Справа № 826/10897/16
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2017-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

11 вересня 2017 року № 826/10897/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Федорчука, А.Б., суддів: Качура І.А., Келеберди В.І. розглянувши адміністративну справу в письмовому провадженні

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " ЕСР"
до третя особаДержавна фіскальна служба України Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві
про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії ,
На підставі ч. 4 ст. 122 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «ЕСР» (надалі - позивач) з позовом до Державної фіскальної служби України (надалі - відповідач) за участю третьої особи - Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві (надалі - третя особа), в якому (з урахуванням заяви про зміну позовних вимог) просить:

- визнати неправомірними дії Державної фіскальної служби України щодо неприйняття для реєстрації розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №1 від 07.06.2016 року до податкової накладної №20 від 03.07.2014 року;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №1 від 07.06.2016 року до податкової накладної №20 від 03.07.2014 року датою фактичного подання до реєстрації та вважати його таким, що прийнятий та зареєстрований протягом операційного дня, коли він був надісланий ТОВ «ЕСР» для реєстрації, тобто 09.06.2016 року;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України на користь позивача здійсненні судові витрати у повному обсязі.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що дії відповідача щодо неприйняття для реєстрації розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №1 від 07.06.2018 року до податкової накладної №20 від 03.07.2014 р. є незаконними і протиправними, оскільки позивачем не було порушено ні вимоги п. 201.1 ст. 201, ні п. 192.1 ст. 192 ПК України. Додатково представник позивача зазначив, що як на момент реєстрації податкових накладних, так і на момент складання та подання до реєстрації розрахунків коригувань до податкових накладних, ТОВ «ЕСР» було і на даний час є платником ПДВ.

В ході судового розгляду даної справи представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити.

В наданих суду письмових запереченнях представник відповідача зазначив, що враховуючи те, що ТОВ «ЕСР» 17.02.2015 року було вилучено з Реєстру платників ПДВ, то розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 03.07.2014 року позивач подати не може, а відтак, на думку податкового органу, квитанцію №1 про неприйняття документу було направлено правомірно та з дотриманням норм податкового законодавства.

Представник третьої особи своє відношення позову висловив в письмових поясненнях, що долучені до матеріалів справи.

На підставі п. 4 ст. 122 КАС України суд ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані представниками сторін та третьої особи документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «ЕСР» та Державною податковою інспекцією у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві 30.03.2016 року укладено договір про визнання електронних документів №300320167, предметом якого є визнання податкових документів, поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органів ДФС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу.

Факт укладення договору визнання електронних документів між позивачем як платником податку та третьою особою підтверджується наявними в матеріалах справи квитанціями №1 та №2 від 30.03.2016 року, з яких вбачається, що «документ прийнято».

В подальшому, 09.06.2016 року позивач отримав квитанцію №1 про неприйняття розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №1 від 07.06.2016 року до податкової накладної №20 від 03.07.2014 року.

Зазначене неприйняття обґрунтоване тим, що документ не може бути прийнятий у зв'язку з порушенням вимог п. 201.8 та п. 201.10 ст. 201 ПК України, а саме - продавець зареєстрований платником ПДВ з 04.03.2015 року і не може подати розрахунок коригування на податкову накладну, виписану 03.07.2014 року.

Позивач, вважаючи такі дії податкового органу протиправними, такими, що суперечать обов'язку приймати та реєструвати належно оформлені електронні податкові покументи, а також порушують права та законні інтереси позивача як платника податків, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

У відповідності до пп. 14.1.178 п. 14.1 ПК України, податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

Правовий режим податкової накладної визначений ст. 201 розд. V «Податок на додану вартість» ПК України.

Зокрема, абз. 1 п. 201.10 ст. 201 ПК України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

За приписом п. 201.1 ст. 201 цього ж Кодексу на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: порядковий номер податкової накладної; дата виписування податкової накладної; повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; ціна постачання без урахування податку; ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; виключено; код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Згідно з п. 201.2 ст. 201 ПК України форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом державної податкової служби. З урахуванням цього форма податкової накладної та порядок її заповнення в період спірних правовідносин були затверджені наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №1307.

