Справа № 816/725/17
Суддя: Зеленський В.В.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 р.Справа № 816/725/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Зеленського В.В.

Суддів: Чалого І.С. , Калиновського В.А.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 08.06.2017р. по справі № 816/725/17

за позовом ОСОБА_1

до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області , Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

15.05.2017 року ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1, позивач) звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області, в якому просила суд:

- зобов'язати нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 заробітну плату за період з 26.09.2014 р. по 25.11.2014 р.;

- зобов'язати нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини заробітної плати за період з 26.09.2014 р. по 25.11.2014 р. у зв'язку з порушенням термінів її виплати;

- зобов'язати нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 25.11.2014 р. по день проведення розрахунку;

- зобов'язати нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористану частину щорічної основної оплачуваної відпустки за період роботи з 01.02.2014 р. по 25.11.2014 р., тривалістю 7,5 календарних днів;

- зобов'язати виплатити на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 8 000 грн.

- зобов'язання Територіального управління Державної судової адміністрації в Луганській області подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 08.06.2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області, Територіального управління Державної судової адміністрації в Луганській області про зобов'язання вчинити певні дії задоволено частково.

Зобов'язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 заробітну плату за період з 26 вересня 2014 року по 25 листопада 2014 року.

Зобов'язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію за невикористану частину щорічної основної оплачуваної відпустки за період роботи з 01 лютого 2014 року по 25 листопада 2015 року тривалістю 7,5 календарних днів.

Зобов'язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні 25 листопада 2014 року по день проведення повного розрахунку.

Зобов'язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області подати до суду звіт про виконання судового рішення після спливу двох місячного строку з моменту набрання законної сили постановою суду.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідач, Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 08.06.2017 року по справі №816/725/17 та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволені позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що вплинуло на правильне вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання 03.10.2017 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що наказом Краснодонського міськрайонного суду Луганської області від 25.11.2014 №262 о/с звільнено старшого секретаря Краснодонського міськрайонного суду Луганської області ОСОБА_1 із займаної посади з 25 листопада 2014 року за переводом до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області відповідно до п. 5 ст. 36 КЗпП України, з виплатою компенсації за невикористану частину щорічної основної відпустки за період роботи з 01.02.2014 р. по 25.11.2014 р., тривалістю 7,5 календарних днів.

Наказом Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області №01-07.264 від 26.11.2014 р. призначено ОСОБА_1 на посаду судового розпорядника Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області з 26.11.2014, за переведенням з Краснодонського міськрайонного суду Луганської області, з посадовим окладом згідно штатного розпису. Позивачу присвоєно 11 ранг 6 категорії посад державних службовців.

13.01.2016 позивач звернувся до ТУ ДСА України в Луганській області з проханням надати роз'яснення з приводу нарахування та виплати заборгованості по заробітній платі.

Листом від 18.02.2016 №280/16вих ТУ ДСА України в Луганській області повідомила заявника, що у зв'язку зі зміною територіальної підсудності, нарахування і виплату заробітної плати ОСОБА_1 було припинено з 26.09.2014. Рішенням Ради суддів України від 23.12.2014 №76 зобов'язано Державну судову адміністрацію України забезпечити виплату заробітної плати працівникам апаратів судів, які зараховані до апаратів судів, розміщених на території, підконтрольній українській владі, за період, протягом якого такі працівники апаратів обіймали посади в судах, що розміщувалися на тимчасово неконтрольованій території, з дня останнього нарахування до дня зарахування до штату суду, до якого працівника апарату суду зараховано на підставі довідок, виданих територіальними управліннями Державної судової адміністрації України в Донецькій та Луганській областях, але не більше ніж за чотири місяці. Беручи до уваги зазначені обставини, ТУ ДСА України в Луганській області надано довідку про складові заробітної плати для подальшого розрахунку та виплати заробітної плати за фактичним місцем роботи на підставі рішення Ради суддів України від 23.12.2014 №76.

