Справа № 318/969/17 (2-а/318/29/2017)
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2017-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 вересня 2017 рокусправа № 318/969/17 (2-а/318/29/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючий суддя: Ясенова Т.І.

судді: Суховаров А.В. Головко О.В.

секретар судового засідання: Троянов А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційними скаргами Водянської сільської ради Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на постанову Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 27 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Водянської сільської ради Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області про визнання дій протиправними дій та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Водянської сільської ради Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області, в якому просить визнати незаконним та скасувати рішення вісімнадцятої сесії 7-го скликання Водянської сільської ради Камянсько-Дніпровського району Запорізької області № 11-18/6 від 16 лютого 2017 року «Про заяви» і зобовязати відповідача повторно розглянути відповідно до вимог законодавства на черговій пленарній сесії заяву ОСОБА_5 від 06.02.2017 року про внесення змін до рішення сесії Водянської сільської ради Камянсько-Дніпровського району Запорізької області № 16-6/10 від 12.05.2011 року «Про передачу земельних ділянок у власність», що уточнення для ведення особистого селянського господарства з яких земель відведена земельна ділянка по вул. Щорса, 40-а в селі Водяне Камянсько-Дніпровського району Запорізької області.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сільська рада надала позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,60 га для ведення особистого селянського господарства в с. Водяне по вул. Щорса №40-а. На підставі зазначеного рішення, у 2012 році було виготовлено Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зібрано всі висновки та дозволи, погоджено межі земельної ділянки з власниками сусідніх земельних ділянок. Однак під час визначення кадастрового номеру було встановлено невідповідності в Державному земельному кадастрі, так наприкінці 2012 року було повідомлено позивача про неможливість визначення кадастрового номеру вищевказаної земельної ділянки, так як в державному земельному кадастрі є накладення іншої земельної ділянки, що знаходиться за адресою: вул. Кірова,124 с. Водяне, з кадастровим номером № :01:054:0075, яка належить ОСОБА_6 Майже 5 років позивач вів перемоги з ОСОБА_6 і тільки на початку 2017 р між ними досягнуто згоди з питання приведення технічної документації на земельну ділянку № :01:054:0075 у відповідність до вимог діючого законодавства. Позивач на початку

2017 року звернувся до Кам'янсько-Дніпровського районного виробничого відділу Державного підприємства «Центр ДЗК», для надання для погодження виготовленого у 2012 році Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та визначення кадастрового номеру його ділянки в Державному земельному кадастрі. Однак йому було повідомлено, що в первинному рішенні №16-6/10 шостої сесії 6-го скликання Водянської сільської ради Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області від 12.05.2011 року відсутня інформація про те, з якого виду земель відводиться земельна ділянка, тому неможливо буде сформувати витяг з Державного земельного кадастру, рекомендовано звернутися до відповідача для усунення у первинному рішенні зазначеного недоліку. 16.02.2017 року Водянською сільською радою було розглянуто заяву позивача, та вирішено: 1. В зв'язку з тим, що ОСОБА_5 на протязі майже шести років не виявив бажання оформити цю земельну ділянку і за цей час Запорізьким інститутом землеустрою проведена нормативно-грошова оцінка земель села Водяне Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області згідно якої, ця земельна ділянка відноситься до категорії земель за функцією використання як «землі оздоровчого та рекреаційного призначення» - відмовити ОСОБА_5 у внесені змін у рішення Вільнянської сільської ради №16-6/10 від 12.05.2011 року. 2. Рішення Вільнянської сільської ради № 16-6/10 від 12.05.2011 р. скасувати.

Постановою Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 27 червня 2017 року позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення вісімнадцятої сесії 7-го скликання Водянської сільської ради Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області №11-18/6 від 16 лютого 2017 року «Про заяви». Зобов'язано Водянську сільську раду Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області повторно розглянути відповідно до вимог законодавства на черговій пленарній сесії заяву ОСОБА_5 від 06.02.2017 року про внесення змін до рішення сесії Водянської сільської ради Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області №16-6/10 від 12.05.2011 року «Про передачу земельних ділянок у власність», що уточнення для ведення особистого селянського господарства з яких земель відведена земельна ділянка по вул. Щорса, 40-а в селі Водяне Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області.

В апеляційних скаргах Водянська сільська рада, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1, посилаються на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просять скасувати постанову суду та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга Водянської сільської ради обґрунтована тим, що судом першої інстанції не встановлено факту виділення спірної земельної ділянки іншим особам, якими є ветерани учасники АТО, що отримали згідно рішень сесії Водянської сільської ради відповідні дозволи на розробку проектів землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки, та яких суд повинен був залучити до розгляду справи, оскільки оскаржувана постанова вирішує питання щодо їх прав та обовязків. Також вказує на те, що у постанові суду першої інстанції відсутні обґрунтування прийнятого судом рішення, не встановлено обставин справи та відповідних доказів, не надано жодної оцінки доводам відповідача та наданим доказам, не вказано мотивів з яких суд виходив при ухваленні рішення у справі та положення закону, якими суд керувався. Також судом першої інстанції не досліджено та не надано оцінку запереченням відповідача щодо несплати позивачем земельного податку. Так, надана позивачем квитанція № 25 від 20.08.2014 є неналежним доказом, оскільки не є доказом сплати позивачем земельного податку саме за земельну ділянку по вул. Щорса, оскільки у призначенні платежу вказано, що податок сплачено за ділянку по вул. Кучугурська, 107, що також підтверджено податковою відомістю за 2014 рік.

