Справа № 817/686/17
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Комшелюк Т.О.
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
ПОСТАНОВА

іменем України

"03" жовтня 2017 р. Справа № 817/686/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Моніча Б.С.

Охрімчук І.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "19" червня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації про визнання поважною причину пропуску строку сплати розрахункової суми викупу автомобіля та продовження терміну ,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання поважною причину пропуску строку сплати розрахункової суми для викупу автомобіля, продовження терміну, встановленого законодавством для сплати розрахункової суми для викупу автомобіля марки ЗАЗ 110378-40, 2010 року, шасі НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1 (далі - транспортний засіб) та зобов'язання Департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації надати дозвіл на перереєстрацію транспортного засобу, зареєстрованого на ОСОБА_4, зі сплатою його залишкової вартості згідно розрахунку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивача батько - ОСОБА_4 за життя був забезпечений автомобілем відповідно до Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 № 999 (далі Порядок - 999). ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер і після його смерті відкрилась спадщина. Однак, позивач не міг прийняти спадщину, оскільки були відсутні документи, які підтверджували родинні стосунки. Після встановлення відповідного юридичного факту в судовому порядку, позивач звернувся до відповідача з клопотанням щодо надання дозволу для сплати вартості автомобіля з метою переоформлення його на себе, однак отримав відмову. Підставою для відмови став пропущений встановлений Порядком - 999 термін сплати вартості автомобіля.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 26 травня 2017 року відмовлено у відкритті провадження у справі в частині визнання поважною причину пропуску строку сплати розрахункової суми для викупу автомобіля та продовження терміну, встановленого законодавством для сплати розрахункової суми для викупу транспортного засобу.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 19 червня 2017 року відмовлено в задоволенні позову щодо зобов'язання надати дозвіл на перереєстрацію транспортного засобу, зареєстрованого на ОСОБА_4, зі сплатою його залишкової вартості згідно розрахунку.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, позивач звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду та прийняти нову - про задоволення позову.

Відповідно до ст.197 КАС України справа судом апеляційної інстанції переглядається в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що 04.05.2011 ОСОБА_4 через органи соціального захисту населення отримав транспортний засіб.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 помер.

Відповідно до довідки-рахунку про результати розрахунку ступеня зношеності транспортного засобу, який був у користуванні ОСОБА_4, вартість автомобіля становить 19851,00 грн..

Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 8 грудня 2016р. встановлено, що ОСОБА_4, померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 року, є батьком ОСОБА_3. Рішення суду набрало законної сили 20.12.2016 року.

На підставі даного судовогро рішення, позивач звернулася до відповідача із заявою щодо сплати залишкової вартості транспортного засобу.

Проте, 09.02.2017 Департаментом соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації відмовлено ОСОБА_3 у сплати вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для його викупу, оскільки пропущений визначений Порядком - 999 термін.

Не погоджуючись з даним рішенням відповідача позивач звернулась з позовом до суду за захистом своїх прав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що для сплати вартості автомобіля згідно розрахункової суми для його викупу іншому члену сім'ї, встановлений шестимісячний строк з дня смерті інваліда. Оскільки позивач вказаний шестимісячний термін пропустила, то відповідачем правомірно відмовлено позивачу у наданні дозволу на сплату вартості автомобіля для його викупу. Крім того, суд зазначив, що право відповідача на вчинення дій щодо надання дозволу членам сім'ї померлого інваліда на сплату вартості автомобіля розрахункової суми для його викупу є дискреційним повноваженням, а тому задоволення позовних вимог про зобов'язання відповідача надати такий дозвіл є формою втручання в дискреційні повноваження державного органу.

Надаючи правову оцінку правовідносинам сторін у справі, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а оскаржена постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про реабілітацію інвалідів в України" від 06.10.2005 р. №2961-IV (далі - Закон №2961) Держава забезпечує розробку, виробництво, закупівлю технічних та інших засобів реабілітації, спеціального автотранспорту, виробів медичного призначення для соціальної адаптації, полегшення умов праці і побуту, спілкування інвалідів, дітей-інвалідів, поширює інформацію про таку продукцію.

Відповідно до частини 3 статті 38 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", після смерті інваліда, дитини-інваліда автомобіль, виданий безоплатно чи на пільгових умовах, у тому числі визнаний гуманітарною допомогою, за бажанням членів його сім'ї може бути переданий у їх власність безоплатно у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Технічні та інші засоби реабілітації можуть бути залишені у власності членів сім'ї померлого інваліда, дитини-інваліда в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 16 Порядку - 999 передбачено, що автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років (крім випадку, зазначеного в абзаці другому цього пункту), після смерті інваліда залишається у користуванні його сім'ї, якщо в ній є інвалід, який:

- мав підстави для забезпечення автомобілем на час смерті інваліда або протягом не більше 6 місяців з дня його смерті;

- був зареєстрований на час смерті інваліда за місцем його реєстрації;

- не має іншого автомобіля, у тому числі отриманого через головне управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції.