Водночас, у вказаному листі ТУ ДСА України в Луганській області звернуло увагу, що реєстраційні, установчі документи, кадрова та бухгалтерська документація ТУ ДСА України в Луганській області залишилася у м. Луганську, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та з метою нарахування та виплати компенсації за невикористані відпустки запропоновано повідомити реквізити картрахунку та надати оформлену належним чином копію наказу керівника апарату про звільнення ОСОБА_1, довідку суду про кількість невикористаних днів щорічної основної та додаткової відпустки.

30.09.2016 р. ОСОБА_1 звернулася до Державної судової адміністрації України з листом, в якому порушила питання, зокрема, щодо виплати заробітної плати за чотири місяці 2014 року (перебування у трудових відносинах з Краснодонським міськрайонним судом Луганської області).

За наслідком розгляду вказаної заяви, Державна судова адміністрація України повідомила позивача, що заробітна плата може бути здійснена на підставі довідки виданої ТУ ДСА України в Луганській області, відповідно до рішення Ради суддів України від 23.12.2015 №76, ТУ ДСА України в Полтавській області за період протягом якого ОСОБА_1 обіймала посаду в суді, що розміщувався на тимчасово неконтрольованій території, до моменту переведення, але не більше ніж за чотири місяці.

Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області листом від 30.11.2016 р. №02-19/2621, з посиланням на дію Тимчасового порядку №595 повідомила позивача, що виплата суддівської винагороди та заробітної плати працівникам апаратів судів, здійснюється виключно через територіальні управління ДСА у Донецькій та Луганській областях.

12.01.2017 р. ОСОБА_1 повторно звернулася до Державної судової адміністрації України з листом, зокрема щодо виплати заробітної плати за чотири місяці 2014 року (перебування у трудових відносинах з Краснодонським міськрайонним судом Луганської області).

Листом від 26.01.2017 №Г62-17-82/17 Державна судова адміністрація України повідомила позивача, що за інформацією Територіального управління, на підставі рішення Ради суддів України №76, відділом планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності планувалося здійснити виплату заробітної плати за чотири місяці 2014 року, проте Управлінням Північно-східного офісу Держаудитслужби у Полтавській області у своєму акті від 28.12.2016 №08-21/16 про проведення перевірки Територіального управління зазначено, що рішення Ради суддів України носить рекомендаційний характер та згадана виплата буде суперечити нормам чинного законодавства.

Не погодившись з такими діями відповідачів, позивач звернулась до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачами протиправно не виплачено належні позивачу грошові кошти, що має наслідком порушення її прав та охоронюваних інтересів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014р. «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» № 405/2014 від 14.04.2014р., який набрав чинності 14.04.2014р., введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014р. «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

Згідно Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-У111 (із змінами і доповненнями), період проведення антитерористичної операції - це час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» № 405/2014 від 14 квітня 2014 року та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Є загальновідомим факт, що антитерористична операція в Україні не завершилась на теперішній час.

07.11.2014р. Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», якою затверджено Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької і Луганської області ( далі - Порядок).

Пунктом 2 цього Порядку встановлено, що у населених пунктах Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження (тимчасово неконтрольована територія), видатки з державного бюджету, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування здійснюються лише після повернення згаданої території під контроль органів державної влади.

Згідно п. 1 Порядку №595 він визначає процедуру фінансування бюджетних установ, надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям (далі - установи), здійснення соціальних виплат населенню Донецької та Луганської областей.

Пунктом 3 Порядку №595 встановлено, що заробітна плата (грошове забезпечення, суддівська винагорода) працівникам (військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу) установи за період, коли установа розміщувалася на тимчасово неконтрольованій території, а у подальшому територія була повернута під контроль органів державної влади, або установа була переміщена в населений пункт, на території якого органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі (далі - контрольована територія), виплачується у повному обсязі за рахунок кошторису (плану використання бюджетних коштів) установи.

