Справа № 341/1394/17
Суддя: Максимчин Ю. Д.
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 341/1394/17
Номер провадження 2-а/341/79/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 року Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого-судді Максимчина Ю.Д.

з участю секретаря Ворох З. Д.

розглянувши у місті Галичі у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Галицького об'єднаного управління пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним рішення відповідача, зобов'язання до вчинення дій, суд -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернуся в суд з адміністративним позовом до Галицького об'єднаного управління пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та просить суд:

-визнати протиправною відмову відповідача у здійсненні перерахунку щомісячного грошового утримання з врахуванням суми допомоги на оздоровлення на підставі довідки Апеляційного суду Івано-Франківської області № 04-12/200-17 від 11 вересня 2017 року;

-зобов'язати відповідача здійснити перерахунок з часу призначення та виплату щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки Апеляційного суду Івано-Франківської області № 04-12/200-17 від 11 вересня 2017 року без обмеження граничного розміру з урахуванням раніше виплачених сум;

-вирішити питання розподілу судових витрат.

В обґрунтування вимог позивач покликається на те, що рішенням Вищої Ради юстиції від 08 грудня 2016 року його звільнено у відставку з посади судді Апеляційного суду Івано-Франківської області. Наказом голови Апеляційного суду Івано-Франківської області від 14 грудня 2016 року його відраховано зі штату суду.

З 16 грудня 2016 він перебуває на обліку у Галицькому об'єднаному управлінні пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та йому призначено довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90 відсотків суддівської винагороди.

При визначенні розміру довічного грошового утримання відповідачем не було враховано дохід у вигляді допомоги на оздоровлення, яку він отримував і з якої роботодавцем стягнуто та перераховано обов'язкові платежі, в т.ч. і пенсійні внески.

14 вересня 2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок раніше призначеного грошового утримання з урахуванням отриманої допомоги на оздоровлення, долучивши довідку Апеляційного суду Івано-Франківської області № 04-12/200-17 від 11 вересня 2017 року.

Листом начальника Галицького об'єднаного управління пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 15 вересня 2017 року його повідомлено про відмову у проведенні перерахунку, з огляду на те, що допомога на оздоровлення не є складовою суддівської винагороди і для її включення до складу заробітної плати для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці немає підстав.

Він вважає дії відповідача протиправними, відтак змушений звернутись до суду за захистом своїх прав.

Позивач в судове засідання не з'явися, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності в письмовому провадження, подав письмові заперечення. Заперечуючи позов покликається на те, що позивач перебуває на обліку у Галицькому об'єднаному управлінні пенсійного фонду України в Івано-Франківській області отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. Розмір довічного утримання визначений з урахуванням положень стаття 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з розміру суддівської винагороди. Підстав для перерахунку такої немає. Просить врахувати положення ст. 99 КАС України, якою встановлено шестимісячний строк звернення до суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У розумінні ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основні обов'язки громадянина.

Згідно принципу верховенства права, який визнається і діє в Україні, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, держава відповідає перед людиною за свою діяльність, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України (стаття 1, ч. 2 ст. 3, ч.2 ст. 6, ч.1 ст. 8 Конституції України).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Галицькому об'єднаному управлінні пенсійного фонду України в Івано-Франківської області з 16 грудня 2016 року та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90 відсотків її суддівської винагороди виходячи з посадового окладу та доплати за вислугу років.

Відповідно до довідки Апеляційного суду Івано-Франківської області № 04-12/200-17 від 11 вересня 2017 року, на момент звільнення судді Вилки В.В. його суддівська винагорода, яка враховується при призначенні щомісячного грошового утримання судді у відставці складає, крім посадового окладу та доплати за вислугу років, допомогу на оздоровлення у розмірі посадового окладу, що надається до щорічної основної оплачуваної відпустки.

Відповідно до довідки Апеляційного суду Івано-Франківської області від 02 жовтня 2017 року, на суму допомоги на оздоровлення нараховані та плачені загальнообов'явкові платежі, в т.ч. і внески до пенсфонду.

14 вересня 2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок раніше призначеного грошового утримання з урахуванням отриманої допомоги на оздоровлення, долучивши довідку Апеляційного суду Івано-Франківської області № 04-12/200-17 від 11 вересня 2017 року.

Листом начальника Галицького об'єднаного управління пенсійного фонду України Івано-Франківської області від 15 вересня 2017 року його повідомлено про відмову у проведенні перерахунку, з огляду на те, що допомога на оздоровлення не є складовою суддівської винагороди і для її включення до складу заробітної плати для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці немає підстав.

Нормами Закону України «Про судоустрій і статус суддів» врегульовані правові засади організації судової влади, загальний порядок забезпечення діяльності судів та інші питання судоустрою і статусу суддів (далі Закон).

Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», незалежність судді забезпечується окремим порядком фінансування та організаційного забезпечення діяльності судів, установлених законом, належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

Відповідно до п.7 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005 року № 8-рп/2005, право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді. В цьому ж рішенні Конституційний Суд України вказав, що надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

Конституційний Суд України у Рішенні від 03.06.2013р. № 3-рп/2013 зазначив, що будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя та права людини і громадянина на захист прав і свобод незалежним судом, оскільки призводить до обмеження можливостей реалізації цього конституційного права, а отже, суперечить частині першій ст. 55 Конституції України (абзац другий пункту 3 мотивувальної частини).

