Справа № 265/5183/17
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Костромітіна О.О.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 року справа №265/5183/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сіваченка І.В.,

суддів Шишова О.О., Чебанова О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 15 серпня 2017 року у справі № 265/5183/17 за позовом ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області, третя особа - Управління соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 через представника ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що він є пенсіонером за віком і перебуває на обліку в Лівобережному об'єднаному управлінні пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області (далі Управління). Однак з 01 квітня 2017 року відповідач перестав виплачувати належну йому пенсію. У зв'язку з цим позивач звернувся із заявою до відповідача з вимогою поновити виплату безпідставно призупиненої пенсії з 01 квітня 2017 року, на що отримав відповідь про те, що виплата пенсії призупинена йому на підставі отриманих списків тривало відсутніх за місцем проживання одержувачів пенсій з числа внутрішньо переміщених осіб, протоколу комісії щодо прийняття рішення про призначення (поновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам № 01-05/80 від 13 квітня 2017 року. Вважає, що бездіяльність відповідача щодо невиплати йому пенсії порушує його конституційні права на соціальний захист, тому просить визнати бездіяльність відповідача протиправною та зобов'язати поновити виплату пенсії з квітня 2017 року, звернути постанову до негайного виконання в межах платежу за один місяць.

Відповідач надав суду письмові заперечення проти адміністративного позову. В обґрунтування заперечень посилається на те, що позивач перебуває в Управлінні як утримувач пенсії з вересня 2014 року. Призначення та продовження виплата пенсій за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджуються довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою КМ України від 1 жовтня 2014 року № 509. 10 квітня 2017 року Довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи видану на ім'я ОСОБА_2, Управлінням соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради було скасовано. Зазначене призвело до зупинення виплати пенсії позивачу. 10 квітня 2017 року позивачем отримано нову Довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 10 квітня 2017 року із відміткою про скасування попередньої довідки за ознаками ст. 12 Закону України від 20.10.2014 № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі Закон № 1706-VII). Вказані обставини позбавляють Управління можливості відновити позивачу виплату з 01 квітня 2017 року пенсії за віком. Просив суд відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 15 серпня 2017 року у справі № 265/5183/17 позов задоволено, внаслідок чого, визнано протиправними дії Управління щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_2 та зобов'язано Управління поновити виплату пенсії ОСОБА_2 з 10 квітня 2017 року та сплатити виниклу заборгованість.

Постанова мотивована тим, що зміна пенсіонером місця проживання не може бути підставою для позбавлення його конституційного права на отримання соціального захисту, а саме, отримання пенсії. Таким чином, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що бездіяльність Управління щодо призупинення виплати позивачу пенсії слід визнати протиправною та зобовязати Управління нарахувати та виплатити позивачу пенсію за віком з 10.04.2017 та сплатити виниклу заборгованість.

З постановою суду першої інстанції не погодився відповідач та звернувся з апеляційною скаргою, у якій вказав, що судом першої інстанції не в повному обсязі дослідженні обставини справи та не вірно застосовані норми матеріального та процесуального права.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що 10 квітня 2017 року Довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи видану на ім'я ОСОБА_2, Управлінням соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради було скасовано. Зазначене призвело до зупинення виплати пенсії позивачу. 10 квітня 2017 року позивачем отримано нову Довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 10 квітня 2017 року № із відміткою про скасування попередньої довідки за ознаками ст. 12 Закону № 1706-VII. 20 квітня 2017 року від Управління соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради, Управлінням, було отримано витяг із протоколу комісії щодо прийняття рішення про призначення (поновлення) соціальних виплат ВПО за №01-05/80 від 13.04.2017 про припинення ОСОБА_2 соціальних виплат на підставі скасування довідки ВПО відповідно до пп. 3 п. 1 ст. 12 Закону № 1706-VII.

Також, апелянтом зауважує, що п. 18 Порядком здійснення контролю за проведення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого постановою КМУ від 08.06.2016 за №365, передбачено, що повторне призначення соціальних виплат внутрішньо переміщеній особі можливе лише через шість місяців після такого припинення і виконання всіх процедур, необхідних для її призначення, передбачених законом.

Апелянт просив апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст.197 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка відповідно до посвідчення є пенсіонером за віком (а.с.7).

Позивач перебуває на обліку в Управлінні з вересня 2014 року. Виплату пенсії переведено з територіального управління ПФУ в м. Донецьк. ОСОБА_2 взято на облік за адресою м. Маріуполь, вулиця Комсомольська будинок 105, як особу, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, що підтверджується довідкою № від 10 квітня 2017 року. Вказана довідка видана після скасування 10 квітня 2017 року попередньої довідки на підставі ст. 12 Закону № 1706-VII (а.с.4).

З квітня 2017 року позивачу було зупинено виплату пенсії на підставі скасування 10 квітня 2017 року Довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданої на ім'я позивача, Управлінням соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради, про що не заперечує відповідач у своєму запереченні проти позовних вимог.

Таким чином, спірним питанням у даній справі є правомірність (протиправність) дій відповідача щодо припинення виплати пенсії позивачу з 10.04.2017 на підставі не підтвердження її місця перебування.

Відповідно до статті 7 Закону № 1706-VII для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Закон № 1058-VI або інший закон з питань пенсійного забезпечення не передбачає будь-яких підстав призупинення виплати пенсій, є тільки підстави припинення виплати відповідно до статті 49 цього Закону, але жоден з таких випадків управлінням не застосований та не доведений.

Так, частиною першою статті 49 Закону № 1058-VI визначено виключний перелік підстав для припинення виплати пенсії:

Виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

Положення пункту 2 частини першої статті 49 втратили чинність, як такі, що є неконституційними на підставі Рішення Конституційного Суду № 25-рп/2009 від 07.10.2009\

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

В ході розгляду справи судом встановлено, що Управлінням не приймало жодних рішень про припинення виплати пенсії позивачу з 10.04.2017.

Не може бути застосований пункт 5 частини першої статті 49 Закону № 1058-VI, враховуючи також приписи Закону № 1706-VII.

Так, цей пункт відсилає виключно до випадків, передбачених законом, тобто, вказані правовідносини не можуть бути врегульовані іншими нормативно-правовими актами, зокрема, постановами Кабінету Міністрів України, які відносяться до підзаконних нормативних актів.

В той же час, Закон № 1706-VII не встановлює жодних випадків для припинення виплати пенсії. Більш того, ані цей Закон, ані будь-який інший закон не встановлює таку підставу для припинення виплати пенсії, як скасування дії довідки внутрішньо переміщеної особи, зміна місця проживання тощо.

Інші пункти ч.1 ст. 49 № 1058-VI в спірних правовідносинах також не мають місця.

Враховуючи викладене, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про те, що відповідач, припинивши виплату пенсії та не виплачуючи позивачу пенсію за віком з 10 квітня 2017 року діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв'язку з чим підлягають захисту порушені права пенсіонера ОСОБА_2, в тому числі шляхом зобов'язання відновити виплату пенсії з 10 квітня 2017 року.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У звязку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 24, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 15 серпня 2017 року у справі № 265/5183/17 за позовом ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області, третя особа - Управління соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя І.В.Сіваченко

Судді О.О.Шишов

ОСОБА_4