Заробітна плата (грошове забезпечення, суддівська винагорода) виплачується та виплати за час щорічної відпустки працівникам (військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу) установи, яка переміщена на контрольовану територію, здійснюються, якщо установа продовжує функціонувати і працівники (військовослужбовці, особи рядового і начальницького складу) виконують свої обов'язки (п. 4 Порядку №595).

При цьому, переміщення установи на контрольовану територію, а також її функціонування на цій території здійснюється за рішенням органу вищого рівня (у разі переміщення органу місцевого самоврядування - за рішенням відповідної місцевої ради).

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085-р затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, серед яких значиться м. Донецьк та Донецька область, зокрема Краснодонський район, де розміщений Краснодонський міськрайонний суд Луганської області.

Розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України від 02.09.2014 року №27/0/38-14 «Про визначення територіальної підсудності справ» було змінено територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним судам.

Так, цивільні справи, справи про адміністративні правопорушення і кримінальні провадження, підсудні Краснодонському міськрайонному суду Луганської області, було передано для забезпечення розгляду Сватівським районним судом Луганської області.

Слід зазначити, що Конституція України гарантує кожному громадянину право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Основними законодавчими актами, які регулюють питання оплати праці є Закон України «Про оплату праці» та Кодекс законів про працю України.

Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу відповідно до встановлених норм праці (норм часу, виробітку, обслуговування, посадових обов'язків).

Рішенням Ради суддів України від 23.12.2014 №76 зобов'язано Державну судову адміністрацію України забезпечити виплату заробітної плати працівникам апаратів судів, які зараховані до апаратів судів, розміщених на території, підконтрольній українській владі, за період, протягом якого такі працівники апаратів обіймали посади в судах, що розміщувалися на тимчасово неконтрольованій території, з дня останнього нарахування до дня зарахування до штату суду, до якого працівника апарату суду зараховано на підставі довідок, виданих територіальними управліннями Державної судової адміністрації України в Донецькій та Луганській областях, але не більше ніж за чотири місяці.

Аналіз вказаного в сукупності дає суду підстави дійти висновку, що обов'язок Державної судової адміністрації України щодо забезпечення виплати заробітної плати працівникам апаратів суддів прямо пов'язано з їх зарахуванням до апаратів судів, розміщених на території, підконтрольній українській владі, за період, протягом якого такі працівники апаратів обіймали посади в судах, що розміщувалися на тимчасово неконтрольованій території, з дня останнього нарахування до дня зарахування до штату суду, до якого працівника апарату суду зараховано на підставі довідок, виданих територіальними управліннями Державної судової адміністрації України в Донецькій та Луганській областях, але не більше ніж за чотири місяці.

З матеріалів справи вбачається, що листом від 26.01.2017 року №Г62-17-82/17 Державна судова адміністрація України повідомила позивача, що за інформацією Територіального управління, на підставі рішення Ради суддів України №76, відділом планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності планувалося здійснити виплату ОСОБА_1 заробітної плати за чотири місяці 2014 року, проте Управлінням Північно-східного офісу Держаудитслужби у Полтавській області у своєму акті від 28.12.2016 №08-21/16 про проведення перевірки Територіального управління зазначено, що рішення Ради суддів України носить рекомендаційний характер та згадана виплата буде суперечити нормам чинного законодавства.

Однак, з письмових пояснень, які надані Територіальним управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області вбачається, що докази здійснення відділом планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності планування виплати ОСОБА_1 заробітної плати відсутні а вищевказана інформація до ДСА України відповідачем не надавалася. Також представником ТУ ДСА України в Полтавській області надано витяг з акту планової виїзної ревізії фінансово-господарської діяльності ТУ ДСА України в Полтавській області від 28.12.2016 р. №08-21/16, в якому відсутні відомості щодо зазначення Управлінням Північно-східного офісу Держаудитслужби у Полтавській області, що рішення Ради суддів України від 23.12.2014 р. №76 носить рекомендаційний характер та згадана виплата буде суперечити нормам чинного законодавства.

