Справа № 444/1771/17
Суддя: Зеліско Р. Й.
Дата ухвалення: 2017-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 444/1771/17
Провадження № 2-а/444/67/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2017 року Жовківський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді Зеліско Р. Й.,

секретар судового засідання Мамедова Г. І.,

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовкві Львівської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Волинської митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил №2094/20500/17 від 05.07.2017 року в частині накладення адміністративного стягнення,-

В С ТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із адміністративним позовом до Волинської митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил №2094/20500/17 від 05.07.2017 року в частині накладення адміністративного стягнення. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що оскаржувана ним постанова винесена без його участі та без його підпису. Стверджує, що перед винесенням вищевказаної постанови мав би передуватипротокол про порушення митних правил, однак такого протоколу не складалось, ним не підписувалось та не направлялось у звязку з чим він не зміг скористатись своїм правом на захист та надати пояснення з цього приводу, а саме те, що 01.02.2017 року ним було повідомлено Львівську митницю ДФС України про те, що автомобіль «Hyundai Santafe» р.н.з. 669 ВPN кузов № КМHSС81VР2U2898899 перебуває на ремонті на СТО ТОВ «Агроінвестсіті».

Зазначає, що 14.03.2017 року на вказане повідомлення Львівською митницею ДФС України надано відповідь за вих. № 5801 про те, що йому необхідно вжити заходів щодо доставки ввезеного транспортного засобу у пункт пропуску через Державний кордон України, де його було зобовязано надати всі наявні оригінали документів, що підтверджують дію та тривалість цих обставин.

Вважає, що законодавством чітко визначено умови можливості не включення до строків транзитного перевезення часу дії обставин непереборної сили чи аварії та/або ліквідації їх наслідків: документальне підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили; вчасне (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмове інформування перевізником найближчого митного органу про обставини події.На думку позивача, законодавством чітко визначено можливість не включення до строків транзитного перевезення часу дії обставин непереборної сили, за умови документального підтвердження факту дії обставин непереборної сили.А тому строки транзитного перевезення транспортного засобу та письмового повідомлення вдповідача про ці обставини, були порушені без наявності умислу з його сторони, а внаслідок непереборної сили.

Стверджує, що таким чином, оскаржувана Постанова винесена Відповідачем без зясування всіх обставин, що мали значення при розгляді справи про порушення митних правил, зокрема, при розгляді справи працівниками Волинської митниці не були зясовані та доведені обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, оскільки не перевірено належним чином чи дійсно його автомобіль знаходився в ремонті, оскільки вказане спростовувалось поданими ним документами. А тому просить позов задоволити.

Позивач в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак його представник в судовому засіданні зазначив, що притягнення його довірителя до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України є незаконним та необґрунтованим і підлягає скасуванню з підстав наведених у позовній заяві, яку підтримав повністю в судовому засіданні, просить позов задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак подав на адресу суду письмові заперечення, які знаходяться в матеріалах справи. Вважає вищевказаний позов безпідставним. Зазначає, що митницею правильно вирішено питання щодо кваліфікації дій позивача у справі про порушення митних правил та встановлено ознаки порушення митних правил за ч. 3 ст. 470 МК України, постанова в справі про порушення митних правил винесена з дотриманням вимог чинного законодавства України, а адміністративне стягнення накладено в межах строку , передбаченого ст. 467 МК України.

Зазначив, що 19.05.2017 року, ОСОБА_2 був направлений виклик № 709/03-70-62 від 19.05.2017 року щодо явки о 10:30 год. 12.06.2017 року на митний пост «Устилуг» Волинської митниці ДФС за адресою: Волинська обл., Володимир- Волинський р-н, м. Устилуг, вул. Левінцова, 60 для запровадження протоколу про порушення митних правил за даним фактом та дачі пояснень, однак останній не зявився. Проте відповідно до відмітки на довідці Укрпошти щодо рекомендованого повідомлення, громадянин України ОСОБА_2 звернувся до Укрпошти про отримання листа, але в зазначений термін на митний пост «Устилуг» Волинської митниці ДФС не прибув. Станом на 12.06.2017 року позивач не вивіз за межі митної території України автомобіль марки «Hyundai Santafe», р.н.з. 669 ВPN (країна реєстрації ОСОБА_3), кузов № КМHSС81VР2U2898899.