Відповідно до абз. 2 і 3 п. 201.10 ст. 201 ПК України податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, п. 11 підрозд. 2 розд. ХХ «Перехідних положень» ПК України передбачено, що реєстрація податкових накладних платниками податку на додану вартість - продавцями в Єдиному реєстрі податкових накладних запроваджується для платників цього податку, у яких сума податку на додану вартість в одній податковій накладній становить: понад 1 мільйон гривень - з 1 січня 2011 року; понад 500 тисяч гривень - з 1 квітня 2011 року; понад 100 тисяч гривень - з 1 липня 2011 року; понад 10 тисяч гривень - з 1 січня 2012 року.

Податкова накладна, виписана при здійсненні операцій з постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, з 1 січня 2012 року підлягає включенню до Єдиного реєстру податкових накладних не залежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній.

Починаючи з 1 лютого 2015 року реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають всі податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних (у тому числі які не надаються покупцю, виписані за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування) незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній / розрахунку коригування.

Відповідно до абз. 4, 8 - 11 п. 201.10 ст. 201 цього Кодексу підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня (абз. 4 п. 201.10 ст. 201 ПК України).

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних (абз. 14 п. 201.10 ст. 201 ПК України).

Таким чином, наведеними нормами статей 201 і 120-1 ПК України визначено обов'язок платника податку-продавця щодо реєстрації податкових накладних та відповідальність за невиконання такого обов'язку. Встановлення порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних нормами ПК України делеговано Кабінету Міністрів України.

Як свідчать наявні матеріали справи, ТОВ «ЕСР» як постачальник (продавець) виписало на адресу контрагента податкову накладну №20 від 03.07.2014 року.

З огляду на вимоги абз. 11 п. 201.10 ст. 201 ПК України, останнім днем реєстрації таких податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно було 18.07.2014 року.

Згідно наявної в матеріалах справи копії квитанції №1, вказана податкова накладна зареєстровано у Єдиному реєстрі податкових накладних 09.07.2014 року, тобто в межах законодавчо передбаченого строку для такої реєстрації.

В подальшому, у зв'язку з необхідністю здійснення коригування кількісних і вартісних показників, відображених в податковій накладній, позивач надіслав податковому органу засобами електронного зв'язку розрахунок коригування №1 від 07.06.2016 року до податкової накладної №20 від 03.04.2014 року.

У відповідності до пп. 14.1.60 п. 14.1 ст. 14 ПК України Єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику (а саме ДФС України), в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Положеннями п.п. 1, 2, 5 - 11 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, встановлено наступне. Подання податкової накладної ДФС в електронній формі здійснюється відповідно до Порядку підготовки і подання податкових документів в електронній формі засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженого в установленому порядку.

Внесення відомостей, що містяться у податковій накладній, до Реєстру (далі - реєстрація) здійснюється шляхом подання протягом операційного дня зазначених документів в електронній формі ДФС з використанням електронного цифрового підпису та внесення відповідних відомостей до Реєстру. Операційний день триває з 0 до 23-ї години.

Постачальник (продавець) складає податкову накладну у форматі (відповідно до стандарту), затвердженому в установленому порядку, з використанням спеціалізованого програмного забезпечення.

Після складення податкової накладної в електронній формі на них накладається електронний цифровий підпис посадових осіб постачальника (продавця) у визначеному порядку.

Після накладення електронного цифрового підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної в електронній формі та надсилає їх ДФС засобами телекомунікаційного зв'язку з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис" та "Про електронні документи та електронний документообіг". Примірник податкової накладної в електронній формі зберігається у платника податку.

Після надходження податкової накладної в електронній формі до ДФС здійснюється їх розшифрування, перевіряється електронний цифровий підпис, визначається відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому в установленому порядку, та у разі відсутності причин для відмови проводиться їх реєстрація.

Для підтвердження прийняття податкової накладної до реєстрації платникові податку, який здійснює реєстрацію, видається квитанція в електронній формі, у якій наводяться реквізити зазначених документів, відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому в установленому порядку, результати перевірки електронного цифрового підпису, інформація про постачальника (продавця) товарів (послуг), дата і час прийняття, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова накладна та/або розрахунок коригування. Квитанція, на яку накладається електронний цифровий підпис ДФС, підлягає шифруванню та надсилається платникові податку, який здійснює реєстрацію, засобами телекомунікаційного зв'язку. Примірник квитанції в електронній формі зберігається у ДФС.

