Справа № 822/843/17
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2017-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/843/17

Головуючий у 1-й інстанції: Майстер П.М.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

02 жовтня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: ОСОБА_3,

свідка: ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 травня 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення позовних вимог. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

Позивач в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, у звязку з чим просив залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, позивача, представника відповідача та свідка, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_2 проходить службу в Національній поліції України на посаді слідчого ВРЗ у СГД СВ Хмельницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області.

Наказом начальника Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області №125 від 27 січня 2017 року відносно позивача призначене службове розслідування.

По завершенню вказаного службового розслідування, начальником слідчого відділу підполковником поліції ОСОБА_5, 27 лютого 2017 року складено висновок за матеріалами службового розслідування.

Наказом начальника Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області № 306 від 27 лютого 2017 року, слідчого СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_2 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани із зменшенням розміру премії за лютий 2017 на 20% від розрахункового відсотку премії за відповідною посадою, за неналежне виконання службових обов'язків, яке виразилось у порушенні статті 1, пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України", підпункту 2 пункту 1 частини 3 Розділу І Положення затвердженого наказом ГПУ №139 від 06 квітня 2016 року "Про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань", пункту 1 частини 2 статті 40 КПК України та у порушенні пункту 5.3.2., пункту 5.3.4., пункту 5.5. Положення затвердженого наказом МВС №686 від 09 серпня 2012 року "Про організацію взаємодії органів досудового розслідування Міністерства внутрішніх справ України".

Вважаючи оскаржуваний наказ протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з позовом за захистом охоронюваних законом прав та інтересів.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що під час службового розслідування та накладення адміністративного стягнення відповідач діяв з дотриманням вимог закону.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський зобов'язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров'я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв'язку з виконанням службових обов'язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Пунктами 1, 3, 4, 5 статті 59 Закону України "Про Національну поліцію" служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Рішення з питань проходження служби оформляються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України.

Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України.

Згідно частини 1 статті 60 Закону України "Про Національну поліцію" проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про Національну поліцію" у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до Закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Частиною 9 розділу II Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію" № 901-VIII від 23 грудня 2015 року, (який набрав чинності з 28 грудня 2015 року), встановлено, що до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" поширити на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України".

Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України затверджений Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" № 3460-IV від 22 лютого 2006 року.

Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України визначає сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Згідно з частиною 1 статті 1, частинами 1, 2 статті 5 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

За вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до статті 2 та статті 5 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України підставою для притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку - невиконання чи неналежне виконання ним службової дисципліни.

Статтею 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України визначено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ встановлено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Таким чином, службове розслідування в органах внутрішніх справ - це комплекс заходів, які здійснюються в межах відомчої компетенції з метою уточнення причин та умов, що сприяли вчиненню дисциплінарного проступку, встановлення ступеня вини особи, яка його вчинила.

Мета службового розслідування полягає в тому, щоб повністю, об'єктивно та всебічно встановити: обставини (час, місце) і наслідки правопорушення, з приводу якого було призначено розслідування; осіб, винних у правопорушенні, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або створювали загрозу їх спричинення; наявність причинного зв'язку між неправомірним діянням особи, щодо якої призначено службове розслідування, та його наслідками; причини правопорушення та умови, що сприяли правопорушенню; вимоги законів чи інших нормативно-правових актів, розпорядчих документів або службових обов'язків, що були порушені; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення, та мотиви протиправної поведінки працівника ОВС і його ставлення до вчиненого.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Колегією суддів встановлено, що підставою для накладення на позивача дисциплінарного стягнення у виді суворої догани із зменшенням розміру премії за лютий 2017 на 20% від розрахункового відсотку премії за відповідною посадою, слугувало неналежне виконання службових обов'язків, яке виразилось у порушенні статті 1, пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України", підпункту 2 пункту 1 частини 3 Розділу І Положення затвердженого наказом ГПУ №139 від 06 квітня 2016 року "Про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань", пункту 1 частини 2 статті 40 КПК України та у порушенні пункту 5.3.2., пункту 5.3.4., пункту 5.5. Положення затвердженого наказом МВС №686 від 09 серпня 2012 року "Про організацію взаємодії органів досудового розслідування Міністерства внутрішніх справ України".

Підставою для проведення службового розслідування відносно позивача слугував рапорт начальника відділення слідчого відділу Хмельницького відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області підполковника поліції ОСОБА_4 від 27 грудня 2016, щодо неприйняття до свого провадження слідчим слідчого відділення СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_2 кримінальних проваджень та відмови здійснювати досудове розслідування у кримінальних провадженнях.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ та вимог Інструкції №230, видано наказ №125 від 27 січня 2017 року "Про призначення службового розслідування за фактом неналежного виконання службових обов'язків та порушення вимог кримінального процесуального законодавства" та доручено проведення службового розслідування заступнику начальника - начальнику СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області підполковнику поліції ОСОБА_5

Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 12 березня 2013 року № 230 (далі - Інструкція № 230), визначено порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України, навчальних закладів та науково-дослідних установ системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України (далі - ОВС) при його проведенні.

Відповідно до підпунктів 5.2, 5.3 Інструкції № 230 початок службового розслідування визначається датою видання наказу про його призначення, завершення службового розслідування визначається датою затвердження начальником, який призначив службове розслідування, висновку за результатами службового розслідування.

