Справа № 438/86/17
Суддя: Слиш А. Т.
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 438/86/17
Провадження № 2-а/438/15/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2017 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді Слиша А.Т.

при секретарі Валькович Г.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бориславі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 митниці ДФС про скасування постанови №5387/20908/16 у справі про порушення митних правил від 28 грудня 2016 року, -

в с т а н о в и в :

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову №5387/20908/16 у справі про порушення митних правил від 28 грудня 2016 року щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст.470 Митного кодексу України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що оскаржувану постанову виніс в.о. заступника начальника ОСОБА_2 митниці ДФС. Вважає, що постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки правопорушення, передбачене ч.3 ст.470 МК України, є не триваючим, що вбачається з тексту статті, а також ст.470 МК не зазначено серед переліку триваючих правопорушень у ст.467 МК України. Тому адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше ніж через 6 місяців з дня його вчинення. 05.02.2016 позивач ввіз в Україну в митному режимі «транзит» через митний пост «Краковець» ОСОБА_2 митниці ДФС автомобіль марки «VOLKSWAGEN-PASSAT», д.н.з. RJA55813, що зареєстрований у ОСОБА_4, з метою особистого користування. Згодом внаслідок аварійного пошкодження двигуна автомобіль вийшов з ладу і не міг самостійно пересуватися. Не маючи фінансової можливості, позивач не вивіз транспортний засіб за межі митного кордону України. Будучи необізнаним у правовому полі, позивач не повідомив найближчий митний орган про неможливість своєчасного вивезення автомобіля. У подальшому позивач неодноразово перетинав митний кордон і жодного разу митні органи не предявляли до нього претензій щодо не вивезення автомобіля. Несвоєчасне документування перевищення строків вивезення автомобілів не є підставою для висновку про триваючий характер цього правопорушення.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 не прибули, про причини неявки суду не повідомили, хоча були належно повідомлені про час та місце розгляду справи.

Представник відповідача ОСОБА_2 митниці ДФС у судове засідання не прибув, хоча був належно повідомлений про час та місце розгляду справи. З письмового заперечення представника відповідача ОСОБА_5, який діє на підставі довіреності від 30 березня 2016 року, вбачається, що відповідач заперечує проти задоволення позову, вважає його необґрунтованим. Зокрема, позивач 05.02.2016 ввіз на територію України в митному режимі «транзит» через митний пост «Краковець» автомобіль. Позивач порушив ст. 95 МК України, так як термін транзитного перевезення автомобіля перевищено більше, ніж на десять діб. ОСОБА_1 до найближчого митного органу про обставини подій, у звязку з якими порушено строки вивезення, та про місцезнаходження товарів і транспортного засобу не звернувся. На момент складання протоколу документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених ст. 460 МК України, позивач не надав. Відповідно до роз'яснень, викладених у листах Мінюсту України від 17.07.2007 за №22-14-493 та від 01.12.2003 за №22-34-1465 і листі Міндоходів України від 30.08.2013 №16666/7/99-99-24-03-09-17, порушення за ч.3 ст.470 МК України є триваючим. Митний орган не порушив строк притягнення до адмінвідповідальності. Порушення, вчинене позивачем, є триваючим та виявлене 12.12.2016, що зафіксовано протоколом, і саме з цієї дати відраховується строк накладення адмінстягнення. Таким чином, позивача правомірно притягнуто до адмінвідповідальності.

Справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними матеріалами, оскільки особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду.

Згідно з ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає адміністративний позов таким, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до змісту ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що позивач, громадяни України, ОСОБА_1 05.02.2016 року ввіз на територію України в митному режимі «транзит» через митний пост «Краковець» ОСОБА_2 митниці ДФС транспортний засіб автомобіль марки «VOLKSWAGEN-PASSAT», VIN WVWZZZ3AZSE076974, д.н.з. RJA55813, який зареєстрований на території ОСОБА_4.

12.12.2016 року державний інспектор ВМО №4 м/п «Краковець» ОСОБА_2 митниці ДФС ОСОБА_6 склала протокол за № 5387/20908/16 про порушення митних правил позивачем, зокрема, ч.3 ст.470 Митного кодексу України.

28.12.2016 року в.о.заступника начальника ОСОБА_2 митниці ДФС начальника управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_7 виніс постанову в справі про порушення митних правил № 5387/20908/16, яку позивач оскаржує, згідно з якою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8500 гривень.

Оскаржуваною постановою встановлено, зокрема, що ОСОБА_1 05.02.2016 в зоні діяльності м/п «Краковець» ОСОБА_2 митниці ДФС на митну територію України у митному режимі «транзит» ввіз вищевказаний транспортний засіб. Згідно автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор-2006» та ЄАІС Держмитслужби України транспортний засіб з митної території України станом на 12.12.2016 не вивозився та у інший митний режим не поміщений. На момент складення протоколу про порушення митних правил відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених ст.460 МК України, ОСОБА_1 не подав. Таким чином, позивач не доставив транспортний засіб до митного органу призначення, перевищив встановлений МК України строк доставки транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, до митного органу призначення терміном більше, ніж на 10 діб.

Ухвалою судді Бориславського міського суду від 24.01.2017 року було відкрито провадження у даній адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 та поновлено позивачу строк звернення до суду з вказаним позовом.

За змістом ст.ст.90, 95 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності. Строк транзитного перевезення для автомобільного транспорту становить 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно з ч. 3 статті 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч.1 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Стаття 467 МК України не визначає вичерпного переліку триваючих правопорушень.

