Справа № 821/1025/17
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2017-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/1025/17
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області про поновлення на роботі та стягнення грошового утримання за час вимушеного прогулу,

встановив:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до адміністративного суду з позовною заявою до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області (далі по тексту - відповідач) про поновлення на роботі та стягнення грошового утримання за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що постановою Херсонського окружного адміністративного суду в справі 821/376/17 від 05.04.2017 року, що набрала чинності 25.04.2017 року, визнано протиправним та скасовано наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області № 5 о/с від 14.02.2017 року, в частині звільнення ОСОБА_1 з посади оперуповноваженого сектора карного розшуку Новокаховського міського відділу УМВС. При цьому, УМВС України в Херсонській області не поновило ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектора карного розшуку Новокаховського міського відділу УМВС з 14.02.2017 року.

Позивач вважає протиправною бездіяльність УМВС України, щодо не вчинення дій для поновлення на посаді позивача та не нарахування і не виплати грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Позивач надав до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач надав до суду заперечення, які обґрунтовано тим, що поновлення ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Новокаховського міського відділу УМВС з 14.02.2017 повинно відбуватися у справі № 821/376/17, в якій Херсонським окружним адміністративним судом задоволено позов ОСОБА_1, визнано протиправним та скасовано наказ УМВС України в Херсонській області №5 о/с від 14.02.2017 в частині звільнення позивача з посади оперуповноваженого сектору карного розшуку Новокаховського міського відділу УМВС. Щодо стягнення грошового утримання за час вимушеного прогулу зазначив, що підставою для виплати грошового забезпечення співробітникам органів внутрішніх справ України є призначення такої особи на штатну посаду в структурі Міністерства внутрішніх справ України та/або його територіальних підрозділах, а також наявність наказу начальника органу внутрішніх справ про призначення на штатну посаду зі встановленням конкретного розміру окладів, надбавок, доплат тощо. При цьому зазначив, що будь-який наказ ліквідаційною комісією УМВС України в Херсонській області відносно ОСОБА_1 після звільнення 14.02.2017 не виносився.

Представник відповідача надав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 122 КАС України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи викладене, суд здійснює розгляд справи на підставі наявних доказів в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: наказом від 14.02.2017 № 5 о/с, виданим начальником УМВС, майора міліції ОСОБА_1 звільнено з посади оперуповноваженого сектору карного розшуку Новокаховського міського відділу УМВС за пунктом 64 "г" Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС України (за скороченням штатів).

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 05.04.2017 у справі № 821/376/17 визнано протиправним та скасовано наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області № 5 о/с від 14.02.2017 року в частині звільнення ОСОБА_1 з посади оперуповноваженого сектора карного розшуку Новокаховського міського відділу УМВС.

Постанова набрала законної сили.

Частиною 1 статті 72 КАС України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до частини 2 статті 255 КАС України встановлено, що обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді суд зазначає, що абзацом 3 пункту 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України" від 06.03.2008 №2 роз'яснено, що в адміністративних справах щодо визнання незаконним рішення про звільнення з посад позовними вимогами є скасування правових актів індивідуальної дії та поновлення на посаді.

Пунктом 10 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про судові рішення в адміністративній справі" від 20.05.2013 №7 передбачено, що задовольняючи позовні вимоги про поновлення на публічній службі, суд повинен визнати протиправним рішення суб'єкта владних повноважень повністю або частково та скасувати акт індивідуальної дії повністю або його частину, яка стосується позивача, з моменту прийняття акта та обов'язково вказати дату, з якої особу поновлено на посаді.

Отже, суд приходить до висновку, що суд приймаючи рішення про визнання протиправним та скасування наказу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області № 5 о/с від 14.02.2017 року в частині звільнення ОСОБА_1 повинен був прийняти рішення також щодо поновлення його на посаді.

За таких підстав суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.

При цьому суд зазначає, що позивач не позбавлений можливості звернутися до суду із заявою про роз'яснення виконання судового рішення по адміністративній справі № 821/376/17 або із заявою про винесення додаткового судового рішення.

Щодо позовних вимог про стягнення грошового утримання за час вимушеного прогулу за період з 14.02.2017 р. суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно з пунктом 24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою КМ УРСР від 29.07.1991 № 114 (далі - постанова КМ УРСР № 114), у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов'язків, але не більш як за один рік.

Суд зазначає, що постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2017 року по справі № 821/376/17 визнано протиправним та скасовано наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області № 5 о/с від 14.02.2017 року в частині звільнення ОСОБА_1 з посади оперуповноваженого сектора карного розшуку Новокаховського міського відділу УМВС, отже, фактично ОСОБА_1 є працівником щодо якого не прийнято рішення про звільнення та таким, що має право на отримання грошового утримання за час вимушеного прогулу.

При цьому суд зазначає, що єдиним нормативним актом, який визначає порядок обчислення середньої заробітної плати в усіх випадках її збереження, чинність якого поширюється на підприємства, установи і організації усіх форм власності є Порядок обчислення середньої заробітної плати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок). В тому числі цей Порядок застосовується у випадках вимушеного прогулу (пп. "з" п. 1 Порядку).

Відповідно до абз. 3 п. 2 Порядку № 100, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто дню звільнення працівника з роботи.

Згідно п. 5 Порядку № 100, основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (годинна) заробітна плата працівника.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком (пункт 8 Порядку).

Суд вважає, що при обчисленні грошового забезпечення за час вимушеного прогулу мають враховуватись саме календарні дні, а не робочі.

Згідно з довідкою УМВС у Херсонській області від 05.09.2017 № 590 ОСОБА_1 нараховане грошове забезпечення у вересні 2015 року (30 календарних днів) у сумі 3185,98 грн., у жовтні 2015 року (31 календарний день) - 4105,77 грн.

Сума середньоденного грошового забезпечення становить: (3185,98 грн. + 4105,77 грн.) : 61 = 119,54 грн.

Позивач просить стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 14 лютого 2017 року по день прийняття рішення по даній справі.

Відповідно до ст. 241-1 Кодексу законів про працю України, строки виникнення і припинення трудових прав та обов'язків обчислюються роками, місяцями, тижнями і днями. Коли строки визначаються днями, то їх обчислюють з дня, наступного після того дня, з якого починається строк. Якщо останній день строку припадає на святковий, вихідний або неробочий день, то днем закінчення строку вважається найближчий робочий день.

Отже, день звільнення - це останній день, коли працівник перебуває у трудових відносинах з роботодавцем, тому вірним буде стягнення грошового утримання за час вимушеного прогулу з наступного дня після прийняття наказу № 5 о/с від 14.02.2017 р. про звільнення ОСОБА_1, тобто, з 15 лютого 2017 р.

Суд зазначає, що кількість днів вимушеного прогулу у вказаний період складає 237 днів.

Отже, стягненню підлягає сума грошового утримання у розмірі 28330,98 грн.

Серед критеріїв оцінювання судом рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, є принцип законності, що закріплений у ч.2 ст.19 Конституції України, відповідно до якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд аналізуючи викладене приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області про поновлення на роботі та стягнення грошового утримання за час вимушеного прогулу підлягає частковому задоволенню.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 12,17,18, 19,122, ч. 1 ст. 158, 159, 160-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Стягнути з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в період з 15.02.2017 р. по 09.10.2017 р. у розмірі 28330 (двадцять вісім тисяч триста тридцять) грн. 98 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Василяка Д.К.

кат. 12.3