Згідно з п. 3 рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року № 4-рп/2016, щомісячне довічне грошове утримання є особливою формою матеріального забезпечення судді, полягає у гарантованій державою щомісячній грошовій виплаті, що слугує забезпеченню належного матеріального утримання судді після звільнення від виконання обов'язків (відставки), а також життєвого рівня, гідного його статусу.

Згідно з ст. 6.4. Європейської хартії про статус суддів - суддя, що досяг встановленого законом віку для виходу у відставку з суддівської посади, яку займав протягом певного часу, повинен отримувати пенсію по виходу у відставку, рівень якої повинен бути як можна ближче до рівня останньої заробітної плати в якості судді.

Відповідно до ст.ст. 133-134 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за вислугу років, перебування на адміністративній посаді, за науковий ступінь та роботу, що передбачає доступ до державної таємниці, а при наданні щорічної відпустки - виплачується, крім суддівської винагороди, допомога на оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода у грошовому виразі, що виплачується працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 вказаного Закону визначено структуру заробітної плати до якої входить основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

При цьому, слід зазначити, що згідно з п. 2.3.3. Інструкції № 5 «Зі статистики заробітної плати», матеріальна допомога відноситься до заохочувальних та компенсаційних виплат та входить до складу фонду оплати праці.

Додатком № 2 до Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року № 3-1, встановлена форма довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у якій зазначається крім відомостей про судову винагороду інші виплати, які враховуються при призначенні (перерахунку) щомісячного грошового утримання суддям у відставці.

Відповідно до норм законодавства, зміст матеріальної допомоги полягає у виплаті грошових коштів. При цьому, виплата сум грошової допомоги здійснювалась позивачу систематично та включена в оподатковуваний дохід.

Таким чином, аналіз наведених норм дає підстави зробити висновок про те, що матеріальна допомога є складовою системи оплати праці судді.

Крім того, ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Частиною 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначені виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. До такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії навіть незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Вищенаведене узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними в постановах від 20.02.2012 року № 21-430а11 та від 06.11.2013 року № 21-350а13, які в силу ст. 244-2 КАС України є обов'язковими для всіх судів України.

Слід зазначити, що відповідно до ст. 126 Конституції України, незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і Законами України. Матеріальне забезпечення суддів, в тому числі суддів у відставці, та гарантії їх соціального захисту є одним із складових елементів принципу незалежності суддів.

У рішенні Конституційного Суду України від 03.06.2013 року № 3-рп/2013 зазначено, що конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв'язку із досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання).

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач, відмовляючи у проведенні перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням матеріальної допомоги діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачений Законами України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», «Про судоустрій та статус суддів», «Про пенсійне забезпечення».

Суд враховує, що відповідно до ч. 2, 4 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Враховуючи те, що порушення прав позивача носить триваючий характер, і про порушення такого позивач повинен був дізнатися в момент призначення довічного утримання, суд вважає, що вимогу щодо зобов'язання відповідача з дня призначення довічного утримання зробити перерахунок та виплату такого з врахуванням сум виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення слід задовольнити частково, зобов'язавши відповідача зробити перерахунок призначеного довічного грошового утримання без обмеження граничного розміру з урахуванням раніше виплачених сум в межах загального шестимісячного строку звернення до суду. В решті позов щодо даних вимог слід залишити без розгляду.

Судові витрати суд розподіляє відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 23, 71, 94 122, 128, 159-163 КАС України, на підставі Закону України «Про судоустрій і статус суддів», «Про пенсійне забезпечення», «;Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», «;Про оплату праці», -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Галицького об'єднаного управління пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку щомісячного грошового утримання з врахуванням суми допомоги на оздоровлення на підставі довідки Апеляційного суду Івано-Франківської області № 04-12/200-17 від 11 вересня 2017 року.

Зобов'язати Галицьке об'єднане управління пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату за період, починаючи з 26 березня 2017 року щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки Апеляційного суду Івано-Франківської області № 04-12/200-17 від 11 вересня 2017 року без обмеження граничного розміру з урахуванням раніше виплачених сум.

Позовну заяву в частині зобов'язання Галицького об'єднаного управління пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату за період, починаючи з 16 грудня 2016 року по 25 березня 2017 року включно, довічного грошового утримання на підставі довідки Апеляційного суду Івано-Франківської області № 04-12/200-17 від 11 вересня 2017 року без обмеження граничного розміру з урахуванням раніше виплачених сум

-залишити без розгляду у зв'язку з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду.

Стягнути з Галицького об'єднаного управління пенсійного фонду України в Івано-Франківської області за рахунок його бюджетних асигнувань призначених для сплати судових витрат на користь ОСОБА_1 640 (шістсот сорок грн.) сплаченого судового збору.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя:Ю. Д. Максимчин