Справа № 818/1284/17
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2017 р. Справа № 818/1284/17

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Соп'яненка О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Усенко І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Сумській області про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом, який мотивує тим, що наказом відповідача № 1591/04 від 12.08.2013 її було звільнено з посади старшого державного виконавця за ст. 38 ч. 3 КЗпП України з 31.07.2013. З вини відповідача отримала трудову книжку лише 19.08.2013. Відповідно до ст. 235 ч. 5 КЗпП України у разі затримки видачі трудової книжки роботодавець зобов'язаний виплатити працівникові середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 15.10.2013 праву працівника на належну заробітну плату кореспондує обов'язок роботодавця провести усі гарантовані працівникові державою виплати. Незалежно від того, чи було здійснено нарахування таких виплат, працівник, у разі порушення законодавства про працю, має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати.

Вважає, що у зв'язку з несвоєчасною видачею трудової книжки відповідач зобов'язаний виплатити середній заробіток за весь час затримки в 19 днів. Середньоденна заробітна плата перед звільненням становила 133,8514 грн., що встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили, в справі між тими ж сторонами. Просить стягнути з відповідача 2543 грн. 17 коп. середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки.

На момент проведення розрахунку з позивачкою після звільнення відповідач зобов'язаний був самостійно нарахувати та виплатити середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки. Цього обов'язку ним виконано не було, тобто повний розрахунок не було проведено. Відповідно до ст. 117 КЗпП України у випадку затримки розрахунку при звільненні роботодавець зобов'язаний виплатити працівникові середній заробіток за весь час затримки розрахунку. Затримка становить 1013 днів. Просить стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки в сумі 135591 грн. 47 коп.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав. Пояснив, що позивачка працювала у відділі ДВС Конотопського міжрайонного управління юстиції, що є структурним підрозділом головного управління юстиції у Сумській області. Кадрова служба знаходиться в головному управлінні. Заява позивачки про звільнення у встановленому порядку була направлена та розглянута начальником головного управління та 12.08.2013 видано наказ про звільнення ОСОБА_2 за її заявою з 31.07.2013. Трудова книжка була видана 19.08.2013 року, коли позивачка з'явилась для її отримання до головного управління. Вважає, що затримка виникла не з вини відповідача. Також вказує на те, що при розгляді справи № 818/2136/15 за позовом ОСОБА_1 до головного територіального управління юстиції у Сумській області Харківським апеляційним адміністративним судом було зменшено розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з урахуванням істотності суми заборгованості порівняно з заробітком. Вважає, що вимога позивачка є непропорційно завищеною порівняно з сумою вимог за затримку видачі трудової книжки. Просить в задоволенні вимог відмовити.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала на посаді державного виконавця відділу ДВС Конотопського міськрайонного управління юстиції. Була звільнена з 31.07.2013 за наказом відповідача від 12.08.2013 № 1591/04 у відповідності до ст. 38 ч. 3 КЗпП України (а.с. 8). Трудову книжку позивачці видано відповідачем 19.08.2013. Ці обставини сторонами не оспорюються, крім того, вони встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили в справі № 818/2136/15 між тими ж сторонами та відповідно до вимог ст. 72 ч. 1 КАС України повторному встановленню не підлягають.

Посада, яку обіймала позивачка, належить до посад державної служби, але законом України "Про державну службу", в редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин, порядок видачі трудової книжки не було врегульовано. За таких обставин суд вважає необхідним керуватися нормами Кодексу законів про працю України, відповідно до ст. 47 ч. 1 якого власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку. Закон не передбачає будь-яких виключень з цього порядку. Суд вважає безпідставним посилання відповідача на встановлений ним порядок розгляду заяв державних працівників, в зв'язку з чим наказ про звільнення позивачки з 31.07.2017 видано лише 12.08.2017. Також суд вважає необґрунтованим твердження відповідача про те, що трудова книжка видана позивачці лише 19.08.2017 не з його вини, а в зв'язку з тим, що саме в цей день ОСОБА_1 з'явилась для її отримання до м. Суми де знаходиться кадрова служба. Як було зазначено, КЗпП України встановлює обов'язок роботодавця видати працівникові належним чином оформлену трудову книжку в день звільнення без будь-яких додаткових зобов'язань для працівника. Позивачка працювала відділу ДВС Конотопського міськрайонного управління юстиції, тобто її робоче місце знаходилось в м. Конотоп. Вимоги відповідача про необхідність з'явитися для отримання трудової книжки до м. Суми суд вважає безпідставними. Відповідачем не повідомлено про будь-які інші причини видачі трудової книжки ОСОБА_1 не у день звільнення, суд вважає, що трудова книжка не була видана з вини відповідача.

Відповідно до ст. 235 ч. 5 КЗпП України у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Позивачка звільнена відповідачем 31.07.2013, трудова книжка їй видана 19.08.2017, затримка становить 19 днів.

Відповідно до ст. 161 ч. 2 КАС України при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом України при розгляді справи N 6-2912цс16 (постанова від 18.01.2017) у положеннях статей 117, 235 КЗпП України йдеться про відповідальність роботодавця у вигляді стягнення середнього заробітку за час одного й того ж прогулу працівника задля компенсації йому втрат від неотримання зарплати чи неможливості працевлаштування. При одному звільненні неможливе одночасне застосування стягнення середнього заробітку як за статтею 117 КЗпП України так і за статтею 235 КЗпП України, тобто подвійне стягнення середнього заробітку, оскільки це буде не співмірно з правами працюючого працівника, який отримує одну заробітну плату.

Судом встановлено, що постановою Сумського окружного адміністративного суду від 12.08.2015 в справі № 818/2136/15 задоволено вимоги ОСОБА_1 про стягнення з Головного територіального управління юстиції у Сумській області середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, в порядку ст. 117 КЗпП України, за 714 днів (а.с.27-32). Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.10.2015 зменшено суму, що підлягає стягненню на користь ОСОБА_1, але не змінено періоду, за який таке стягнення проводиться (а.с.34-38). Стягнення проведено за порушення, що тривало значно більший термін ніж невидача трудової книжки. За таких обставин, відповідно до наведеної правової позиції Верховного суду України, вимога ОСОБА_1 про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки задоволенню не підлягає.

Вимога про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку також не підлягає задоволенню. Вона є похідною від першої вимоги і може бути задоволена лише у випадку задоволення вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про стягнення заробітної плати за період вимушеного прогулу, пов'язаного із затримкою видачі трудової книжки у розмірі 2543,17 грн., компенсації за затримку розрахунку при звільненні в сумі 135 591,47 грн. - відмовити в зв'язку з необгрунтованістю.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.В. Соп'яненко