Крім того, зазначають, що копія протоколу про порушення митних правил № 2094/20500/17 у встановлений законом строк листом № 809/03-70-62 від 20.06.2017 року скерована на адресу проживання ОСОБА_2. У відповідності до реєстру поштових відправлень № 077 вказаний лист з протоколом вручений ОСОБА_2 26.06.2017 року. Вказують, що позивач своїми правами на захист не скористався, а з врахуванням його неявки протокол був складений за його відсутності. Також позивачем не подавалися будь-які заяви, клопотання про перенесення розгляду справи, пояснення на митницю не скеровував.

Стверджують, що під час винесення оскаржуваної постанови відповідною посадовою особою в повній мірі було зясовано факт вчинення порушення митних правил, винність особи в його вчиненні, помякшуючих та обтяжуючих обставин при розгляді справи встановлено не було. Щодо повідомлення Львівської митниці ДФС України про перебування автомобіля на ремонті зазначають, що позивач заявив лише про те, що автомобіль перебуває на ремонті та жодних доказів того, що ремонту зазначений вище транспортний засіб потребував в результаті аварії або дії обставин непереборної сили, ним митницю не було повідомлено. Сам ремонт транспортного засобу не міг завадити вивезти його за межі митної території України за допомогою інших способів та засобів. Крім того, звертають увагу, що позивач не подав будь-яких документів організацій, підприємств, які уповноважені на видачу документів, що підтверджують факт обставин непереборної сили або аварії. Вказують на продовження здійснення позивачем протиправної діяльності щодо недоставлення автомобіля в митні органи для виїзду його за кордон та виконання режиму «транзит», оскільки автомобіль Hyundai Santafe», р.н.з. 669 ВPN (країна реєстрації ОСОБА_3), кузов № КМHSС81VР2U2898899станом на 04.09.2017 року перебуває на митній території України, після 25.01.2017 року фактів його вивезення не зафіксовано. А тому просять у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Судом заслухано думку представника позивача , а тому вирішено розгляд справи проводити за відсутності представника відповідача та на підставі поданих до суду доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і письмові заперечення відповідача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення справи, суд приходить до наступного висновку.

З копії протоколу про порушення митних правил № 2094/20500/2017 від 16.06.2017 року, складеного державним інспектором ВМО № 3 митного поста «Устилуг» Волинської митниці ДФС ОСОБА_4 вбачається, що такий складено на позивача ОСОБА_2 за порушення ним митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 МК Кодексу України, а саме, перевищення встановленого ст. 95 МК України строку доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, до органу державної фіскальної служби більше ніж на десять діб. Зокрема, зазначено, що на м/п «Устилуг» Волинської митниці ДФС проводилася перевірка щодо дотримання термінів транзиту транспортного засобу ««Hyundai Santafe» р.н.з. 669 ВPN (країна реєстрації ОСОБА_3), кузов № кузов № КМHSС81VР2U2898899, який був ввезений на митну територію України громадянином України ОСОБА_2. Під час проведення перевірки в автоматизованій системі митного оформлення «Інспектор» та єдиній автоматизованій інформаційній системі ДФС' України, встановлено, що 25.01.2017 о 01 год. 27 хв. ОСОБА_2 по смузі руху «зелений коридор» ввіз на митну територію України через митний пост «Устилуг» Волинської митниці ДФС автомобіль «Hyundai Santafe» р.н.з. 669 ВPN кузов № КМHSС81VР2U2898899 в режимі «транзит».

Станом на 12.06.2017 року ОСОБА_2 не вивіз за межі миттної території України автомобіль марки «HYUNDAI SANTAFE» реєстраційний номер EE 669BPN (країна реєстрації ОСОБА_3), кузов № НОМЕР_1. Таким чином, громадянин України ОСОБА_2 перевищив встановлений статтею 95 митного Кодексу України строк доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, до органу державної фіскальної служби більше ніж на десять діб.

З копії постанови в справі про порушення митних правил № 2094/20500/17 від 05.07.2017 року, винесеної заступником начальника Волинської митниці ДФС начальником управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_5 вбачається, що громадянина України ОСОБА_2 визнано винним у вчинені порушення митних правил, передбаченого частиною 3 статті 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 (пятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500 (вісім тисяч пятсот) гривень України.

Конституцією України закріплено норму щодо обов'язку органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.19).

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій, чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно норм ч. 5 ст. 380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, встановлених Митним кодексом України, або поміщені в інший митний режим.

Відповідно до ст. 90 Митного кодексу України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до ч.1 ст. 95 Митного кодексу України, встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Частиною 1 ст. 381 МК України встановлено, що транспортні засоби особистого користування, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, дозволяється ввозити на митну територію України з метою транзиту без письмового декларування та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів з метою вільного обігу.

