Справа № 370/242/17
Суддя: Мазка Н. Б.
Дата ухвалення: 2017-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 370/242/17

Провадження № 2-а/370/73/17

"27" вересня 2017 р. суддя Макарівського районного суду Київської області Мазка Н.Б., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Макарівському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України у Макарівському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,посилаючись на те, що вона перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Макарівському районі Київської області та отримує пенсію державного службовця в розмірі 60% заробітної плати.

Відповідно до чинного законодавства, з 01.05.2016 року було підвищено розмір посадових окладів державним службовцям, при цьому їй, позивачці відмовлено в задоволенні заяви про перерахунок пенсії.

Позивачка просить: визнати такі дії відповідача протиправними, зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії у розмірі 60% від розміру заробітної плати вказаної у довідці від 15.09.2016 № 181 Макарівської районної ради з моменту підвищення заробітної плати, у зв'язку з чим вимушена за захистом своїх прав звернутись до суду.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 31.01.2017 року по справі відкрито скорочене провадження.

01.09.2017 року відповідач надав письмове заперечення на адміністративний позов, в якому посилавсь на чинне законодавство щодо пенсійного забезпечення на час звернення позивача про перерахунок пенсії, відповідно підстав для її перерахунку не має, а тому в задоволенні вимог просив відмовити.

На підставі ст.183-2 КАС України розгляд справи проводиться у скороченому провадженні, без виклику сторін, які беруть участь у справі, та без проведення судового засідання.

Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, письмові заперечення відповідача, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суддя прийшов до висновку, що надані сторонами у справі докази та повідомлені ними обставини є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку скороченого провадження.

Як встановлено з письмових матеріалів справи, а саме: з пенсійного посвідчення серії ААБ № 904406 виданого 04.09.2008 року Пенсійним фондом України позивач перебуває на обліку у відповідача, та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 60% суми заробітної плати державного службовця, з якої сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок розміру її пенсії, в зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям на підставі постанови КМУ від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».

Листом від 23.01.2017 року №16/Ц-06 відповідач інформував позивача про неможливість перерахунку її пенсії з тих підстав, що з 01.05.2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII, а тому пенсійне забезпечення державних службовців регулюється статтею 90 та пунктами 10-12 Прикінцевих положень цього Закону. Крім того зазначається, що КМУ 09.12.2015 року прийнята постанова №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», якою з 01.12.2015 року виключено пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», який регулював норми врахування заробітної плати для перерахунку пенсії у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Вирішуючи спір, суддя виходить також з наступного.

Пенсійний фонд України діє у відповідності до «Положення про Пенсійний фонд України», яке затверджено постановою КМУ від 23.07.2014 року №280 і здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» у редакції, яка була чинною до 01.01.2015 року передбачалось, що в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Тобто, до 01.05.2016 року пенсійне забезпечення державних службовців було врегульовано зазначеними вище нормами Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ.

З 01.05.2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII (далі Закон), яким передбачено певні особливості пенсійного забезпечення державних службовців.

У зв'язку з набуттям чинності Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII, положення Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХІІ втратили чинність, у тому числі втратили чинність норми, якими було врегульовано пенсійне забезпечення державних службовців.

Також пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213 (зі змінами) передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України". "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України.

Відповідно до ст. 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року, яка набрала чинність з 01.05.2016 року, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, з 01.05.2016 року Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII по-іншому врегульовано правовідносини, пов'язані з пенсійним забезпеченням державних службовців.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

На підставі вище зазначеного встановлено, що враховуючи приписи ст.90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, з 01.05.2016 року відсутні підстави для перерахунку пенсії державним службовцям у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.

Окрім вище зазначеного, порядок та умови визначення розміру заробітної плати для перерахунку пенсій державним службовцям визначались постановою КМУ від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» (далі по тексту Постанова № 865).

Згідно п. 4 Постанови №865 було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень КМУ заробітна плата для перерахунку пенсії визначалась виходячи з заробітної плати працюючих державних службовців за тими ж посадами.

Відповідно до п. 5 Постанови №865 перерахунок пенсій провадився з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи.

Проте, згідно постанови КМУ від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», до постанови №865 внесено зміни, а саме виключено пункт 4, та пункт 5, та викладено в новій редакції.

У зв'язку з внесеними змінами, на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії від 21.11.2016 року, постанова №865 не містила положень про порядок перерахунку пенсії державного службовця.

Вирішуючи даний спір, також слід зазначити, що з 01.01.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року №76-VIII ( надалі - Закон №76), згідно з пунктом 2 частини 11 якого текст статті 37-1 Закону України «Про державну службу» (надалі - Закон № 723) викладений у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

У Прикінцевих положеннях Закону №76 зобов'язано КМУ у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом забезпечити, зокрема, прийняття нормативно - правових актів, необхідних для реалізації цього Закону.

