Справа № 401/314/17 (2-а/401/46/17)
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 жовтня 2017 рокусправа № 401/314/17 (2-а/401/46/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чепурнова Д.В.

суддів: Мельника В.В. Сафронової С.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у м. Кременчуці

на постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до сержанта поліцейської роти №4 Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Чубакова Ігора Володимировича, третя особа: Департамент патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у м. Кременчуці про визнання нечинною постанови серії АР №813412 від 13 січня 2017 року про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,-

встановиВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив:

- визнати нечинною постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР за №813412 від 13 січня 2017 року;

- провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказував на те що зв'язку з різким падінням тиску в шинах автомобілю здійснив вимушену зупинку на пішохідному переході яка належним чином не позначена дорожньою розміткою. Після того, як позивач встановив що його автомобіль знаходиться на пішохідному переході, одразу здійснив заходи щодо недопущення порушень правил дорожнього руху.

Постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 липня 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано нечинною та скасовано постанову сержанта поліцейської роти №4 Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Чубакова Ігора Володимировича серії АР №813412 від 13 січня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Постанова суду мотивована не доведеністю вини позивача у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 122 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції Департамент патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у м. Кременчуці подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив її скасувати та

Апеляційна скарга обґрунтована доводами викладеними в адміністративному позові, з урахуванням того, що інспектором доведеністю вини позивача у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 122 КУпАП, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції. Зазначає про те, що посилання позивача на факт вимушеної зупинки є безпідставним, оскільки коли до автомобілю правопорушника під'їхали працівники патрульної поліції у зазначеного автомобілю була вимкнута світлова аварійна сигналізація.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, а тому відповідно до ст. 41 КАС України фіксування судового засідання не здійснюється.

Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 13 січня 2017 року поліцейським 4 роти Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Чубаковим Ігорем Володимировичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №813412, згідно з якою позивач 13 січня 2017 року о 14:04 год. в м. Кременчук вул. Жотвнева, 31/16 здійснив зупинку на пішохідному переході чим порушив п. 15.9 (г) ПДР України.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

За наслідками перегляду судового рішення колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до пп. "г" п. 15.9 ПДР зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближчи 10 метрів від них з обох боків.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП Кодекс України визначено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

При цьому згідно з положеннями ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема відеозаписом, яким підтверджено факт зупинки автомобіля позивача напроти дорожнього знаку 5.35.1 «Пішохідний перехід».

При цьому колегія суддів акцентує увагу на наступному.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, частиною 1 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Як вбачається з візуальної інформації з відеозапису під час фіксування факту порушення позивачем п.15.9 (г) ПДР України відеокамера була закріплена на форменому одязі інспектора, що відповідає вимогам ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

Таким чином, відеофіксація правопорушення нагрудної камери працівника поліції є належним доказом.

Водночас на твердження позивача щодо здійснення вимушеної зупинки у зв'язку з різким падінням тиску в шинах автомобіля, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.1.10 ПДР України вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху;

Згідно із п. 15.14 зазначених Правил у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9-9.11 цих Правил.

Відповідно до п. 9.9. «а» аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі вимушеної зупинки на дорозі.

Натомість з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що автомобіль яким керував позивач знаходився напроти дорожнього знаку 5.35.1 «Пішохідний перехід» з вимкненою світловою аварійною сигналізацією.

При цьому посилання позивача на те, що світлову аварійну сигналізацію було не було ввімкнено у зв'язку з тим, що транспортний засіб було прибрано з місця де він міг заважати руху транспортних засобів є необґрунтованими, оскільки з означеного вище відеозапису вбачається, що транспортний засіб позивача стояв з лівого боку проїжджої частини на пішохідному переході, тобто в місці де таку зупинку заборонено.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції зробив висновок про необхідність задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції з прийняттям нового рішення у справі.

Керуючись: пунктом 3 частини 1 статті 198, статтями 205, 207 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у м. Кременчуці - задовольнити.

Постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 липня 2017 року - скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити у повному обсязі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: Д.В. Чепурнов

Суддя: В.В. Мельник

Суддя: С.В. Сафронова