Отже, пропуск ввезеного 25.01.2017 року вищевказаного транспортного засобу на митну територію України, здійснено у порядку, передбаченому нормами ч. 1 ст. 381 МК України - в митному режимі «транзит», на строк, передбачений нормами ст. 95 МК України для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу - 5 діб).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем ОСОБА_2 не заперечується факт ввезення автомобіля «Hyundai Santafe» р.н.з. EE 669 ВPN кузов № КМHSС81VР2U2898899 в режимі транзит.

По даному факту інспектором митниці 16.06.2017 року складено протокол про порушення митних правил № 2094/20500/17 за ч. 3 ст. 470 МК України. Позивачем заперечується факт повідомлення його про розгляд справи, він стверджує, що перед винесенням оскаржуваної постанови мав би передуватипротокол про порушення митних правил, однак такого протоколу не складалось, ним не підписувалось та не направлялось у звязку з чим він не зміг скористатись своїм правом на захист та надати пояснення з цього приводу, а саме те, що 01.02.2017 року ним було повідомлено Львівську митницю ДФС України про те, що автомобіль «Hyundai Santafe» р.н.з. 669 ВPN кузов № КМHSС81VР2U2898899 перебуває на ремонті на СТО ТОВ «Агроінвестсіті».

Дані твердження позивача спростовуються матеріалами справи. Так, 19.05.2017 року, позивачу ОСОБА_2 був направлений виклик № 709/03-70-62 від 19.05.2017 року щодо явки о 10:30 год. 12.06.2017 року на митний пост «Устилуг» Волинської митниці ДФС за адресою: Волинська обл., Володимир- Волинський р-н, м. Устилуг, вул. Левінцова, 60 для запровадження протоколу про порушення митних правил за даним фактом та дачі пояснень (а. с. 38). Даний факт підтверджується, зокрема, реєстром надісланих листів (а. с. 39) та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (а. с. 37). Копія протоколу про порушення митних правил № 2094/20500/17 листом № 809/03-70-62 від 20.06.2017 року була скерована на адресу проживання позивача ОСОБА_2 (а. с. 42). У відповідності до реєстру поштових відправлень № 077 вказаний лист з протоколом вручений ОСОБА_2 26.06.2017 року (а. с. 51).

Тобто, всі твердження позивача про те, що не складався протоколу про порушення митних правил, такий йому не надсилався, у звязку із чим він не мав можливості скористатися своїм правом на захист на надати пояснення спростовуються належними доказами, а твердження позивача спрямовані на уникнення відповідальності та направлені на введення суду в оману.

Суд вважає, що так як позивач своїми правами на захист не скористався, а з врахуванням його неявки протокол міг складений за його відсутності. Також слід звернути увагу, що з матеріалів справи вбачається, що позивачем не подавалися будь-які заяви, клопотання про перенесення розгляду справи, пояснення на митницю не скеровував.

На підставі вищезгаданого протоколу було складено ДФС України постанову в справі про порушення митних правил №2094/20500/17 від 05.07.2017 року.

Позивач у своїй позовній заяві посилається на те, що 01.02.2017 року ним було повідомлено Львівську митницю ДФС України про те, що автомобіль «Hyundai Santafe» р.н.з. 669 ВPN кузов № КМHSС81VР2U2898899 перебуває на ремонті на СТО ТОВ «Агроінвестсіті».

Однак слід зазначити, що позивач вказав, що документи, що підтверджують перебування автомобіля на ремонті, акт виконаних робіт та платіжні документи по оплаті ремонтних робіт, будуть ним надані у пункті пропуску після його завершення.

Водночас, навіть при зверненні до суду до позовної заяви позивачем не долучено жодних підтверджуючих даних про ремонт автомобіля Hyundai Santafe» р.н.з. ЕЕ 669 ВPN кузов № КМHSС81VР2U2898899.

Крім того, слід зазначити, що розділом VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 № 657, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 жовтня 2012 р. за № 1669/21981, визначено порядок документального підтвердження факту аварії чи дії обставин непереборної сили.

У п. 2 розділу VIII Порядку надано розуміння термінів "документальне підтвердження" та "факт аварії чи дії обставин непереборної сили", а саме: документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили; факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Згідно з п. 3 Порядку залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Відповідно до п. 5 Порядку якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили. При цьому керівник митного органу, в зоні діяльності якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, або особа, що виконує його обов'язки, після отримання заяви невідкладно організовує проведення огляду території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, за винятком випадків, коли такий огляд проводити недоцільно з урахуванням характеру аварії чи обставин непереборної сили та їх наслідків. За результатами огляду складається акт встановленої форми у трьох примірниках. Один примірник акта вручається особі, відповідальній за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, другий - невідкладно надсилається митному органу, під контролем якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, а третій - залишається у справах митного органу, посадовими особами якого він був складений.