Причиною відмови у прийнятті податкової накладної до реєстрації є наявність помилок під час заповнення податкової накладної. А саме причиною відмови у прийнятті податкової накладної до реєстрації є: 1) наявність помилок під час заповнення податкової накладної; 2) відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; 3) факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; 4) порушення вимог щодо наявності суми податку, обчисленої відповідно до п. 200-1.3 ст. 200-1 ПК України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); 5) порушення вимог, установлених п. 201.1 ст. 201 та/або п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України.

Квитанція, на яку накладається електронний цифровий підпис ДФС, підлягає шифруванню та надсилається протягом операційного дня платникові податку засобами телекомунікаційного зв'язку. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС

Датою та часом подання податкової накладної в електронній формі ДФС є дата та час, зазначені у квитанції про їх прийняття (підтвердження реєстрації) або неприйняття.

Квитанція, що підтверджує факт реєстрації податкової накладної, надсилається протягом операційного дня платникові податку.

Якщо протягом операційного дня платникові податку не надіслано квитанцію, що підтверджує прийняття (підтвердження реєстрації) або неприйняття податкової накладної, такі податкова накладна та/або розрахунок коригування вважаються зареєстрованими.

Зі змісту наведених норм Порядку вбачається, що перелік причин відмов у прийнятті податкової накладної є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає. При цьому, рішення щодо прийняття або відмови у прийнятті податкової накладної приймається за фактом подання платника податку електронних податкових накладних у встановленому порядку, а саме визначеного п. 7 розд. ІІІ Інструкції № 233. Відповідні електронні квитанції про неприйняття податкових накладних формуються та надсилаються платникам податків виключно з центрального рівня ДФС України, який як центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, веде Єдиний реєстр податкових накладних.

Аналізуючи зміст наявної у справі роздруківки електронної квитанції №1, сформованої 09.06.2016 року відповідачем, про неприйняття розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №1 від 07.06.2016 року до податкової накладної №20 від 03.07.2014 року, суд приходить до висновку про відсутність в ній причин відмов, у тих визначеннях, що наведенні у п. 9 Порядку.

Представник відповідача посилається на те, що позивачем порушено вимоги п. 201.8 та п. 201.10 ст. 201 ПК України, що не є підставою для відмови у прийнятті податкової накладної, що передбачено Порядком.

Крім того, представник податкового органу стверджує, що позивач (продавець) зареєстрований платником ПДВ з 04.03.2015 року і не може подати розрахунок коригування на податкову накладну, виписану 03.07.2014 року.

Стосовно даних доводів відповідача суд вважає за необхідне зазначити наступне.

В ході судового розгляду встановлено, що рішенням Державної податкової інспекції у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві №7/11 (№3709/10/26-58-11-01-21) від 18.02.2015 року анульовано реєстрацію позивача як платника податку на додану вартість та 17.02.2015 року вилучено з Реєстру платників ПДВ у зв'язку з наявністю в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням.

Зазначене рішення третьої особи позивачем було оскаржено в судовому порядку до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Так, постановою суду від 18.11.2015 року адміністративний позов ТОВ «ЕСР» задоволено частково, зокрема, скасовано рішення Державної податкової інспекції у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість від 18.02.2015 року № 7/11 (№ 3709/10/26-58-11-01-21); визнано дії державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних-підприємців Солом'янського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Шпак І.І. з внесення інформації щодо відсутності підтвердження відомостей про юридичну особу до єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців протиправними; визнано дії Державної податкової інспекції у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві з направлення форми 18-ОПП до відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних-підприємців Солом'янського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві протиправними.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.01.2016 року залишено без змін постанову суду першої інстанції у справі №826/15778/15.

Частинами 1, 3 ст. 254 КАС України передбачено, що постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Наведене свідчить, що постанова Окружного адміністративного суду м. Києва набрала законної сили в момент прийняття судом апеляційної інстанції рішення, тобто 21.01.2016 року.