Отже, колегія суддів зазначає, що оскільки ОСОБА_1 переведена, прикріплена та зарахована до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області, розміщеного на території, підконтрольній українській владі, існують всі підстави для виплати їй Територіальним управлінням ДСА України в Полтавській області заробітної плати за період з 26.09.2014 року по 25.11.2014 року.

Таким чином, виходячи з вищезазначеного, позовні вимоги ОСОБА_1 у частині зобов'язання нарахування та виплатити на користь позивача заробітну плату за період з 26.09.2014 року по 25.11.2014 року є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_1 про зобов'язання нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористану частину щорічної основної оплачуваної відпустки за період роботи з 01.02.2014 року по 25.11.2014 року, тривалістю 7,5 календарних днів та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 25.11.2014 року по день проведення розрахунку, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.47 Кодексу законів про працю України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 74 КЗпП України, громадянам, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи, надаються щорічні (основна та додаткові) відпустки із збереженням на їх період місця роботи (посади) і заробітної плати.

Тривалість відпусток визначається Законом України «Про відпустки», іншими законами та іншими нормативно-правовими актами України і незалежно від режимів та графіків роботи розраховується в календарних днях (частина 1 статті 5 Закону України «Про відпустки»).

Відповідно до статті 75 Кодексу законів про працю України щорічна основна відпустка надається працівникам тривалістю не менш як 24 календарних дні за відпрацьований робочий рік, який відлічується з дня укладення трудового договору.

Для деяких категорій працівників законодавством України може бути передбачена інша тривалість щорічної основної відпустки. При цьому тривалість їх відпустки не може бути меншою за передбачену частиною першою цієї статті.

Відповідно до статті 44 Закону України «Про відпустки» у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки.

За бажанням працівника частина щорічної відпустки замінюється грошовою компенсацією. При цьому тривалість наданої працівникові щорічної та додаткових відпусток не повинна бути менше ніж 24 календарних дні.

Згідно зі статтею 83 цього Кодексу у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину інваліда з дитинства підгрупи А I групи.

З матеріалів справи вбачається, що наказом Краснодонського міськрайонного суду Луганської області від 25.11.2014 №262 о/с звільнено старшого секретаря Краснодонського міськрайонного суду Луганської області ОСОБА_1 звільнено із займаної посади з 25 листопада 2014 року відповідно до п. 5 ст. 36 КЗпП України, з виплатою компенсації за невикористану частину щорічної основної відпустки за період роботи з 01.02.2014 по 25.11.2014, тривалістю 7,5 календарних днів.

На вимогу ТУ ДСА України в Луганській області ОСОБА_1 надано належним чином завірену копію наказу керівника апарату суду Краснодонського міськрайонного суду Луганської області від 25.11.2014 №262 о/с. Інші документи у позивача відсутні та надати немає можливості.

Однак, по теперішній час належну ОСОБА_1 при звільненні компенсацію за невикористану частину щорічної основної відпустки за період роботи з 01.02.2014 р. по 25.11.2014 р., тривалістю 7,5 календарних днів ТУ ДСА України в Луганській області не виплачено.

Поряд з цим, відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

У відповідності до ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Отже, днем фактичного розрахунку позивача є 25.11.2014 року.

Також, з матеріалів справи вбачається, що у день звільнення позивача 25.11.2014 року не проведено остаточного розрахунку, даний факт відповідачем не заперечується.

Такими діями порушено вимоги ст. 47 КЗпП України, яка зобов'язує в день звільнення провести остаточний розрахунок зі звільненим працівником.

Колегія суддів зазначає, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, які належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку. Отже, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум.

Рішенням Ради суддів України від 23.12.2014 №76 зобов'язано Державну судову адміністрацію України забезпечити виплату заробітної плати працівникам апаратів судів, які зараховані до апаратів судів, розміщених на території, підконтрольній українській владі, за період, протягом якого такі працівники апаратів обіймали посади в судах, що розміщувалися на тимчасово неконтрольованій території, з дня останнього нарахування до дня зарахування до штату суду, до якого працівника апарату суду зараховано на підставі довідок, виданих територіальними управліннями Державної судової адміністрації України в Донецькій та Луганській областях, але не більше ніж за чотири місяці.

