Справа № 465/7540/16-а
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/9206/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Судової-Хомюк Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Румянцевої О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Франківського районного суду м.Львова від 20 червня 2017 року в адміністративній справі № 465/7540/16-а за позовом ОСОБА_2 до інспектора батальйону №1 управління патрульної поліції у місті Львові Департаменту патрульної поліції (далі - УПП у м.Львові) лейтенанта поліції Сойженковим Володимиром Олександровичем про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Франківського районного суду м.Львова із зазначеним позовом та просив скасувати постанову серії АР № 544275 від 19.19.2016 р. про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, а провадження у справі закрити.

Позовні вимоги обгрунтовував тим, що 19.12.2016 р. інспектор патрульної поліції Сойженков В.О. на місці зупинки транспортного засобу у м. Львові на вул. Перфецького, 19, яким керував ОСОБА_2, виніс постанову, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за яке передбачено відповідальність ч.1 ст.122 КУпАП, у зв'язку з зупинкою даного транспортного ближче 5 метрів до контейнерів для збирання відходів та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Вважає оскаржувану постанову протиправною, оскільки, на думку позивача, він здійснив зупинку значно більшу ніж 5 метрів до контейнерів, тому не порушив п. 15.10 «е» ПДР.

Окрім того, покликається на те, що в порушення вимог ст.276 КУпАП постанову було винесено не за місцем вчинення адміністративного правопорушення, яким згідно з Рішенням Конституційного суду України №5-рп/2015 від 26.05.2016 р/ є місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення (яким в даному випадку є управління патрульної поліції м.Львова, що знаходиться за адресою м.Львів, вул.Перфецького,19), а на місці зупинки транспортного засобу. Відтак, інспектором при винесенні постанови було порушено вимоги ст.ст.33, 245, 268 КУпАП, зокрема, не забезпечено всебічного, повного та об'єктивного з'ясування обставин справи.

Постановою Франківського районного суду м.Львова від 20 червня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеною постановою, її оскаржив ОСОБА_2, який вважає, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи і порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Тому просив скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тими ж аргументами і обставинами, що й вимоги позовної заяви.

Відповідно до частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (далі - ПДР).

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 15.10 (е) ПДР стоянка забороняється ближче 5 метрів від контейнерних майданчиків та/або контейнерів для збирання побутових відходів, місце розміщення або облаштування яких відповідає вимогам законодавства.

Частиною першою статті 122 КУпАП передбачено, зокрема, що порушення водіями транспортних засобів, зокрема, правил зупинки, стоянки тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 19.12.2016 р. о 09:35 год., здійснив зупинку транспортного засобу Volkswagen Passat B6, д.н.з. НОМЕР_1, на вул. Перфецького, 19 у м. Львові, чим порушив п. 15.10 «е» ПДР.

У зв'язку із зазначеним, постановою інспектора Сойженков В.О. від 19.12.2016 р. серії АР № 544275 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 255 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що в діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП, а тому постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена у відповідності до вимог чинного законодавства.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів, відповідають нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам справи і є правильними з огляду на наступне.

З пояснень позивача видно, що він керуючи автомобілем, дійсно здійснив зупинку біля контейнерів, проте вона була значно більша ніж 5 метрів до контейнерів.

Проте, з наявних у справі фотофіксації події адміністративного правопорушення видно, що відстань зупинки (стоянки) транспортного засобу позивача від контейнера, становить менше 5 метрів від дозволеної, що підтверджує порушення водієм правил дорожнього руху та спростовує зазначені в позовній заяві обставини, а тому суд приходить до висновку, що позивач порушив ПДР і постанова щодо нього була складена правомірно.

Щодо вказаних позивачем процесуальних порушень відповідача, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, частини перша, друга і третя статті 122. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно приписів частини третьої статті 254 і частини другої статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

З урахуванням наведених норм права, протокол про адміністративне правопорушення за частинами першою - третьою статті 122 КУпАП не складається.

У пункті 2.3 Рішення від 26.05.2015 р. № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення Конституційний Суд України зазначив, що перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу. Тобто Конституційний Суд, вказуючи про порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, мав на увазі виключно випадки застосування скороченого провадження у справах, на які не розповсюджуються вимоги ст.258 КУпАП.

Проте після прийняття Конституційним Судом України вищевказаного рішення, до Кодексу України про адміністративні правопорушення було внесено зміни до ст.258, внаслідок чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції розповсюджено вимоги частини четвертої статті 258 - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місті вчинення правопорушення.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2016 р. № 1395 (далі - Інструкція) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно із пунктом 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене статтею 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення (пункт 1 розділу IV Інструкції).

Таким чином, працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення Правил дорожнього руху (стаття 122 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

У відповідності до статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, 198 п.1 ч.1, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Франківського районного суду м.Львова від 20 червня 2017 року в адміністративній справі № 465/7540/16-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. М. Судова-Хомюк

Ухвала в повному обсязі складена 09 жовтня 2017 року.