При цьому, матеріали справи не містять та представником відповідача не доведено, що станом на момент надіслання позивачем розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №1 від 07.06.2016 року до податкової накладної №20 від 03.07.2014 року дію постанови суду від 18.11.2015 року було зупинено у зв'язку з касаційним оскарженням, а відтак посилання відповідача на оскарження судового рішення до ВАС України не припиняє у нього обов'язку виконання рішення, яке набрало законної сили.

Водночас, ч. 2 ст. 257 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Крім того, згідно п. 5.10 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 14.11.2014 р. № 1130, підставою для внесення до Реєстру змін щодо скасування анулювання реєстрації, що відбулось за самостійним рішенням контролюючого органу, є рішення суду, яке набрало законної сили, або рішення контролюючого органу про скасування рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ.

При цьому, у разі скасування рішення про анулювання реєстрації, якщо інше не визначено судовим рішенням, контролюючий орган вносить до Реєстру запис про реєстрацію платника ПДВ із урахуванням таких особливостей: якщо на дату скасування рішення про анулювання реєстрації особа зареєстрована платником ПДВ повторно, дата реєстрації платником ПДВ відповідає даті попередньої реєстрації платником ПДВ.

Матеріалами справи підтверджується та відповідачем не заперечується, а навпаки квитанцією №1 від 09.06.2016 року підтверджується, що позивач повторно зареєстрований платником ПДВ 04.03.2015 року.

Наведене в сукупності свідчить, що внесення до Реєстру платників ПДВ запису про реєстрацію платника ПДВ, а також факт того, що ТОВ «ЕСР» повторно зареєстровано платником ПДВ, то дата реєстрації платником ПДВ повинна відповідача даті попередньої реєстрації платником ПДВ, що дає підстави для висновку, що позивач являється зареєстрованим платником ПДВ з 19.09.2011 року.

Водночас, станом на момент подачі позивачем розрахунку коригування, тобто 09.06.2016 року, судове рішення про скасування рішення Державної податкової інспекції у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість від 18.02.2015 року №7/11 (№3709/10/26-58-11-01-21) набрало законної сили та підлягає обов'язковому виконанню, що спростовує доводи податкового органу, що ТОВ «ЕСР» не було зареєстроване платником ПДВ.

У зв'язку з цим суд вважає, що дії відповідача щодо неприйняття розрахунку коригування від 09.06.2016 року позивача є протиправними, а в силу норми абз. 4 п. 201.10 ПК України і п. 10 Порядку № 1246 та встановленої судом обставини укладання між ТОВ «ЕСР» і ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві договору про визнання електронних документів 30.03.2016 даний розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №1 від 07.06.2016 року до податкової накладної №20 від 03.07.2014 року вважається прийнятим та зареєстрованим протягом операційного дня та часу, коли його було надіслано до ДФС України, а саме: 09.06.2016 року.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

При винесенні судового рішення судом враховані рекомендації Вищого адміністративного суду України, що наведені в його листі від 24.10.2013 №1486/12/13-13, щодо того, що резолютивна частина постанови адміністративного суду про задоволення позовних вимог у справі, предметом оскарження в якій є протиправність неприйняття податкової накладної для реєстрації, з урахуванням вимог п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України повинна містити висновок про визнання протиправним неприйняття податкової накладної для реєстрації, а також зазначення того, що податкову накладну потрібно вважати прийнятою та зареєстрованою протягом операційного дня, коли її було надіслано платником податку (із зазначенням дати).

Частиною 3 ст. 94 КАС України визначено, що якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСР» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо відмови у прийнятті для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкових накладних ТОВ «ЕСР» () розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №1 від 07.06.2016 року до податкової накладної №20 від 03.07.2014 року.

3. Вважати розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №1 від 07.06.2016 року до податкової накладної №20 від 03.07.2014 року, складений товариством з обмеженою відповідальністю ТОВ «ЕСР» (), прийнятим та зареєстрованим протягом операційного дня, коли його було надіслано до Державної фіскальної служби України для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме 09.06.2016 року.

4. Присудити на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСР» () документально підтверджені понесені ним судові витрати у розмірі 1378 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (ідентифікаційний код 39292197).

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя Федорчук А.Б.

Суддя Качур І.А.

Суддя Келеберда В.І.