Справа № 817/1455/17
Суддя: Зозуля Д.П.
Дата ухвалення: 2017-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 жовтня 2017 р.Р і в н е 817/1455/17
08год. 35хв.

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зозулі Д.П. за участю секретаря судового засідання Минько Н.З. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник не прибув,

відповідача: представник не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Рівненській області
до Корецького районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області
про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Рівненській області (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до Корецького районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (далі - відповідач), в якому просило суд:

1. Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Корецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання від 20.09.2017 року;

2. Скасувати повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 20.09.2017 року;

3. Зобов'язати головного державного виконавця Корецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області відновити порушенні права управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Рівненській області, як правонаступника відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Гощанському районі Рівненської області на примусове виконання постанови Рівненського окружного адміністративного суду по справі №817/1856/15, шляхом прийняття виконавчого листа, виданого 17.08.2015 року, до виконання.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що на адресу Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Рівненській області надійшло повідомлення державного виконавця від 20.09. 2017 року про повернення стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання на підставі п. 8 ч. 4 ст. 4 ЗУ "Про виконавче провадження", в зв'язку з ненаданням підтвердження оплати авансового внеску. Прийняте повідомлення державного виконавця на думку позивача є протиправним, оскільки в силу вимог ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" від сплати авансового внеску звільняються стягувачі за рішеннями про обчислення, призначення, перерахунок, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам та виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням. З підстав зазначених в позовній заяві, позивач просив позов задовольнити повністю.

Представник позивача в судове засідання не прибув, однак подав клопотання про розгляд даної справи без його участі.

Відповідач заперечень на адміністративний позов не подав, в судове засідання не прибув, причини неприбуття суду не повідомив. Клопотань про відкладення чи розгляд справи без його участі не подавав. Про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин, розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що постановою Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 817/1856/15 позов задоволено повністю. Стягнуто з Корецької міжгосподарської кооперативної шляхо-будівельної дільниці № 8 на користь Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Гощанському районі Рівненської області капіталізовані платежі у сумі 49038,50 грн.

На виконання зазначеної постанови Рівненським окружним адміністративним судом 17.08. 2015 року видано виконавчий лист №817/1856/15.

З огляду на це, 11.09. 2017 року № 01-07/100 Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Гощанському районі Рівненської області, скеровано начальнику Корецького районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, заяву з проханням прийняти до виконання виконавчий лист №817/1856/ від 17.08.2015 року.

20.09. 2017 року за результатами розгляду звернення головним державним виконавцем Корецького районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1, прийнято повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, з підстав відсутності сплати авансового внеску відповідно до п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - повідомлення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання від 20.09. 2017 року (а.с.7).

Не погоджуючись з прийнятим повідомленням про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання від 20.09. 2017 року, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходив з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 4 та п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 23.09.1999 року № 1105, утворено Фонд соціального страхування України, реорганізувавши шляхом злиття Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Фонд соціального страхування України та його робочі органи є правонаступниками Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, його виконавчої дирекції, управлінь виконавчої дирекції цього Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, відділень у районах і містах обласного значення, а також Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, його виконавчої дирекції, відділень цього Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі та їх робочих органів.

Також, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 12.09. 2017 року внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Гощанському районі Рівненської області (а.с.4-5).

З огляду на це судом встановлено, що управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Рівненській області - є правонаступником всіх прав та обов'язків припиненого Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Гощанському районі Рівненської області.

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Рівненській області утворено постановою правління Фонду соціального страхування України від 08.02.2017 року. Управління підпорядковано та підзвітне виконавчій дирекції Фонду соціального страхування України (п.1.1., п.1.2. Положення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Рівненській області, затвердженого наказом виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України від 25.07.2017 року №57-ос).

Згідно із п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» №1404 від 02.06. 2016 року (далі - Закон України №1404 від 02.06.2016року), виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо: стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов'язковим.

Частина 2 ст. 26 Закону №1404 від 02.06. 2016 року передбачає звільнення стягувачів від сплати авансового внеску, зокрема, за рішеннями про обчислення, призначення, перерахунок, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування" №1105-XIV від 23.09. 1999 року (далі - Закон України № 1105-XIV від 23.09.1999 року) джерелами формування коштів Фонду є:

1) страхові внески страхувальників та застрахованих осіб;

2) суми фінансових санкцій, застосованих відповідно до цього Закону, інших законів до підприємств, установ, організацій та фізичних осіб - підприємців за порушення встановленого порядку сплати страхових внесків та використання коштів Фонду, штрафів за недотримання законодавства про соціальне страхування, а також суми адміністративних штрафів, накладених відповідно до закону на посадових осіб та громадян за такі порушення;

3) суми не прийнятих до зарахування витрат страхувальника за соціальним страхуванням;

4) доходи від розміщення тимчасово вільних коштів, у тому числі резерву коштів Фонду;

5) капіталізовані платежі, що надійшли у випадках ліквідації страхувальників у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України;

6) доходи від реалізації майна, придбаного за рахунок коштів Фонду;

7) добровільні внески та інші надходження відповідно до закону.