У частині третій статті 2 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що у структуру заробітної плати входять інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день його звільнення. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов'язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать; в разі невиконання такого обов'язку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність.

Оскільки з позивачем не проведено остаточний розрахунок та не виплачено компенсацію за невикористану частину щорічної основної відпустки при звільненні, позовні вимоги в частині зобов'язання ТУ ДСА України в Полтавській області нарахувати і виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористану щорічну основну оплачувану відпустку за період роботи з 01.02.2014р. по 25.11.2014 р., тривалістю 7,5 календарних днів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про зобов'язання нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини заробітної плати за період з 26.09.2014 по 25.11.2014 у зв'язку з порушенням термінів її виплати, колегія суддів зазначає наступне.

Відносини, які виникають між працівником і роботодавцем з приводу оплати праці, у тому числі й у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати, регулюються Законами України: «Про оплату праці», «Про індексацію грошових доходів населення», «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. № 1078; Положенням про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 р. № 1427.

Компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з затримкою термінів її виплати передбачена статтею 34 Закону України "Про оплату праці" і провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати громадянам доходів (пенсії, соціальних виплат, стипендії, заробітної плати та інших), якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги за цей період зріс більш як на один відсоток (стаття 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати", пункт 2 Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 р. № 1427).

Крім того, відповідач як роботодавець та як суб'єкт владних повноважень зобов'язаний виконувати вимоги щодо надання трудових гарантій, передбачених законодавством про працю, зокрема, виконувати вимоги ст. ст.33,34 Закону України «Про оплату праці» та відповідно до Законів України: «Про індексацію грошових доходів населення», «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», постанов КМУ № 1078 від 17.07.2003 р. і № 1427 від 20.12.1997 р., зобов'язаний нарахувати і виплатити розмір індексації заробітної плати за індексом споживчих цін, нарахувати і виплатити компенсацію; втрати частини заробітної плати у зв'язку із затримкою її сплати за індексом споживних цін у встановленому порядку, а також надати на вимогу працівника письмовий розрахунок сум індексації і компенсації.

Постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.01 р. затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати. (далі - Порядок).

Відповідно до Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159 підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов: 1) нарахування громадянину належних йому доходів, а саме заробітної плати (грошове забезпечення), пенсії, соціальних виплат, стипендії; 2) порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання); 3) затримка виплати доходів один і більше календарних місяців; 4) зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги; 5) доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата).

При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Згідно із п.п. 5, 7 Порядку № 159 сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць та проводиться за рахунок джерел, з яких здійснюються відповідні виплати.

Визначальними обставинами для розрахунку компенсації є дати нарахування та виплати вказаних доходів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» № 2050-ІІІ від 19.10.2000 року, підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно зі ст. 2 вказаного Закону, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

У відповідності до ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно з ст. 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01.01.01 р. (п. 2 Порядку № 159).

Згідно з п. 3 Порядку № 159, компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: 1) пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат); 2) соціальні виплати (допомога сім'ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо); 3) стипендії; 4) заробітна плата (грошове забезпечення).

Відповідно до п. 4 Порядку № 159, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині стягнення з ТУ ДСА України в Полтавській області середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні ОСОБА_1 за період з 25.11.2014 р. по день проведення розрахунку з позивачем.

Відповідно приписів ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачі, будучи суб'єктом владних повноважень та заперечуючи проти адміністративного позову не виконав покладений на нього ч. 2 ст. 71 КАС України обов'язок.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Частиною першою статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Колегія суддів вважає, що постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 08.06.2017 року по справі №816/725/17 відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 08.06.2017р. по справі № 816/725/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Зеленський В.В.
Судді Чалий І.С. Калиновський В.А.
Повний текст ухвали виготовлений 09.10.2017 р.