За змістом листа роз'яснення Мінюсту України від 17.07.2007 за № 22-14-493, триваючими визнаються правопорушення, які розпочавшись з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язків. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обов'язок, або виконує його не повністю або неналежним чином.

Крім цього, листом Мінюсту України від 01.12.2003 року № 22-34-1465 було також роз'яснено, що триваючими адміністративними проступками є проступки, пов'язані з тривалим, неперервним невиконанням обов'язків, передбачених правовою нормою (наприклад, проживання без паспорта, самовільне будівництво будинків або споруд тощо), припиняються або виконанням регламентованих обов'язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Дуже часто ці правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності. Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов'язків.

Отже, триваючі правопорушення слід розглядати з моменту їх суб'єктивного офіційного виявлення, тобто з часу виявлення і фіксації в протоколі про адміністративне правопорушення, приписі, акті перевірки і т.д.

Зокрема, не вивезення автомобілів, що перебувають під митним контролем і щодо яких існує обов'язок вивезення за межі митної території України, характеризується тривалою протиправною бездіяльністю, властивою триваючим правопорушенням.

Частиною 3 статті 470 МК України передбачено відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів. Тобто, обов'язковим елементом складу правопорушення є перевищення строку вивезення більш як на 10 діб, що свідчить про триваючий характер правопорушення. А тривати дане правопорушення може від кількох днів до кількох років, а тому вважається формально закінченим з моменту фіксування такого у протоколі про порушення митних правил.

Крім цього, листом Міндоходів України від 30.08.2013 №16666/7/99-99-24-03-09-17 було роз'яснено, що обґрунтованим є розгляд питання щодо накладення стягнення за порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, за підстав віднесення його до категорії триваючих (зокрема, недоставляння до митниці у встановлений ст. 95 МК України строк) не пізніше, ніж через 6 місяців з дня виявлення.

Враховуючи вищенаведене, вчинене позивачем порушення ч. 3 ст.470 МК України було триваючим та фактично виявленим лише 12.12.2016, що зафіксовано протоколом про порушення митних правил від 12.12.2016 року № 5387/20908/16 і саме з цієї дати необхідно відраховувати строк накладення адміністративного стягнення.

Зважаючи на те, що постановою від 28.12.2016 року на позивача накладено стягнення через 16 днів після виявлення такого, суд вважає, що строк, передбачений ст. 467 МК України не було пропущено. Позивача було притягнуто до відповідальності відповідно до діючого законодавства.

Згідно з ст.ст. 90, 93, 102 МК України та розділу І п. 4 наказу ДМСУ від 17.11.05 №1118 «Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України», вищевказаний автомобіль перебував під митним контролем, а до його переміщення повинні виконуватися такі вимоги: перебувати у незмінному стані, крім природних змін; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленим у митний орган призначення до закінчення строку. Статтею 95 Митного Кодексу України визначено строки транзитних перевезень, а саме: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні однієї митниці - 5 діб).

Враховуючи викладене, вбачається, що позивач ОСОБА_1 перевищив встановлений Митним кодексом України строк доставки транспортного засобу до місця призначення, який перебував під митним контролем, терміном більш ніж на десять діб, а відтак посадова особа митниці винесла обґрунтовану постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення.

Відповідно до ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Суд не може прийняти до уваги доводи, наведені позивачем, як підстави для задоволення позову, про те, що транспортний засіб внаслідок аварійного пошкодження двигуна вийшов з ладу і не міг самостійно пересуватися, що позивач не вивіз транспортний засіб за межі митного кордону України через відсутність фінансової можливості, з таких підстав. Період дії обставин непереборної сили, що унеможливлюють прибуття до органу доходів і зборів, не включається у строк, визначений ч.1 ст.95 МК України, тільки при умові термінового повідомлення найближчий орган доходів і зборів про обставини події та місцезнаходження транспортного засобу (ст.192 МК України). Однак, як вбачається з матеріалів справи та зазначено позивачем у позовній заяві, він не повідомляв найближчий митний орган про неможливість своєчасного вивезення транспортного засобу. На момент складання протоколу про порушення митних правил будь-яких відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених ст. 460 МК України, позивач не надав.

Враховуючи наведене, суд не вбачає порушень чинного законодавства при винесенні постанови в справі про порушення митних правил № 5387/20908/16 від 28.12.2016 стосовно ОСОБА_1; останній вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.470 КУпАП, на нього підставно накладене адміністративне стягнення, відповідно до вимог чинного законодавства, уповноваженою на те службовою особою, в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за такі дії, та в межах строку накладення адміністративного стягнення, встановленого ч.1 ст. 467 Митного кодексу України. Тому підстав для скасування вищевказаної постанови немає, а позовні вимоги позивача не ґрунтуються на законі.

Керуючись ст. 293 КУпАП, ст.ст. 3, 90, 95, 467 ч.3, 470, 486, 487 Митного кодексу України, ст. ст. 8-11, 69, 71, 86, 128, 159-163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 митниці ДФС про скасування постанови №5387/20908/16 у справі про порушення митних правил від 28 грудня 2016 року відмовити.

Апеляційна скарга подається до ОСОБА_2 апеляційного адміністративного суду через Бориславський міський суд Львівської області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до ОСОБА_2 апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі, відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні з дня отримання копії постанови.

Головуючий: суддя А.Т. Слиш