Справа № 752/14726/17
Суддя: Шевченко Т. М.
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №: 2-а/752/440/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.10.2017 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Конельської А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Правобережного об"єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов"язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про припинення виплати пенсії позивачу, а також зобов"язати відповідача поновити виплату ОСОБА_1 на загальних підставах за місцем реєстрації з моменту припинення, зокрема 01 червня 2017 року.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вона з 2011 року здобула право на отримання пенсії за віком, яка призначена та нараховувалася їй за місцем реєстрації Управлінням Пенсійного фонду України у м. Луганськ. У квітні 2014 р. на території м. Луганськ розпочалась антитерористична операція, яка продовжується по сьогоднішній день. У зв"язку з набранням чинності Постановою КМ України № 595 від 07.11.2014 р., якою затверджений Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької і Луганської областей, у м. Луганськ, де мешкала позивач, було припинено здійснення повноважень відповідним управлінням ПФУ, а також зупинені до моменту повернення непідконтрольної території під контроль органів державної влади видатки з державного бюджету, бюджету ПФУ та бюджетів інших фондів загальнообов"язкового державного соціального страхування.

Внаслідок зазначених обставин з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, порушень прав людини та як наслідок неможливості отримання пенсії у м. Луганськ позивач у вересні 2014 року покинула своє постійне місце проживання м. Луганськ та перемістилася в м. Рубіжне Луганської області, де стала на облік, як внутрішньо переміщена особа, та перевела пенсійні виплати.

До початку 2017 року позивач проживала у м. Рубіжне, а у лютому 2017 року перемістилася з м. Рубіжне Луганської області до м. Києва до своїх дітей, де стала на облік та отримала довідку внутрішньо переміщеної особи в УПСЗН Голосіївської РДА в м. Києві. Також у цей же час подала заяву до Управління ПФУ у Голосіївському районі м. Києва для переведення виплати пенсії з м. Рубіжне до м. Київ.

07 лютого 2017 року позивач змінила місце постійної реєстрації з м. Луганськ на м. Київ, зареєструвавшись за адресою: АДРЕСА_1.

25 травня 2017 року позивач подала заяву в УПСЗН Голосіївської РДА та отримала рішення № 5 про зняття з обліку в Єдиній інформаційній базі даних внутрішньо переміщеної осіб.

Після зміни місця реєстрації позивач подала заяву про виплату пенсії на загальних підставах до Правобережного об"єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, де перебуває на обліку.

Листом від 07.06.2017 р. відповідач повідомив позивача про обов"язок надати довідку внутрішньо переміщеної особи або відмову у взятті на облік позивача, як внутрішньо преміщену особу для можливості отримувати надалі пенсію.

Таку відмову позивач вважає незаконною, у зв"язку з чим звернулася у суд з даним позовом.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги та просили суд задовольнити позов з вищевказаних підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні не визнала позовні вимоги та заперечувала проти їх задоволення, посилаючись на безпідставність вимог позивача та відсутність підстав для відновленння пенсійних виплат.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 10 лютого 2011 року позивачу видано пенсійне посвідчення серії ААЄ № 307011 Пенсійним фондом України. (а.с. 25)

У зв»язку з проведенням антитерористичної операції позивач перемістився з тимчасово окупованої території (м.Луганськ) в м. Рубіжне Луганської області. У лютому 2017 року позивач перемістилася з м. Рубіжне Луганської області в м. Київ, де стала на облік та отримала в Управлінні праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації довідку від 13.02.2017 р. № про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції.

07 лютого 2017 року позивач зареєструвалася в місті Києві, після чого 24 травня 2017 року звернулася до УПСЗН Голосіївської РДА із заявою про відмову від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Рішенням № 5 від 25.05.2017 р. заява ОСОБА_1 задоволена. Постановлено скасувати довідку № від 13.02.2017 р. про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 (а.а. 13)

31 травня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Правобережного об"єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про здійснення пенсійних виплат за місцем реєстрації. (а.с. 18)

Листом № 1044/03/5-931 від 07.06.2017 р. Правобережного об"єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві позивачу відмовлено у виплаті пенсії. (а.с. 19) Також повідомлено, що для взяття його на облік та виплати пенсії необхідно надати довідку або письмову відповідь з відповідного структурного підрозділу з питань соціального захисту населення у взятті на облік внутрішньо переміщеної особи в порядку, встановленому Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою 509.

Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несправедливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, установлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Надане вищевказаною статтею право деталізоване у Законах України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) та від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV), зокрема, у статтях 1 і 8 відповідно.

Зазначеними правовими нормами Законів визначено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених Законом № 1788-XII. Іноземні громадяни та особи без громадянства, які проживають в Україні, мають право на пенсію на рівні з громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міжнародними угодами. Право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого Законом № 1058-IV пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Позивач є громадянином України і у відповідності до частини 1 статті 26 Закону № 1058-IV за наявності відповідного страхового стажу набув право на отримання пенсії за віком, яка була йому призначена у лютому 2011 р.

Підстави для припинення виплати пенсії передбачені частиною 1 статті 49 Закону № 1058-IV, якими є: виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 2 статті 49 Закону № 1058-IV поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Пунктом 2.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 7 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі - Порядок), поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Пунктом 2.9 Порядку передбачено, що подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред'явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

В той же час, Законом № 1058-IV не передбачено такої підстави припинення виплати раніше призначеної пенсії, як відсутність довідки внутрішньо переміщеної особи

При цьому, з моменту реєстрації позивачем постійного місця проживання у м. Київ і відмови від статусу внутрішньо переміщеної особи характер правовідносин між ним та УПФУ змінився, а відтак і їх законодавче регулювання також.

Зокрема, з вказаного часу до спірних правовідносин не підлягало застосуванню законодавство, яким врегульовано питання виплати (відновлення) пенсії внутрішньо переміщеним особам за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, як от Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 року № 365.

Аналогічна правова позиція міститься в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 16.05.2017 року по справі № К/800/9994/17.

Таким чином, у відповідача були відсутні законні підстави для відмови позивачу у виплаті йому пенсії та покладення на нього обов'язку щодо надання довідки про взяття на облік, як внутрішньо переміщеної особи.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, як обгрунтовані.

Керуючись ст.ст. 2, 17, 69, 71, 99, 158, 159, 160, 162, 163, 165, 167, 183-2 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Правобережного об"єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про припинення виплати пенсії ОСОБА_1.

Зобов"язати Правобережне об"єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві поновити виплату пенсії ОСОБА_1 на загальних підставах за місцем реєстрації з моменту припинення, зокрема 01 червня 2017 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 640 грн. 00 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: