Справа № 643/12157/16-а
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 р.Справа № 643/12157/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Тацій Л.В.

Суддів: Подобайло З.Г. , Григорова А.М.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної фінансової інспекції в Харківській області на постанову Московського районного суду м. Харкова від 24.04.2017р. по справі № 643/12157/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Державної фінансової інспекції в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Московського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Державної фінансової інспекції в Харківській області , в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просила: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в наданні інформації у формі довідки стосовно підвищення складових заробітної плати, яку би позивач отримувала, працюючи на займаній посаді - заступник начальника відділу обласного апарату, станом на 01.12.2015 року та 01.05.2016 року, а саме: оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років; зобов'язати відповідача надати позивачу складові заробітної плати у формі довідки, у відповідності до Постанови Управління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 року № 15-1, стосовно підвищення станом на 01.12.2015 року та 01.05.2016 року, яку одержує державний службовець на тій посаді, з якої позивач виходила на пенсію, а саме: оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років, а також надбавка за роботу з таємними документами, надбавка за високі досягнення у праці, премії згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268 та інші виплати (матеріальна допомога на соціально - побутові потреби, матеріальна допомога на оздоровлення, індексація заробітної плати, тощо), премія до державних та ювілейних дат, тобто складові заробітної плати, яку позивач отримувала б, працюючи на посаді заступника начальника відділу обласного апарату.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 24.04.2017 року позов ОСОБА_1 до Державної фінансової інспекції в Харківській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії задоволено.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить, скасувати постанову Московського районного суду м. Харкова від 24.04.2017 року у адміністративній справі № 643/12157/16-а, ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою, та такою що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання 03.10.2017 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 працювала на посаді заступника начальника відділу інспектування у сфері матеріального виробництва КРУ в Харківській області, яке реорганізовано шляхом перейменування в Державну Фінансову Інспекцію в Харківській області.

З серпня 2010 року ОСОБА_1 отримує пенсію державного службовця відповідно до Законів України "Про пенсійне забезпечення" та "Про державну службу", перебуває на обліку УПФУ в Московському районі м. Харкова.

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до начальника ДФІ в Харківській області із заявами про надання довідки про складові заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді (заступник начальника відділу обласного апарату), станом на 01.12.2015 року та 01.05.2016 року, а саме: оклад, надбавка за ранг, надбавка (винагорода) за вислугу років (звернення від 10.06.2016 р., 12.06.2016 р., 25.07.2016 р.).

ОСОБА_1 04.07.2016 року отримала лист ДФІ №20-11-14-16/4618, згідно якого у ДФІ в Харківській області відсутні правові підстави для видачі довідок про заробітну плату, що надається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям. Крім того, на теперішній час відповідної форми зазначеної довідки, чинним законодавством не визначено.

Листом ДФІ від 17.08.2016 року за № 20-09-14-16/5780 позивачу була надана загальна інформація щодо Порядку обчислення стажу державної служби, та зазначено, що посаді заступника начальника відділу, з якої позивач вийшла на пенсію, відповідають 6,5,4 та 3 ранги державної служби. Фактично, який ранг відповідає посаді, з якої позивач виходила на пенсію, не визначено.

Не погодившись із вказаною відмовою, позивач звернулась до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що Державна фінансова інспекція в Харківській області неправомірно відмовила у видачі довідки про складові заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач просить надати довідку стосовно підвищення складових заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді.

Законом України "Про доступ до публічної інформації" регламентований порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" публічна інформація визначається як відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Тобто, за змістом наведеної статті можна виділити такі ознаки публічної інформації:

1) готовий продукт інформації, який отриманий або створений лише в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством;

2) заздалегідь відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація;

3) така інформація знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень або інших розпорядників публічної інформації;

4) інформація не може бути публічною, якщо створена суб'єктом владних повноважень не під час виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків;

5) інформація не може бути публічною, якщо створена не суб'єктом владних повноважень.

З аналізу викладеного колегія суддів прийшла до висновку, що визначальним для публічної інформації є те, щоб вона була заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним суб'єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов'язків.

Так, відповідно до положень ст. 12 Закону України "Про доступ до публічної інформації" суб'єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об'єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень; розпорядники інформації - суб'єкти, визначені у ст. 13 цього Закону; структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.

Згідно з ч.1 ст.13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

За змістом п.6 ч.1 ст. 14 Закону України "Про доступ до публічної інформації" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) на розпорядників публічної інформації покладені обов'язки надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Таким чином, на розпорядників публічної інформації покладено обов'язок надавати на запити зацікавлених осіб вже реально існуючу на момент отримання запиту (тобто раніше створену і в силу цього вже наявну в розпорядженні) інформацію.

Розпорядник інформації зобов'язаний надати запитувачу інформації письмову відповідь на запит про інформацію у строк, встановлений статтею 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації", яка може містити запитувану інформацію, відмову в задоволенні інформаційного запиту або повідомлення про направлення інформаційного запиту належному розпоряднику.

Згідно до ч. 1 ст. 22 вищезазначеного Закону розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 цього Закону.

Колегія суддів зазначає, що публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Таким чином, будь - яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.

У відповідності до ст. 5 Закону України "Про доступ до публічної інформації" доступ до інформації забезпечується шляхом: 1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом; 2) надання інформації за запитами на інформацію.

Таким чином, доступ до інформації забезпечується шляхом: 1) її систематичного та оперативного оприлюднення; 2) надання інформації за запитом.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що аналіз наведеної норми дає підстави вважати, що запит на інформацію є одним із видів забезпечення доступу до публічної інформації.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 року №15-1 "Про виконання рішень Окружного адміністративного суду м. Києва по справах № 2а-8893/12/2670, №2a-4753/09/2670" затверджено форму довідки про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг, або кваліфікаційні класи, або класний чин, або спеціальні звання, або дипломатичний ранг, надбавка (винагорода) за вислугу років), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу".

На момент подання позивачем заяви про видачу довідки про розмір заробітної плати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №865 від 30.05.2000 р. "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" виключено норму, що визначала порядок здійснення перерахунку пенсії пенсіонерам у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України.

Проте, п. 5 вказаної Постанови передбачено, що форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Тобто, вказана постанова Кабінету Міністрів України № 865 від 30.05.2000 р. "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" не виключала права позивача на отримання довідки про заробітну плату, яку одержує державний службовець на відповідній посаді.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач неправомірно відмовив позивачу у видачі довідки про складові заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді.

Відповідно до ст. 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем неправомірно відмовлено у видачі довідки про складові заробітної плати дежавних службовців.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Московського районного суду м. Харкова від 24.04.2017 року по справі № 643/12157/16-а відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 24.04.2017р. по справі № 643/12157/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Тацій Л.В.
Судді Подобайло З.Г. Григоров А.М.
Повний текст ухвали виготовлений 09.10.2017 р.