Таким чином з 01.01.2015 року законодавець не пов'язує виникнення права на перерахунок пенсії, призначеної відповідно до Закону №3723, зі зростанням заробітної плати працюючих державних службовців.

Відповідно до вимог ч.4 ст.45 Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених ч.1 ст.35, ч.2 ст.38, ч.3 ст.42 і ч.5 ст.48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Таким чином, питання перерахунку пенсії управління зобов'язане вирішувати на підставі правових норм, що діють на чає звернення пенсіонера.

Посилання позивача на принцип дії норм права у часі є безпідставними, оскільки такий принцип застосовується до правовідносин, що виникли до набрання чинності конкретною нормою права. Зокрема, де вищезазначених змін у законодавстві виникло право позивача на пенсію, яке є незмінним.

Разом з тим, право на перерахунок пенсії у позивача могло виникнути лише після звернення з відповідною заявою до пенсійного органу, а таке звернення відбулось після зміни постанови №865, що призвело до певних правових наслідків.

Після виключення норм про перерахунок пенсії з тексту постанови №865, право на перерахунок раніше призначених пенсій припинилось.

Всупереч ст.37-1 Закону України «Про державну службу» КМУ не визначено порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям.

Таким чином, у спірних правовідносинах відповідач здійснював свої повноваження в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Законами України, так як у останнього відсутні правові підстави для проведення перерахунку пенсії позивачу з урахуванням того, що Законом України від 28.12.2014 року №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» скасовано норми, відповідно до яких позивач просить здійснити перерахунок, а тому правові підстави, для вчинення дій з перерахунку пенсії позивачу відсутні.

Крім того, Верховний Суд України у своїй постанові від 12.07.2016 року у справі №21-1726а16 висловив правову позицію, відповідно до якої відсутність постанови КМУ яка чітко визначає розмір заробітної плати (чи пенсії) не є підставою для застосування вже недіючих норм Законів України для проведення перерахунку заробітної плати (пенсії).

Окрім зазначеного слід зазначити те, що на момент звернення позивача до управління Пенсійного фонду України у Макарівському районі та до суду з адміністративним позовом (у січні 2017 року) вже діяли норми Закону України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015 року (закон набрав чинності з 01.05.2016 року).

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи наведене, суддя приходить до висновку, що на час звернення позивача до пенсійного фонду з заявою про перерахунок пенсії державного службовця у відповідача були відсутні законодавчі підстави для перерахунку пенсії позивачу у зв'язку із підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям, у зв'язку з чим відмова відповідача є обґрунтованою, правомірною, оскільки відповідає вимогами діючого на час звернення законодавства. Доводи позивача про те, що конституційні гарантії не можуть бути скасовані чи обмежені та при вирішенні питання про наявність права на перерахунок раніше призначеної пенсії слід застосовувати положення Закону, які діяли на момент призначення пенсії, суддя вважає необґрунтованими, оскільки «право на призначення пенсії» та «право на перерахунок пенсії» не є тотожними за юридичним змістом і підстави для їх виникнення є різними.

Конституційною гарантією є право на пенсію в розмірі не меншому ніж прожитковий мінімум, встановлений законом (ст.46 Конституції України).

Право на підвищення розміру пенсії не є конституційною гарантією чи певним досягнутим соціальним мінімумом, що не може бути зменшеним за наявності інших кoмпeнcaцiйниx інструментів від знецінення коштів, що надаються як соціальна виплата.

Конституційний Суд України в своєму рішенні від 25.01.2012 року за №3-рп/2012 зазначив, що державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії можуть бути визначені як Законами України, так і іншими нормативно - правовими актами, зокрема, актами Кабінету Міністрів України. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного розподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства.

Оскільки такої підстави для перерахунку пенсії як підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям на момент звернення позивача до пенсійного фонду не існувало, то відповідач обґрунтовано вказав на відсутність у позивача права на перерахунок пенсії.

Згідно з частиною першою статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суддя дійшов висновку, що в даному випадку відсутні правові підстави для перерахунку пенсії позивача на підставі ст.37-1 Закону №3723-ХІІ і Постанови №865, та приймає до уваги заперечення відповідача щодо зміни законодавства, яке регулює спірні правовідносини, а тому у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити повністю.

Керуючись вимогами ст.2, 71, 183-2 КАС України, суддя

П о с т а н о в и в :

В задоволенні вимог ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Макарівському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, відмовити.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку.

Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Київського апеляційного адміністративного суду через Макарівський районний суд Київської області.

Суддя