Статтею 12 цього Закону зазначено: кошти, що надходять до Фонду від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, повинні забезпечувати:

1) виплату застрахованим особам матеріального забезпечення та надання соціальних послуг, передбачених цим Законом;

2) створення резерву коштів Фонду в розмірі суми, необхідної для виплати всіх видів матеріального забезпечення, страхових виплат, передбачених цим Законом, в розрахунку не менш як на п'ять календарних днів;

3) фінансування витрат на утримання та забезпечення діяльності Фонду, його робочих органів, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери його управління, матеріальне та соціально-побутове забезпечення його працівників; розвиток та функціонування інформаційно-аналітичних систем Фонду;

4) фінансування заходів з профілактики страхових випадків.

Страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку (ч.1 ст. 36 Закон України №1105-XIV від 23.09.1999 року).

З системного аналізу вказаних норм права судом встановлено, що капіталізовані платежі, які стягнуті з Корецької міжгосподарської кооперативної шляхо-будівельної дільниці № 8 на користь Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Гощанському районі Рівненської області у сумі 49038,50грн. - є виплатами за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, що звільняє стягувача від сплати авансового внеску відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, враховуючи приписи Закону № 1404, позивач в даних правовідносинах є звільненим від сплати авансового внеску при поданні на примусове виконання виконавчого документу від 17.08.2015 року №817/1856/15.

А тому суд дійшов висновку, що відповідач безпідставно прийняв повідомленням про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання від 20.09.2017 року, з посиланням на п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України №1404 від 02.06.2016року, а саме на відсутність сплати авансового внеску стягувачем.

Таким чином, дії головного державного виконавця Корецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання від 20.09.2017 року - є неправомірними, а повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 20.09.2017 року підлягає скасуванню.

Що стосується позовної вимоги про зобов'язання головного державного виконавця Корецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області відновити порушені права управління на примусове виконання постанови Рівненського окружного адміністративного суду по справі №817/1856/15, шляхом прийняття виконавчого листа, виданого 17.08.2015 року, до виконання, то суду необхідно зазначити наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Цими приписами Основного Закону України втілено загальновідому формулу обмеження дискреційних повноважень органів державної влади (дозволено лише те, що передбачено законом), тобто органи одних гілок державної влади не вправі перебирати на себе функції і повноваження інших гілок влади.

Зважаючи на вказаний конституційний принцип, суд не може підміняти державний орган, приймаючи замість нього рішення та давати вказівки, які свідчили б про вирішення питань, які належить до компетенції такого субєкта владних повноважень.

Тобто, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.3 ст. 2 КАС України критеріям, суд не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Так, ч. 1 ст. 13 Закону України №1404 від 02.06.2016 року, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх обєднань у діяльність державного виконавця, повязану з прийняттям процесуальних документів, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

З даної статті слідує, що прийняття виконавчого листа до виконання - є дискреційним повноваженням державного виконавця, а тому суд не може зобовязати його прийняти виконавчий лист до виконання, як наслідок дана позовна вимога не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Таким чином, з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд вважає за необхідне зобов'язати державного виконавця Корецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області повторно розглянути заяву про примусове виконання виконавчого листа № 817/1856/15 виданого 17.08.2015 року № 01-07/100 від 11.09.2017.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім того, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, а суд згідно ст. 86 зазначеного Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, у ході судового засідання позивач частково довів суду обґрунтованість позовних вимог. Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду достатні та беззаперечні докази в обґрунтування правомірності його дій. Крім того, заперечень на адміністративний позов також не надав.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Оскільки факт наявності у позивача порушеного права частково знайшов своє підтвердження у ході розгляду справи, то вказаний позов необхідно задовольнити частково.

За змістом статті 94 КАС України, судові витрати на користь сторін не присуджуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Корецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 20.09.2017 року

Скасувати повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 20.09.2017 року.

Зобов'язати державного виконавця Корецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області повторно розглянути заяву про примусове виконання виконавчого листа №817/1856/15 виданого 17.08.2015 року № 01-07/100 від 11.09.2017.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Зозуля Д.П.