Іншому члену сім'ї померлого інваліда, який зареєстрований за місцем реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства, а членом сім'ї померлого інваліда внаслідок трудового каліцтва - на рахунки відповідних управлінь виконавчої дирекції вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля та суми, сплаченої за нього інвалідом.

Розрахункова сума для викупу автомобіля визначається головним управлінням соціального захисту або управлінням виконавчої дирекції з урахуванням зносу автомобіля 0,84 відсотка за кожний повний місяць або 10 відсотків за кожний повний рік. Під час розрахунку неповний місяць користування автомобілем (незалежно від кількості днів) зараховується як повний місяць. За результатами розрахунку складається довідка-рахунок за формою, що затверджується Мінсоцполітики.

Відповідно до п. 3 Порядку - 999, до членів сім'ї інваліда належать громадяни України, які проживають разом з ним, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, опіки або піклування над неповнолітніми дітьми, а також на інших підставах, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, та місце проживання яких зареєстровано в Україні в установленому законодавством порядку.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є членом сім"ї померлого інваліда ОСОБА_4, що підтверджується рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 8 грудня 2016р..

Звернення позивача щодо сплати залишкової вартості транспортного засобу відповідачем залишено без задоволення з посиланням на те, що шестимісячний строк на оплату залишкової вартості, який відраховується з моменту смерті інваліда, сплинув.

Як зазначила позивач причиною пропуску даного строку стало встановлення у судовому порядку факту родинних відносин із батьком.

З наданих сторонами доказів вбачається, що, відповідач не повідомив позивача про її право після смерті інваліда, як члена сім'ї, який проживав за місцем проживання інваліда, переоформити автомобіль на своє ім'я за умови сплати його залишкової вартості, а у разі неможливості сплати залишкової вартості про обов'язок повернути відповідача транспортний засіб та про необхідність звернутись до управління праці та соціального захисту населення для вирішення зазначеного питання.

Таким чином, позивач не була обізнана про можливість скористатись правом на викуп автомобіля і що це право обмежено шестимісячним строком.

Відповідно до ст.3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Отже, саме на відповідача, який виконує державні функції в соціальній сфері, покладено обов'язок запропонувати позивачу скористатись правом, яке виникло в неї після смерті її батька вказавши спосіб його реалізації із наданням довідки-рахунку за формою, що затверджується Мінсоцполітики, як це визначено п. 16 Порядку.

За таких обставин шестимісячний строк пропущено через бездіяльність відповідача, внаслідок чого позивач не змогла скористатись гарантованим державою правом на викуп та переоформлення автомобіля.

Крім того, позивач мала намір сплатити залишкову вартість транспортного засобу, проте відсутність факту встановлення родинного зв'язку із батьком не дозволяло їй це зробити.

З огляду на зазначене, відмова відповідача у сплаті позивачем вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для його викупу є протиправною.

Колегія суддів вважає, що доводи суду першої інстанції, що зобов"язання відповідача надати такий дозвіл є формою втручання в дискреційні повноваження державного органу, є помилковими, оскільки абз.6 п.16 Порядку, як норма спеціального нормативно-правового акту, яким регулюються спірні правовідносини, має імперативний характер та не надає відповідачеві права обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Так, автомобиль завжди залишається особі у разі сплати його залишкової вартості і при цьому дане питання не може вирішуватися на розсуд суб"єекта владних повноважень.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача буде саме зобов'язання Департамент соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації надати ОСОБА_3 дозвіл на перереєстрацію автомобіля марки ЗАЗ 110379-40, 2010 року, номер шасі НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого на ОСОБА_4, зі сплатою його залишкової вартості згідно розрахунку.

Відповідно до п.4 ст.202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Отже, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової про задоволення позову.

Відповідно до вимог частини 1 статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких підстав, колегія суддів вважає за необхідне присудити на користь ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації 1344 грн. 00 коп. понесених судових витрат, які документально підтверджено.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "19" червня 2017 р. скасувати, прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Зобов'язати Департамент соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації надати ОСОБА_3 дозвіл на перереєстрацію автомобіля марки ЗАЗ 110379-40, 2010 року, номер шасі НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого на ОСОБА_4, зі сплатою його залишкової вартості згідно розрахунку.

Присудити на користь ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації 1344 грн. 00 коп. понесених судових витрат.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Б.С. Моніч

І.Г. Охрімчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Департамент соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації вул.Словацького, 1,м.Рівне,33000

4-третій особі: - ,