Пунктом 6 Порядку визначено, що у випадку, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, яким здійснюється контроль за цими товарами, транспортними засобами, з письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили. Разом із заявою подаються: документи, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, видані компетентними органами (установами) та засвідчені в установленому порядку; примірник акта про проведення огляду територій та приміщень складів тимчасового зберігання, митних складів, магазинів безмитної торгівлі, територій вільних митних зон та інших місць, де знаходяться товари, транспортні засоби комерційного призначення, що підлягають митному контролю, чи провадиться діяльність, контроль за якою покладено на митні органи, якщо аварія чи обставини непереборної сили мали місце на митній території України у зоні діяльності іншого митного органу та таким іншим митним органом проводився огляд; письмове підтвердження митного органу, якщо аварія чи обставини непереборної сили мали місце на митній території України у зоні діяльності іншого митного органу і таким іншим митним органом огляд не проводився згідно з абзацом четвертим пункту 5 цього розділу.

Проте, згідно із нормами ч. 2 ст. 95 МК України до строків зазначених у ч. 1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст. 192 МК України. Разом з тим, нормою ч. 1 ст. 192 МК України передбачено, що у разі, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, перевідник зобов'язаний терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місце знаходження товарів і транспортного засобу.

Так як жодних доказів про ремонт автомобіля Hyundai Santafe» р.н.з. ЕЕ 669 ВPN кузов № КМHSС81VР2U2898899 не надано позивачем ні митному органу, ні суду, суд позбавлений взагалі перевірити чи дійсно здійснювався ремонт даного автомобіля, чи ремонту зазначений вище транспортний засіб потребував в результаті аварії або дії обставин непереборної сили.

Взагалі, ремонт транспортного засобу не може завадити вивезти його за межі митної території України за допомогою інших способів (наприклад, на лаветі, на іншому транспортному засобі, шляхом буксирування).

Правовими нормами, щодо відносин по ремонту транспортних засобів є Правила надання послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів затверджені наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2014 року № 615, які регулюють взаємовідносини між замовником і виконавцем послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів, їх складових частин (систем), а також вимоги щодо контролю за відповідністю наданих послуг. Ці Правила поширюються на суб'єктів господарювання, які надають послуги і технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів та їх складових частин (систем).

Відповідно до п. 3 розділ 3 Правил послуги з технічного обслуговування і ремонту КТЗ чи його складових частин (систем) надаються замовникові на підставі договору про технічне обслуговування і ремонт КТЗ, що укладається відповідно до вимог цивільного законодавства між замовником і виконавцем (договір, наряд-замовлення, накладна, квитанція тощо).

Відповідно до п. 7 розділу 5 Правил документами, що підтверджують надання послуги, є: акт передавання-приймання КТЗ (його складових частин (систем) після надання послуг з технічного обслуговування і ремонту; наряд-замовлення, підписаний контролером якості (з проставлянням печатки виконавця (за наявності) та замовником; документ, що підтверджує оплату послуг; рахунок-фактура; податкова накладна (для юридичних осіб).

Відповідно до п. 8 розділ 7 Правил виконавець після виконання робіт надає замовнику такі документи: рахунок-фактуру, наряд-замовлення, накладну, квитанцію тощо (окремо пов'язані з виконанням технічного обслуговування (крім гарантійного) та окремо пов'язані з виконанням ремонту); гарантійний талон (один примірник); додатки до експлуатаційної документації у випадках, зазначених у пункті 7 розділу VI цих Правил, а також пункті 7 цього розділу; довідку-рахунок на складові частини, придбані й установлені виконавцем на КТЗ; довідку про колір (основний колір) КТЗ, якщо цей колір змінено під час ремонту. В даному випадку відсутній договір.

Відповідно до ч. 1,4 ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

В жодному із поданих позивачем документів не зазначено про виникнення будь-якої поломки транспортного засобу, а тим більше несумісної із його експлуатацією та рухом.

Відповідно до ч. 3 ст. 470 МК України, перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що транспортний засіб, керований позивача ОСОБА_2, є товаром, транспортним засобом, і на нього поширюється регулювання ч. 3 ст. 470 МК України, оскільки згідно п. 57 ч. 1 ст. 4 МК України під терміном «товар» розуміються будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що перемішується лініями електропередачі. Таким чином поняття «транспортний засіб особистого користування» охоплюється поняттям «товар», оскільки він є рухомою річчю.

