Справа № 820/1151/17
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 р.Справа № 820/1151/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Шевцової Н.В.

Суддів: Макаренко Я.М. , Мінаєвої О.М.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківської митниці ДФС на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 13.06.2017р. по справі № 820/1151/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Поларіс-100"

до Харківської митниці ДФС

про скасування рішення та картки відмови,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю Поларіс-100 (надалі по тексту позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківської митниці ДФС (надалі по тексту відповідач), в якому просив суд:

- скасувати рішення Харківської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № 807000011/2017/000078/2 від 07.02.2017р. та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 807110000/2017/00022 від 07.02.2017 року.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 13.06.2017 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Поларіс-100" до Харківської митниці ДФС про скасування рішення та картки відмови задоволено.

Скасовано рішення Харківської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів, а саме - 807000011/2017/000078/2 від 07.02.2017 р.

Скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 807110000/2017/00022 від 07.02.2017 року.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Поларіс-100" (61052, м. Харків, вул. Полтавський шлях, буд.32, оф.20, ) судові витрати в загальному розмірі 1600 (одна тисяча шістсот ) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці ДФС України (61003, м.Харків, вул.Короленка, 16-Б ).

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 13.06.2017 року та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Позивач подав письмові заперечення на апеляційну скаргу в яких, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову Харківського окружного адміністративного суду від 13.06.2017 року залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю Поларіс-100 в рамках здійснення зовнішньоекономічної діяльності у лютому місяці 2017 року було здійснено поставку товару за контрактом № Р-1-2016 від 01 листопада 2016 року, укладеного з резидентом Польщі компанією РОLSКАМР Sр.z.о.о.

Поставка товару здійснювалася на умовах СРТ (Інкотермс 2010), відповідно до яких продавець самостійно оплачує вартість перевезення вантажу в зазначений пункт призначення.

На виконання умов зазначеного контракту компанією РОLSКАМР Sр.z.о.о. було поставлено заморожене м'ясо куряче (частин тушок) механічної обвалки (ММО) вартістю 0,23 євро/кг.

Для митного оформлення вищезазначеного товару ТОВ Поларіс-100 до Харківської митниці ДФС були подані вантажно-митні декларації із повним пакетом необхідних документів відповідно до ст. 53 МК України.

Після подання необхідних документів відповідачем надіслано позивачу електронне повідомлення про необхідність надати додаткові документи.

Позивач, у своїй відповіді до Харківської митниці ДФС №5061 від 07.02.2017 року, зазначив, що ним надано усі необхідні матеріали.

Не зважаючи на це, митницею було прийнято Рішення про коригування митної вартості 807000011/2017/000078/2 від 07.02.2017 року та оформлена Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 807110000/2017/00022.

В Рішеннях було зазначено, що джерелом для даного рішення коригування митної вартості є наявна в митному органі цінова інформація, наявна в ПІК Інспектор 2006 та ЄАІС про митні оформлення ідентичних та подібних товарів митне оформлення яких вже здійснено: МД № 205070000/2017/4451 від 06.02.2017 року, інформація що офіційно доводиться ДАМП ДФС - інформація надана Асоціацією Всеукраїнська асоціація імпортерів м'яса та м'ясопродукції.

У гр. 33 Рішення про коригування митної вартості відповідач вказав, що коригування митної вартості здійснено за другорядним методом (резервним методом) у відповідності до статті 64 Митного кодексу України.

У графі 31 Рішення про коригування митної вартості відповідач вказав 3 метод - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.

Позивач під час декларування товару надав митному органу усі документи, які підтверджують всі складові митної вартості товару, а саме: вантажну митну декларацію; зовнішньоекономічний контракт із додатками; рахунки-фактури (інвойси); міжнародна транспортна накладна (СМR);книжка МДП (Саrnet ТІR);банківський документ щодо сплати за товар;проформа-інвойс;ветеринарні свідоцтва;сертифікат з перевезення (походження) товару форми ЕІЖ. 1;ветеринарні свідоцтва Ф-2;інші некласифіковані документи - сертифікат якості;експортна декларація країни відправника;Інформація про позитивні результати здійснення фітосанітарного контролю товару;інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару (наявність на товаросупровідних документах відбитку штампа "Радіологічний контроль ввіз/вивіз дозволено").

