Справа № 806/2240/17
Суддя: Черноліхов Сергій Вікторович
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 року Житомир справа № 806/2240/17

категорія 10.3.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Черноліхова С.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Лугинської районної державної адміністрації Житомирської області, Управління праці та соціального захисту населення Лугинської районної державної адміністрації Житомирської області про зобовязання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, в якому просила зобов'язати Лугинську районну державну адміністрацію Житомирської області оформити та направити до Житомирської обласної державної адміністрації подання для вирішення питання про видачу посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що звернулась до Управління праці та соціального захисту населення Лугинської районної державної адміністрації Житомирської області із заявою про видачу посвідчення особи постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії у зв'язку з тим, що вона постійно проживала у зоні гарантованого добровільного відселення та станом на 1 січня 1993 року прожила там не менше трьох років. Однак на своє звернення отримала відмову яку вважає неправомірною та такою, що порушує її права.

Позивач у судове засідання не з'явилась, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду надіслала заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила розгляд справи проводити без її участі.

Представник Лугинської районної державної адміністрації Житомирської області до суду надала клопотання, в якому просила розгляд справи проводити в порядку письмового провадження.

Представник Управління праці та соціального захисту населення Лугинської районної державної адміністрації Житомирської області у судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представники відповідачів до суду надали аналогічні за змістом заперечення в яких просили відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне. Зазначили, що розглянувши звернення ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення про видачу довідки - додатку №5 не знайшли підстав для її задоволення, оскільки позивач у зоні гарантованого добровільного відселення проживала з 17.11.1988 по 20.07.1990 року, що є менше трьох років, тобто згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відсутні підстави для видачі такої для підтвердження статусу потерпілої від наслідків Чорнобильської катастрофи.

Суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, відповідно до частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 23.06.2017 звернулася із заявою до Управління праці та соціального захисту населення Лугинської РДА про видачу їй посвідчення потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 3.

Листом від 23.06.2017 року №971 Управління праці та соціального захисту населення Лугинської районної державної адміністрації Житомирської області повідомило, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року №51 "Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та п.3 ст.11 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", враховуючи довідку Кислівської сільської ради Таращанського району Київської області, підстав для видачі довідки додатку №5 для підтвердження статусу потерпілої від наслідків Чорнобильської катастрофи категорії 3 немає (а.с.11).

Позивач вважаючи, що вона має право на отримання відповідного посвідчення звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно зі ст. 9 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII (у редакції, чинній на момент звернення позивача до відповідачів, надалі - Закон № 796-XII), особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є, зокрема: потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

В силу приписів статті 11 Закону № 796-XII, до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать:

1) евакуйовані із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутрішньоутробного розвитку після досягнення ними повноліття), а також відселені із зон безумовного (обов'язкового) і гарантованого добровільного відселення;

2) особи, які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або прожили за станом на 1 січня 1993 року на території зони безумовного (обов'язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, та відселені або самостійно переселилися з цих територій;

3) особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов'язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років;

4) особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років;

5) особи, які працювали з моменту аварії до 1 липня 1986 року не менше 14 календарних днів або не менше трьох місяців протягом 1986 - 1987 років за межами зони відчуження на роботах з особливо шкідливими умовами праці (за радіаційним фактором), пов'язаними з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, що виконувалися за урядовими завданнями. Перелік видів робіт і місць, де виконувалися зазначені роботи, встановлюється Кабінетом Міністрів України;

6) особи, які досягли повноліття, з числа зазначених у статті 27 цього Закону, та яким у дитячому віці встановлено причинний зв'язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи, за умови проходження переогляду у спеціалізованій медико-соціальній експертній комісії відповідно до частини п'ятої статті 17 цього Закону.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону № 796-XII, для встановлення пільг і компенсацій визначаються категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: зокрема - потерпілі, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов'язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, - категорія 3.

З аналізу викладеного вбачається, що особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років є потерпілими від Чорнобильської катастрофи та мають право для встановлення пільг та компенсацій згідно чинного законодавства.

Як видно з поданих позивачем доказів, остання з 17.11.1988 року по 20.07.1990 року проживала в зоні гарантованого добровільного відселення, що підтверджується довідкою Кисилівської сільської ради Таращанського району Київської області.(а.с.16). Також, згідно довідки Лугинської селищної ради, з вересня 1990 року по жовтень 1993 року позивач проживала ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.18)

Отже, фактично позивачка яка постійно проживає у зоні гарантованого добровільного відселення та станом на 1 січня 1993 року прожила не менше трьох років у цій зоні, має підстави для розгляду питання визначення статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи.

Суд не приймає до уваги доводи представників відповідачів, викладені у письмових запереченнях, які зводяться до того, що у позивачки відсутні підстави для видачі довідки - додатку №5 для підтвердження статусу потерпілої від наслідків Чорнобильської катастрофи, оскільки ОСОБА_1 не оскаржується надана відмова у невидачі довідки, а предметом позову є зобов'язання оформити та направити подання для вирішення питання про видачу посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії.

На підставі викладеного суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 65 Закону № 796-XII визначено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Дітям, які не досягли повноліття, посвідчення видаються на загальних підставах та вручаються батькам.

Згідно зі ч. 3 ст. 65 Закону № 796-XII, посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України (ч. 4 ст. 65 Закону № 796-XII).

У відповідності до п.10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 р. N 51 посвідчення видаються особам, які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або які за станом на 1 січня 1993 р. прожили у зоні безумовного (обов'язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років та відселені або самостійно переселилися з цих територій, - на підставі довідки встановленого зразка (додаток N 5).

Згідно зі абз. 20 п. 10 Порядку, рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення приймається у місячний термін з дня надходження необхідних документів до органу, що видає посвідчення.

Аналіз вищезазначених норм свідчить на користь висновку, що видачу посвідчень потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи або відмови у їх видачі віднесено до повноважень обласних державних адміністрацій за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання.

З наведених норм можна зробити висновок, що функції місцевого органу виконавчої влади зводяться до перевірки наявності необхідних документів для отримання відповідного посвідчення та направлення подання, у даному випадку до обласної державної адміністрації, про видачу відповідного посвідчення.

Отже, прийняття рішення про видачу або відмову у видачі позивачу посвідчення особи, потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії, віднесено до повноважень Житомирської обласної державної адміністрації.

Отримавши заяву та документи Лугинська районна державна адміністрація мала перевірити лише наявність документів та направити подання до органу, який наділений повноваженнями оцінювати подані документи та вирішувати питання щодо наявності чи відсутності підстав для видачі посвідчення особі, яка звернулася із такою заявою.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 зверталась до відповідача із заявою про видачу їй посвідчення категорії 3 на що Лугинською районною державною адміністрацією не було вчинено жодних визначених законодавством дій, суд вважає позовні вимоги про зобов'язання оформити та направити подання до Житомирської обласної державної щодо вирішення питання про видачу посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 86, 158 - 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Позовні вимоги задовольнити.

Зобов'язати Лугинську районну державну адміністрацію Житомирської області оформити та направити до Житомирської обласної державної адміністрації подання щодо ОСОБА_1 для вирішення питання про видачу посвідчення потерпілого від наслідків аварії внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя С.В. Черноліхов