Справа № 802/1524/17-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2017-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

09 жовтня 2017 р. Справа № 802/1524/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Альчука Максима Петровича,

за участю секретаря судового засідання: Шевченка Р.В.

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Могиль Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Головного управління ДФС у Вінницькій області

про: визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю податкового повідомлення-рішення від 06.06.2017 №5015-13, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичною особою, яка є власником об'єктів житлової нерухомості в сумі 42357,29 грн.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити, посилаючись на доводи позовної заяви. Окремо зазначила, що житлова нерухомість, власником якої вона є, визнана непридатною для проживання, а тому не є об'єктом оподаткування.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти задоволення адміністративного позову, посилаючись на обґрунтування письмових заперечень. Окремо зазначила, що оскаржуване рішення прийняте відповідачем в межах повноважень та у спосіб визначений законом.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку про часткове задоволення адміністративного позову, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 629,8 кв.м.

ГУДФС у Вінницькій області сформовано у відношенні позивача податкове повідомлення-рішення від 06.06.2017 №5015-13, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов'язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізособами, які є власниками об'єктів житлової нерухомості в сумі 42357,29 грн. Дане рішення одночасно являється предметом оскарження у даній справі.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

З 01.01.2015 набрав чинності Закон України від 28.12.2014 № 71-VIІI "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким шляхом викладення в новій редакції ст. 266 Податкового кодексу України, було введено новий вид податку для громадян України, яким передбачено сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 Податкового кодексу України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Підпунктом 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України встановлено, що об'єктом оподаткування є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Згідно п. "ґ" пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України не є об'єктом оподаткування житлова нерухомість непридатна для проживання, у тому числі у зв'язку з аварійним станом, визнана такою згідно з рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об'єднаної територіальної громади, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад.

Як свідчать матеріали справи, згідно акту перевірки технічного стану приміщення "Е" житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 Вінницького району від 21.04.2017 комісія дійшла висновку, що вказане приміщення без проведення ремонтних робіт є недоцільним для використання його як житлове. Також комісією рекомендовано визнати дане приміщення непридатним для проживання до завершення будівельних робіт. Згідно акту перевірки технічного стану приміщення "А" житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 від 21.04.2017 комісія дійшла висновку, що вказане приміщення без проведення ремонтних робіт є недоцільним для використання його як житлове. Також комісією рекомендовано визнати дане приміщення непридатним для проживання, з виключенням його із житлового фонду для подальшого знесення.

В подальшому, рішенням виконавчого комітету Ксаверівської сільської ради від 27.04.2017 № 20 затверджено акт технічного стану приміщення "А" та "Е" житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 від 21.04.2017. Визнано приміщення "А" житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 непридатним для проживання з виключенням його із житлового фонду для подальшого знесення. Приміщення "Е" житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 рекомендовано признати непридатним для проживання до завершення будівельних робіт (а.с. 10).

Отже, житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 належний позивачу ОСОБА_1, не є об'єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а тому ОСОБА_1, як його власник, не зобов'язана сплачувати вказаний податок відповідно до вимог ст. 266 Податкового кодексу України. Відтак, податкове повідомлення-рішення від 06.06.2017 року №5015-13 є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо вимоги про зобов'язання ГУДФС у Вінницькій області скасувати борг в сумі 42357,29 грн.

Матеріали справи свідчать, що податкове зобов'язання в сумі 42357,29 грн. виникло за позиваяем внаслідок прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення від 06.06.2017 року №5015-13.

З огляду на висновок суду щодо протиправності податкового повідомлення-рішення від 06.06.2017 року №5015-13 грошове зобов'язання в сумі 42357,29 грн. також підлягає скасуванню, а тому додатково зобов'язувати ГУДФС у Вінницькій області скасувати вказану суму немає підстав.

Згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено).

Згідно ст.ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Вирішуючи питання щодо судових витрат у справі, суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору. Відтак позивачем при подачі позову до суду судовий збір не сплачувався

А тому, керуючись положеннями статті 94 КАС України судові витрати не підлягають стягненню

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Вінницькій області від 06.06.2017 року № 5015-13.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Альчук Максим Петрович