Позивачем окремо листом № 2017/02/5061/1 від 10 лютого 2017 року були надані документи від виробника, що підтверджували вартість товару за ціною контракту, а саме: розрахунок ціни (калькуляція) собівартості товару від виробника; прайс-лист від виробника; комерційна пропозиція від виробника; ОСОБА_2 про відсутність взаємозалежності між покупцем та продавцем; висновок про вартісні характеристики товару №б/н від 09.02.2017 року.

Проте, митним органом було відмовлено позивачу в перегляді свого рішення про корегування митної вартості.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з протиправності оскаржуваних рішення про коригування митної вартості товару та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст.54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно ст. 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч.2 ст. 53 МК України).

Як вбачається з матеріалів справи, під час проведення митного контролю, одночасно з поданням митної декларації, декларантом митному органу було подано документи, які підтверджують митну вартість товару, а саме: вантажну митну декларацію; зовнішньоекономічний контракт із додатками; специфікацію №3, рахунки-фактури (інвойси); міжнародна транспортна накладна (СМR);книжка МДП (Саrnet ТІR);банківський документ щодо сплати за товар;проформа-інвойс;ветеринарні свідоцтва;сертифікат з перевезення (походження) товару форми ЕІЖ. 1;ветеринарні свідоцтва Ф-2;інші некласифіковані документи - сертифікат якості;експортна декларація країни відправника;Інформація про позитивні результати здійснення фітосанітарного контролю товару;інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару (наявність на товаросупровідних документах відбитку штампа "Радіологічний контроль ввіз/вивіз дозволено").

Також позивачем листом № 2017/02/5061/1 від 10 лютого 2017 року митному органу були надані документи від виробника, що підтверджували вартість товару за ціною контракту, а саме: розрахунок ціни (калькуляція) собівартості товару від виробника; прайс-лист від виробника; комерційна пропозиція від виробника; ОСОБА_2 про відсутність взаємозалежності між покупцем та продавцем; висновок про вартісні характеристики товару №б/н від 09.02.2017 року.

Отже, позивачем було надано відповідачу усі документи, які підтверджують заявлену митну вартість.

Відповідач обґрунтовує висновки про неправильність митної вартості товару тим, що позивачем надано документи, які не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, в звязку з виявленими та непідтвердженими розбіжностями в документах.

Такі висновки митного органу ґрунтуються на порівнянні рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено. За результатами аналізу встановлено, що задекларований за ціною контракту рівень митної вартості товару позивача значно менший, ніж рівень митної вартості ідентичних/подібних товарів, оформлених іншими митницями.

При цьому, митницею в рішенні про коригування митної вартості товару не зазначено, які саме документи подані декларантом в підтвердження митної вартості товару містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.

Митним органом у під час проведення консультацій у позивача було витребувано всі документи передбачені частиною 3 ст. 53 МК України, що відображено у електронному повідомленні від 07.02.2017 року.

Відповідно до п. п. 1,2 ч. 5 ст. 54 МК України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Частиною третьою статті 53 МК встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Проте, відповідачем не обгрунтовано доцільність витребування всіх документів, передбачених частиною 3 ст. 53 МК України.

При цьому, колегія суддів зазначає, що витребуванню підлягають ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК.

Між тим, відповідачем не доведено та не надано доказів, що витребувані ним додаткові документи дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої позивачем митної вартості товару.