В апеляційних скаргах ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1, вказують на те, що судом першої інстанції вирішено питання про їх права та обовязки без залучення їх до участі у справі, оскільки рішенням сесії Водянської сільської ради від 28.03.2017 їм надано дозвіл на розробку проекту землеустрою спірної земельної ділянки, на яку претендує позивач, оскаржуючи рішення про скасування йому дозволу на розробку проекту землеустрою.

Посилаються на те, що відповідно до пункту 5 Рішення Конституційного Суду України у справі № 7-рп/2009, ненормативні правові акти органів місцевого самоврядування вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, та вони не можуть бути скасовані після їх виконання.

У даному випадку не відбулося виконання рішення сесії ради від 12.05.2011, як необхідної умови зазначеної Конституційним Судом України, через бездіяльність самого позивача, отже скасування невиконаного рішення відповідає чинному законодавству, оскільки позивач з 2011 року не надав на погодження сесії Водянської сільської ради проект землеустрою, як передбачено статтею 1876 Земельного кодексу України , підпункту 9 пункту б) статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування», статті 20 Закону України «Про землеустрій».

Представник відповідача, а також ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримують доводи, викладені в апеляційних скаргах, наполягають на їх задоволенні.

Позивач та його представник заперечують проти задоволення апеляційних скарг, посилаючись на їх безпідставність, просять залишити апеляційні скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване.

Обґрунтовуючи вимоги щодо протиправності та необґрунтованості рішення Водянської сільської ради від 16 лютого 2017 року № 11-18/6 яким скасовано рішення Водянської сільради № 16-6/10 від 12.05.2011, вказують на те, що на підставі рішення Водянської сільради № 16-6/10 від 12.05.2011 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, позивач 09 серпня 2011 року звернувся до відділу Державного підприємства «Центр ДЗК» із заявою про виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, на підставі якої 18.10.2017 укладено договір про виконання робіт та надання послуг з розробки Проекту землеустрою.

Відділом ДП «ДЗК» у 2012 році було виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зібрано всі висновки та дозволи, погоджено межі земельної ділянки з власниками сусідніх земельних ділянок. Однак під час визначення кадастрового номеру було встановлено невідповідність у Державному земельному кадастрі, було повідомлено позивачу про неможливість визначення кадастрового номеру, оскільки мається накладення іншої земельної ділянки, яка належить на підставі державного акта права власності на землю ОСОБА_6

Зазначає, що майже пять років позивач вів перемовини з ОСОБА_6 і тільки на початку 2017 року було досягнуто з питання приведення технічної документації на земельну ділянку у відповідності до вимог законодавства та позивач звернувся до Камянсько-Дніпровського виробничого відділу ДП «ДЗК» для надання погодження виготовленого у 2012 році проекту землеустрою. Однак йому було повідомлено, що у рішенні Водянської сільради від 12.05.2011 відсутня інформація про те, з якого виду земель відводиться земельна ділянка. 06.-2.2017 позивач звернувся із заявою про внесення змін у рішення Водянської сільради від 12.05.2011, шляхом уточнення п.1 рішення для ведення особистого господарства з яких земель відводиться йому земельна ділянка. Натомість відповідачем 16.02.2017 було безпідставно відмовлено у внесення змін до рішення від 12.05.2011, що унеможливлює реалізацію позивачем прав на безкоштовну приватизацію землі та протиправно, з перевищенням повноважень скасовано акт індивідуальної дії, чим позбавлено позивача права на приватизацію земельної ділянки.

ОСОБА_2 у судове засідання не прибув, про дату, місце і час апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, причини неприбуття суду не повідомлені.

Відповідно частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представників сторін, осіб, якими подано апеляційні скарги, дослідивши доводи апеляційних скарг та заперечень на них, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що 11.03.2011 року позивач звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на збір матеріалів погодження на земельну ділянку загальною площею 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства за адресою: вул. Щорса, 40-а с. Водяне Камянсько-Дніпровського району Запорізької області.

Рішенням № 16-6/10 від 12.05.2011 року відповідач надав позивачеві дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,60 га для ведення особистого селянського господарства в с. Водяне вул. Щорса, 40-а.

06.02.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про внесення змін до пункту 1 рішення Водянської сільської ради від 12.05.2011 № 16-6/10, а саме: уточнити з яких земель відводиться земельна ділянка.

