І категорії відділу зв'язків з громадськими організаціями, засобами масової інформації та з питань внутрішньої політики, яку обіймала позивач.

Як вже зазначалось вище, у межах бюджетних асигнувань, виділених на утримання відповідних місцевих державних адміністрацій, а також з урахуванням вимог статті 18 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", їх голови визначають структуру місцевих державних адміністрацій.

Як встановлено судом, позивача листом від 19.07.2016 року за № 03-12/458 повідомлено про можливе наступне вивільнення за п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України, про що свідчить підпис позивача на даному листі.

В той же час Рахівською РДА повідомлено ОСОБА_1 про наявні вакантні посади у райдержадміністрації станом на 19.07.2016 року, а також запропоновано зайняти вакантну посаду інспектора І категорії відділу зв'язків з громадськими організаціями, засобами масової інформації та з питань внутрішньої політики апарату райдержадміністрації.

Додатково, 09.09.2016 року та 14.09.2016 року ОСОБА_1 було повідомлено про нові вакантні посади у райдержадміністрації.

Враховуючи те, що станом на 19.09.2016 року - день закінчення терміну попередження ОСОБА_1 про зміну істотних умов праці, пов'язаних із зміною структури апарату райдержадміністрації, остання перебувала у відпустці згідно розпорядження голови Рахівської РДА від 16.09.2016 року (в період з 19 по 30 вересня 2016 року включно) та в період з 1 по 10 жовтня 2016 року включно (згідно розпорядження в.о. голови Рахівської РДА від 03.10.2016 року), термін попередження про зміну істотних умов праці ОСОБА_1 та можливість зайняти запропоновану наявну вакантну посаду настав 11.10.2016 року.

07.10.2016 року на засіданні профспілкового комітету райдержадміністрації розглянуто листа голови райдержадміністрації від 29.08.2016 року № 03-12/535 щодо погодження звільнення з посади спеціаліста І категорії відділу зв'язків з громадськими організаціями, засобами масової інформації та з питань внутрішньої політики апарату райдержадміністрації ОСОБА_1 у разі ненадання її згоди на зайняття наявної вакантної посади інспектора І категорії відділу зв'язків з громадськими організаціями, засобами масової інформації та з питань внутрішньої політики апарату райдержадміністрації або не проходження конкурсу на одну із посад державної служби. Після проведення обговорень та голосування, профспілковим комітетом надано згоду на звільнення з посади спеціаліста І категорії відділу зв'язків з громадськими організаціями, засобами масової інформації та з питань внутрішньої політики апарату райдержадміністрації ОСОБА_1

У зв'язку з відмовою від продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці, у відповідності до п.6 ст. 36 КЗпП України, ОСОБА_1 звільнено з посади спеціаліста І категорії відділу зв'язків з громадськими організаціями, засобами масової інформації та з питань внутрішньої політики апарату райдержадміністрації, про що в.о. голови райдержадміністрації винесено відповідне розпорядження за № 149/04-8.

Із вказаним розпорядженням ОСОБА_1 ознайомлена 11.10.2016 року, про що свідчить її особистий підпис.

Суд констатує, що станом на день винесення зазначеного розпорядження відповідачем було дотримано процедуру звільнення відповідно до чинного законодавства, зокрема, попереджено ОСОБА_1 про наступне вивільнення за 2 місяці, запропоновано вакантні посади, від яких позивач відмовилася.

В той же час, 24.10.2016 року ОСОБА_1 подала заяву на ім'я в.о. голови райдержадміністрації, якою просила надати їй невикористані 6 календарних днів відпустки з 22.10.2016 року у зв'язку з перебуванням на лікарняному під час відпустки з 05.10.2016 по 21.10.2016 року та відповідно, листок непрацездатності АГЮ № 389406 про перебування на амбулаторному лікуванні в період з 05.10.2016 по 21.10.2016 року.

Зважаючи на вказані обставини, 24.10.2016 року в.о. голови Тячівської РДА винесено розпорядження № 281/05-к "Про продовження відпустки ОСОБА_1", яким останній продовжено відпустку на 6 календарних днів, з 22.10.2016 року по 27.10.2016 року включно.

Одночасно, 24.10.2016 року в.о. голови Тячівської РДА винесено розпорядження № 152/04-р "Про втрату чинності розпорядження голови райдержадміністрації 11.10.2016 року № 149/04-р "Про звільнення ОСОБА_1", яким визнано таким, що втратило чинність розпорядження голови райдержадміністрації від 11.10.2016 року за № 149/04-р "Про звільнення ОСОБА_1" та зобов'язано останню повернути кошти, виплачені для оплати вихідної допомоги в сумі 2682,46 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 КЗпП, не допускається звільнення працівника у період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за нез'явлення на роботу протягом більш як чотирьох місяців підряд унаслідок тимчасової непрацездатності) з ініціативи роботодавця.

Виходячи з наведеного суд констатує, що в силу обставин, що склались при встановленні факту перебування на лікуванні ОСОБА_1 під час звільнення 11.10.2016 року, що унеможливлює таке, головою райдержадміністрації, в межах компетенції та з метою усунення порушень законодавства про працю, видано розпорядження № 152/04-р "Про втрату чинності розпорядження голови райдержадміністрації 11.10.2016 року № 149/04-р "Про звільнення ОСОБА_1", яким визнано таким, що втратило чинність розпорядження голови райдержадміністрації від 11.10.2016 року за № 149/04-р "Про звільнення ОСОБА_1", відтак, фактично остання поновлена на роботі у райдержадміністрації та станом на 27.10.2016 року переведена на посаду інспектора І категорії відділу зв'язків з громадськими організаціями, засобами масової інформації та з питань внутрішньої політики апарату райдержадміністрації з 28.10.2016 року з посадовим окладом згідно штатного розпису.