Колегія суддів зазначає, що позивачем 10 лютого 2017 року митниці було надано документи від виробника, що підтверджували вартість товару за ціною контракту, а саме: розрахунок ціни (калькуляція) собівартості товару від виробника; прайс-лист від виробника; комерційна пропозиція від виробника; лист про відсутність взаємозалежності між покупцем та продавцем; висновок про вартісні характеристики товару №б/н від 09.02.2017 року.

Згідно з ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Між тим, відповідачем не виконано обов'язок покладений приписами вказаної статті та не доведено, що декларантом позивача заявлені неповні, необєктивні та непідтверджені документально відомості про митну вартість товару.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що в документах наданих декларантом на підтвердження заявленої митної вартості товару містилися розбіжності, які не підтверджували числові значення складових митної вартості товару, а саме в платіжному дорученні №23 від 30.01.2017 року, яке було надано до митниці разом з ЕМД, вказано суму товару 4830,00 євро, а в рахунку-проформі № 30.01.2017/1 від 30.01.2017 р. передбачено вартість товару 19320,00 євро., колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на наступне.

Зовнішньоекономічний контракт № Р-1-2016 був укладений на строк з 01.11.2016 по 31.12.2017.

Пунктом 4.1 контракту передбачено, що вартість товару за 1 кг вказується в проформах-інвойсах, інвойсах та/або у специфікаціях на кожну окрему поставку товару.

Тобто, в рамках укладеного контракту було передбачено не одну поставку товару.

Відповідно до специфікації № 3, доданої до контракту, вартість поставки товару складала 0,23 євро/кг.

Рахунок-проформа № 30.01.2017/1 від 30.01.2017 р. був виданий на підставі контракту № Р-1-2016 та специфікації № 3 та відображав домовленість поставки товару за ціною 0,23 євро/кг.

Згідно інвойсу ціна поставки товару визначена у розмірі 0,23 євро/кг.

Отже, колегія суддів зазначає, що надані декларантом документи підтверджували митну вартість товару за ціною 0,23 євро/кг.

Посилання митного органу на те, що платіжне доручення №23 від 30.01.2017 року не містило відмітки банку, а отже не підтверджувало оплату товару, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки листом ПАТ «Укрсоцбанк» від 26.05.2017 року № 10.7-186/67-7878 підтверджено перерахування коштів ТОВ «Поларіс-100» за договором №Р-1-2016 від 01.11.2016 року згідно платіжного доручення № 23 від 30.01.2017 року на суму 4830,00 євро.

Таким чином, позивачем для митного оформлення товару надано митниці належні та допустимі докази на підтвердження ціни договору, а надані документи не містять розбіжностей та вказують, що їх дані піддаються обчисленню.

Колегія суддів також зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 55 МК України прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

При цьому, оскаржуване рішення про коригування митної вартості не містить обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, оскільки відповідачем не зазначено, які саме документи надані позивачем в підтвердження митної вартості товару містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.

Також митницею не відображено в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товару інформацію щодо числових значень складових митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що вплинули на ціну поставленого декларантом товару.

За таких обставин, рішення про коригування митної вартості товару за змістом не відповідає приписам ч.2 ст.55 МК України, а тому є незаконним та необґрунтованим.

Відповідно до п.2 ч. 4 ст. 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобовязаний надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана.

Між тим, матеріали справи не містять доказів виконання митним органом під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості спірного товару приписів п.2 ч. 4 ст. 54 МК України та не надано доказів надання декларанту письмової інформації про причини, за яких заявлена ним митна вартість не може бути визнана.

Отже, в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції не встановлено обставин, що свідчать про наявність обґрунтованих підстав вважати, що позивачем заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про скасування рішення про коригування митної вартості товарів 807000011/2017/000078/2 від 07.02.2017р. Харківської митниці Державної фіскальної служби та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №807110000/2017/00022 від 07.02.2017 року Харківської митниці Державної фіскальної служби.

За таких обставин, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Харківської митниці ДФС залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 13.06.2017р. по справі № 820/1151/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5
Повний текст ухвали виготовлений 09.10.2017 р.