Згідно вимог ч. 6 ст. 379 МК України, яка чітко передбачає, що строки тимчасового ввезення громадянами товарів на митну територію України (крім випадків, передбачених статтею 380 цього Кодексу) встановлюються відповідно до статті 108 цього Кодексу, а строки ввезення з метою транзиту - відповідно до статті 95 цього Кодексу.

Дана норма так само відносить транспорті засоби особистого користування (тимчасове ввезення яких громадянами власне і врегульоване ст. 380 МК України, до якої відсилає вказана норма) до товарів, проте визначає особливості встановлення строків їх тимчасового ввезення.

Статтею 380 МК України передбачено особливості тимчасового ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування на митну територію України.

Відповідно до ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст. 460 МК України, вчинення порушень митних правил, передбачених статтею 470 МК України внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої МК України.

Будь-яких підтверджуючих документів щодо аварії або дії обставин непереборної сили, у відповідності до вимог ст. 460 МК України, гр.ОСОБА_2 не надав ні суду, ні митниці.

Більше того, згідно ч.1 ст.192 МК України обов'язок термінового повідомлення найближчого митного органу про обставини події (аварії або дії обставин непереборної сили), місце знаходження товарів і транспортного засобу покладається на перевізника у випадку, якщо він не зміг прибути до митного органу призначення.

Відповідно до ст. 34 КпАП України обставинами, що пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: щире розкаяння винного; відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди; вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; вчинення правопорушення неповнолітнім; вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року.

Статтею 35 КпАП України встановлено, що обставинами, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: продовження протиправної поведінки, незважаючи на вимогу уповноважених на те осіб припинити її; повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню; вчинення правопорушення особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення; втягнення неповнолітнього в правопорушення; вчинення правопорушення групою осіб; вчинення правопорушення в умовах стихійного лиха або за інших надзвичайних обставин; вчинення правопорушення в стані сп'яніння. Орган (посадова особа), який накладає адміністративне стягнення, залежно від характеру адміністративного правопорушення може не визнати дану обставину обтяжуючою.

Суд, прийшов до переконання, що митницею було з'ясовано чи є обставини, які пом'якшують або обтяжують відповідальність гр. ОСОБА_2 оскільки в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності від 05.07.2017 року зазначено, що обтяжуючих та пом'якшуючих обставин не встановлено. Крім того, жодних порушень щодо процедури розгляду справи, зокрема винесення протоколу та постанови судом не встановлено. Всі твердження позивача, які слід зазначити, не підтверджені жодними доказами, спростовуються належними доказами зі сторони відповідача, які знаходяться в матеріалах справи. Судом, акцентувалося на кожному з них вище.

Згідно ст. 293 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до переконання, що Волинською митницею ДФС правомірно притягнуто гр. ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що позивачем ОСОБА_2 оскаржується постанова про порушення митних правил № 2094/20500/17 від 05.07.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності в частині накладення стягнення, хоча даною постановою окрім накладення стягнення ОСОБА_2 було визнано винним за вчиненням порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України. Тобто, суд вважає, що так як ОСОБА_2 не оскаржує постанови в частині визнання його вини, то він фактично визнає факт вчинення ним порушення митних правил.

Щодо стягнення, то таке накладено в межах санкції ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України з врахуванням всіх обставин справи. Вчинене порушення митних правил ОСОБА_2 є триваючим, крім того слід звернути увагу, що таке порушення не усунуто позивачем, оскільки автомобіль Hyundai Santafe» р.н.з. ЕЕ 669 ВPN кузов № КМHSС81VР2U2898899 не вивозився станом на 04.09.2017 року за межі території України після 25.01.2017 року.

Суд розглядаючи справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 перевіряв законність, правомірність винесення оскаржуваної постанови як в частині накладення адміністративного стягнення так і вцілому.

З наведених обставин суд вважає, що позивач не навів жодних належних доказів своєї невинуватості у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 470 ч. 3 МК України або малозначимості вчинення такого порушення, ним жодним чином не обгрунтовано неправомірність накладення адміністративного стягнення, натомість, відповідачем повністю спростовано голослівні твердження позивача належними доказами, які знходяться в матеріалах справи та які взято до уваги судом, а тому, суд вважає, що вимоги позивача є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 7- 14, 71, 99, 121, 122, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про порушення митних правил № 2094/20500/17 від 05.07.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності в частині накладення адміністративного стягнення- відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення. У разі, коли складення постанови у повному обсязі відкладено на строк не більше ніж 5 днів з дня закінчення розгляду справи - протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Р. Й. Зеліско