Враховуючи з'ясовані в судовому засіданні обставини справи, суд приходить до висновку, що оскаржене розпорядження № 152/04-р "Про втрату чинності розпорядження голови райдержадміністрації 11.10.2016 року № 149/04-р "Про звільнення ОСОБА_1", яким визнано таким, що втратило чинність розпорядження голови райдержадміністрації 11.10.2016 року № 149/04-р "Про звільнення ОСОБА_1" не порушує права і охоронювані законом інтереси позивача, а відтак, відповідач діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тому у задоволенні позовної вимоги про його скасування слід відмовити.

Позовні вимоги щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді спеціаліста І категорії відділу зв'язків з громадськими організаціями, засобами масової інформації та з питань внутрішньої політики апарату райдержадміністрації з 12.10.2016 року та стягнення з Рахівської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 12.10.2016 року по день поновлення на роботі є похідними вимогами, у розумінні ст.162 КАС України, від позовної вимоги про скасування розпорядження голови Рахівської районної державної адміністрації № 149/04-р від 11.10.2016 року "Про звільнення ОСОБА_1 ", а тому задоволенню не підлягають.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення з Рахівської РДА коштів по оплаті праці за виконану роботу а саме: надбавки за вислугу років на державній службі, яка становить 36 % посадового окладу державного службовця, надбавки до посадового окладу за ранг державного службовця, надбавки до посадового окладу за ранг державного службовця, який встановлено Постановою КМУ від 6.04.2016 року № 292 та коштів по виплаті матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, суд констатує наступне: 19.07.2016 року ОСОБА_1 отримано письмове попередження про зміну істотних умов праці, та протягом дії попередження за працівником зберігаються всі умови та гарантії, встановлені до 01.05.2016 року. Протягом такого перехідного періоду новий(а)/черговий(а) ранг державного службовця не присвоюється та надбавка за вислугу років за Законом № 889 не встановлюється. Таким чином, за ОСОБА_1 зберігались ранг та надбавка за вислугу років відповідно до Закону України "Про державну службу", який діяв до 01.05.2016 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 54 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VШ та постанови Кабінету Міністрів України від 08.08.2016 року за № 500 "Про затвердження Порядку надання державним службовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань", у пункті 3 якої встановлено, що рішення про надання матеріальної допомоги державним службовцям приймається керівником служби у державному органі в межах затвердженого фонду оплати прані. Також відповідно до пп. 3 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року за № 268 "Про впорядкування структури га умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" право надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника, надано керівникам органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів прокуратури, судів та інших органів у межах установленого фонду оплати праці.

У період подання ОСОБА_1 заяви щодо надання їй матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань (6 вересня 2016 року) тривав термін дії попередження її про зміну істотних умов праці. Згідно кошторисних призначень затверджений фонд заробітної плати на 2016 рік не давав можливості виплатити допомогу, так як Закон України "Про державну службу" набрав чинності з 01.05.2016 року і нарахування основної заробітної плати працівникам Рахівської районної державної адміністрації проводилося по новому затвердженому штатному розпису, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 року № 292 "Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році", а розрахунок кошторисних призначень на початку 2016 року здійснювався згідно постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" (із змінами) і коштів на фінансування основної заробітної плати працівникам Рахівської райдержадміністрації не вистачало, про що ОСОБА_1 було повідомлено листом від 08.09.2016 року за № 73/07-25.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з Рахівської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у сумі 50000 грн., суд зазначає наступне: згідно зі ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Оскільки, відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 року за № 4 (з наступними змінами та доповненнями) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, діями або бездіяльністю інших осіб, а так як судом не встановлено незаконність рішень, дій чи бездіяльності відповідача - відсутні також підстави для задоволення вимог позову в цій частині.

За правилами, встановленими ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Рахівською РДА доведено правомірність розпоряджень Рахівської РДА від 07.07.2016 року за № 240 "Про упорядкування структури апарату районної державної адміністрації", від 11.10.2016 року № 149/04-р "Про звільнення ОСОБА_1" та від 24.10.2016 року за № 152/04-р "Про втрату чинності розпорядження голови райдержадміністрації 11.10.2016 № 149/04-р "Про звільнення ОСОБА_1", відтак, відсутність підстав для поновлення ОСОБА_1 на займаній на час звільнення посаді та, як наслідок, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, доведено необґрунтованість заявлених позовних вимог про стягнення коштів по оплаті праці за виконану роботу (надбавки за вислугу років на державній службі, надбавки до посадового окладу за ранг державного службовця та коштів по виплаті матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань), доведено відсутність підстав для відшкодування моральної шкоди, відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтовані, суперечать вимогам законодавства та встановленим в судовому засіданні обставинам справи, що підтверджені належними та допустимими доказами, в зв'язку з чим в задоволенні позову слід відмовити.

Згідно ст. 94 КАС України та в зв'язку з відсутністю судових витрат відповідача, судові витрати у справі не стягуються та за рахунок бюджету не компенсуються.

Керуючись ст. ст. 2, 17, 71, 86, 94, 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні позову ОСОБА_1 до Рахівської районної державної адміністрації про скасування розпоряджень, поновлення на посаді, стягнення коштів за час вимушеного прогулу та оплаті праці за виконану роботу, стягнення моральної шкоди - відмовити.

2. Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України, та може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд в порядку та строки, встановлені ст.186 КАС України. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - протягом десяти днів з дня отримання її копії (копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції).

Суддя С.І. Рейті