Рішенням вісімнадцятої сесії сьомого скликання Водянської сільської ради №11-18/6 від 16.02.2017 відмовлено ОСОБА_5 у внесенні змін до вищевказаного рішення та скасовано рішення № 16-6/10 від 12.05.2011. Підставою прийняття вказаного рішення вказано те, що ОСОБА_5 на протязі майже шести років не виявив бажання оформити земельну ділянку і за цей час Запорізьким інститутом землеустрою проведена нормативно-грошова оцінка земель села Водяне Камянсько-Дніпровського району Запорізької області згідно якої, ця земельна ділянка відносить до категорії земель за функцією використання як: «землі оздоровчого рекреаційного призначення».

Не погодившись з рішенням № 11-18/6 від 16.02.2017 року, позивач звернувся до суду з позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення відповідача від 16.02.2017 року № 11-18/6 є таким, що не відповідає нормам діючого законодавства та підлягає скасуванню.

Однак, судом першої інстанції у судовому рішенні не наведено жодного аргументу, стосовно того, в чому саме полягає невідповідність спірного рішення відповідача нормам чинного законодавства, не здійснено аналіз обставин справи встановлених судом, не надано оцінку доводам сторін та наданих ними доказів, повноважень органу місцевого самоврядування щодо прийняття відповідного рішення та відсутні обґрунтування висновків суду.

За приписами частини1 статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить:

а) розпорядження землями територіальних громад;

б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу;

в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу;

г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу;

ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст;

д) організація землеустрою;

е) координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів;

є) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства;

ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства;

з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу;

и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом;

і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок;

ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст;

й) вирішення земельних спорів;

к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Частиною 1 статті 83 Земельного кодекс у України визначено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

Згідно з частиною 2 статті 83 Земельного кодексу України у комунальній власності перебувають:

а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності;

б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Відповідно до пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради відбувається вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Статтею 118 ЗК України визначено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами. Так, відповідно до частин першої та сьомої цієї статті громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Кабінету міністрів Автономної Республіки Крим.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Стаття 186-1 Земельного кодексу України визначає повноваження органів виконавчої влади в частині погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Пунктом 42 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що виключною компетенцією сільських, селищних, міських рад є затвердження в установленому порядку місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови відповідних населених пунктів, іншої містобудівної документації.

Відповідно до частин першої та другої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Наведені норми матеріального права передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені в статті 118 ЗК органи приймають одне з відповідних рішень. Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність.

Конституційний Суд України у пункті 5 мотивувальної частини Рішення від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання. У зв'язку з прийняттям цих рішень виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, у тому числі отримання державного акта на право власності на земельну ділянку, укладення договору оренди землі, отримання свідоцтва про право власності на майно тощо.

Конституційний Суд України у вказаному рішенні визначив, що орган місцевого самоврядування має право приймати рішення, вносити до них зміни та/чи скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У мотивувальній частині вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення. Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Матеріалами справи підтверджено, що рішенням № 16-6/10 від 12.05.2011 року відповідач надав ОСОБА_5 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Згідно з частиною 2 рішення № 16-6/10 від 12.05.2011 року проект землеустрою на земельну ділянку по вул. Щорса № 40-а гр. ОСОБА_5 загальною площею 0,60 га предявити на сесію Водянської сільської ради.

Однак станом на 16 лютого 2017 року позивач не предявив проект землеустрою на вказану земельну ділянку на сесію Водянської сільської ради.

Надані позивачем матеріали на підтвердження вчинення позивачем певних дій щодо розробки проекту землеустрою, датовані 2011 роком, жодних доказів щодо оформлення протягом 2012 2017 років вказаної земельної ділянки ОСОБА_5 не надав.

Отже Рішення сесії Водянської сільської ради № 11-18/16 від 16.02.2017 року аргументовано тим, що гр. ОСОБА_5 на протязі майже шести років не виявив бажання оформити земельну ділянку.

Встановлені обставини справи досліджені судом докази свідчать про те, що фактично протягом шести років позивачем не було реалізовано надане йому право, рішення відповідача № 16-6/10 від 12.05.2011 не було виконано.

З огляду на викладене та, враховуючи наявність у відповідача компетенції щодо вирішення питань регулювання земельних відносин, обґрунтованість рішення № 11-18/6 від 16 лютого 2017 року, колегія суддів вважає, що приймаючи спірне рішення відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неповно встановлено обставини, що мають значення для справи, допущено порушення норм процесуального та матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що у відповідності до статті 202 КАС України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 198, п.4 ч. 1 ст. 202, 205, 206 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Водянської сільської ради Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 27 червня 2017 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_5 до Водянської сільської ради Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області про визнання дій протиправними дій та скасування рішення відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, відповідно до статті 212 КАС України.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: О.В. Головко