Водночас, положеннями пункту 6.3.2 Інструкції №230 встановлено право особи рядового або начальницького складу, стосовно якої проводиться службове розслідування брати участь у службовому розслідуванні, у тому числі давати усні чи письмові пояснення, робити заяви, в установленому порядку подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування.

01 лютого 2017 року позивача ознайомлено з наказом №125 від 27 січня 2017 року "Про призначення службового розслідування за фактом неналежного виконання службових обов'язків та порушення вимог кримінального процесуального законодавства" під підпис.

Висновком службового розслідування за вказаним фактом встановлено, що 19 січня 2017 року начальником відділення слідчого відділу Хмельницького відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області підполковником поліції ОСОБА_4, з метою забезпечення організації досудового розслідування у кримінальних провадженнях №0008244 від 27 грудня 2016 року, №0000224 від 12 січня 2017 року, №0000254 від 14 січня 2017 року, позивачу надано доручення для проведення досудового розслідування.

З підстав того, що позивач відмовився отримувати вищевказані кримінальні провадження та виконувати доручення начальника відділення слідчого відділу Хмельницького відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області підполковника поліції ОСОБА_4, тому відповідно до вимог пункту 1.2.2. статті 39 КПК України ОСОБА_2 відсторонено від проведення досудового розслідування вмотивованою постановою та призначено іншого слідчого.

Також, 23 грудня 2017 року начальником відділення слідчого відділу Хмельницького відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області підполковником поліції ОСОБА_4, з метою забезпечення організації досудового розслідування у кримінальних провадженнях №0000011 та №0008118 надано доручення позивачу про проведення досудового розслідування.

Вищевказані матеріали кримінальних проваджень позивач відмовився отримувати, на підставі чого ОСОБА_2 відсторонено від проведення досудового розслідування вмотивованою постановою та призначено іншого слідчого.

Начальником відділення слідчого відділу Хмельницького відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області підполковником поліції ОСОБА_4, 27 грудня 2016 року проаналізовано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань загальну кількість кримінальних проваджень, які знаходяться в провадженні позивача та встановлено, що кримінальні провадження №0000326 від 06 лютого 2014 року (15 вересня 2016 року начальником відділення призначено слідчого Монастирського В.А. у системі ЄРДР), №0000121 від 12 квітня 2013 року (21 листопада 2016 року начальником відділення призначено слідчого Монастирського В.А. у системі ЄРДР), №0002432 від 28 березня 2013 року (28 жовтня 2016 року начальником відділення призначено слідчого Монастирського В.А. у системі ЄРДР), №0000098 від 04 березня 2013 року (18 жовтня 2016 року начальником відділення призначено слідчого Монастирського В.А. у системі ЄРДР), №0000371 від 16 січня 2013 року (01 вересня 2016 року начальником відділення призначено слідчого Монастирського В.А. у системі ЄРДР), №0000011 від 06 грудня 2012 року (23 грудня 2016 року начальником відділення призначено слідчого Монастирського В.А. у системі ЄРДР), не прийняті до провадження.

Вказані обставини підтверджено начальником відділення слідчого відділу Хмельницького відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області підполковником поліції ОСОБА_4, який надав апеляційному суду свої пояснення, як свідок.

Отже, твердження позивача про те, що він був позбавлений можливості прийняти до свого провадження кримінальні провадження не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Також колегія суддів не приймає до уваги твердження апелянта щодо протиправності складення відповідачем акта про відмову в наданні пояснень ОСОБА_2, оскільки вказана обставина жодним чином не спростовує вчинення дисциплінарного проступку позивачем.

Окрім того, пунктом 6.2.2 Інструкції №230 визначені обов'язки виконавця (голови, членів комісії), в яких, зокрема, визначено, що у разі відмови опитуваної особи надати пояснення в обов'язковому порядку документально засвідчити таку відмову складанням акта. Акт засвідчується підписами не менше двох осіб, одна з яких обов'язково повинна бути виконавцем. Акт у триденний строк з моменту складання в установленому порядку реєструється в канцелярії (секретаріаті) за місцем проходження служби виконавця, а в разі неможливості - в органі (підрозділі) внутрішніх справ, працівник якого допустив порушення, після чого вказаний акт приєднується до матеріалів службового розслідування.

У разі відмови особи надати пояснення на підставі статті 63 Конституції України цей факт документується за допомогою проставляння нею підпису на бланку пояснення, без складання акта.

Факт відмови від надання пояснень відображається у висновку, що складається за результатами проведеного службового розслідування.

Крім того, згідно з абз. 2 пункту 6.3.6 Інструкції №230 забороняється затверджувати висновок службового розслідування без отримання від особи рядового або начальницького складу, стосовно якої проводиться службове розслідування письмового пояснення або за відсутності акта про її відмову в наданні письмового пояснення.

Також колегією суддів враховано службову характеристику видану на слідчого Монастирського В.А. де останній характеризується з негативної сторони та покази свідків допитаних у судовому засіданні в суді першої інстанції, а саме: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8, які в своїх поясненнях підтвердили факти порушення ОСОБА_2 службової дисципліни.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що підставою для застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення за вчинення дисциплінарного правопорушення, повязаного зі здійсненням службової діяльності слугують порушення, встановлені внаслідок ретельного службового розслідування.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 11 листопада 2014 року в справі № 21-303а14 та від 21 травня 2013 року в справі № 21-403а12.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем проведено службове розслідування відповідно до вимог Інструкції № 230, а відтак висновки за його результатами, є об'єктивними.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 травня 2017 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 травня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 05 жовтня 2017 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_9 ОСОБА_10