Справа № 820/4092/16
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2017-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2017 р.Справа № 820/4092/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.

Суддів: Макаренко Я.М. , Шевцової Н.В.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2016р. по справі № 820/4092/16

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, фізична особа-підприємець ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просив суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 22.03.2016 р.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2016 р. по справі № 820/4092/16 адміністративний позов задоволено. Скасовано податкове повідомлення - рішення Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області від 22.03.2016 р. №.

Відповідач, Центральна об'єднана державна податкова інспекція м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, не погодився з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу. Свою незгоду з постановою суду обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови порушено норми матеріального та процесуального права. Просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2016 р. по справі № 820/4092/16 та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що Центральною ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області проведена камеральна перевірка з питань неподання податкових декларацій по орендній платі за землю ФОП ОСОБА_2, про що було складено акт №778/20-30-13-03/НОМЕР_1 від 14.03.2016 року (а.с.9-10).

Під час перевірки було встановлено неподання позивачем податкової звітності по орендній платі за землю фізичних осіб за звітний податковий період 2016 року.

На підставі акту перевірки відповідачем 22.03.2016 року було прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким нараховано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 510 грн. (а. с.11).

Позивач не погодився з податковим повідомленням-рішенням, звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем застосовано до правовідносин, які припинилися ще у 2006 році, нормативно - правові акти, в редакції, яка діє на теперішній час, а не в редакції, що діяла на час укладання, дії та припинення спірних правовідносин за договором оренди землі, в звязку з чим оскаржуване податкове повідомлення - рішення підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову з таких підстав.

Об'єктом оподаткування згідно п.14.1.74 ст. 14 Податкового кодексу України є земельна ділянка - частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, цільовим (господарським) призначенням та з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до ч. 1 ст. 93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Згідно ст. 13 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Враховуючи положення чинного законодавства обов'язок щодо самостійного обчислення сум податку та подання відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкових декларацій стосується платників плати на землю, тобто платників земельного податку та орендної плати за землі державної та комунальної власності.

З матеріалів справи встановлено, що між Харківською міською радою (орендодавець) та ФОП ОСОБА_2 (орендар), укладено договір оренди землі від 28.01.2005 р. (а.с.15-22). Згідно п. 1 вказаного договору оренди землі - орендар на підставі рішення ХХІІ сесії Харківської міської ради ХХІV скликання від 23.06.2004 р. №106/04 "Про продовження строків будівництва (реконструкції)" надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі житлової та громадської забудови, яка знаходиться м. Харків, вул. Римарська, 19. Згідно п. 8 вказаного договору оренди землі, договір укладено терміном до 01.06.2006 р. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Підпунктом "ї" пункту 31 вказаного договору - неповернення земельної ділянки в зазначений термін не звільняє орендаря від плати за фактичне користування земельною ділянкою. Плата за землю у цьому випадку вноситься в розмірі, визначеному цим договором. Відповідно до п. 37 зазначеного договору оренди земельної ділянки дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи - орендаря.

Зазначення ділянка на підставі вказаного договору оренди землі передана у користування позивача, що підтверджується актом приймання - передачі земельної ділянки від 28.01.2005 р. (а.с.23).

З акту КП "Жилкомсервіс" про обстеження вказаної земельної ділянки від 01.06.2016 р. встановлено, що після спливу строку, на який було укладено договір оренди землі, тобто з 01.06.2006 р. позивач зазначеною земельною ділянкою не користувався (а.с. 63).

Колегія суддів зазначає, що на час укладання та дії договору оренди землі від 28.01.2005 р., на підставі якого податковим органом визначено обов'язок у позивача подавати до контролюючого органу податкову звітність з орендної плати за землю, діяв інший порядок оформлення договорів землі у м. Харкові.

Згідно ст. 1 Закону України "Про оренду землі", в редакції від 01.01.2006 року, що діяла на час дії договору оренди землі від 28.01.2005 р., передбачено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 31 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря.

Згідно ст. 34 Закону України "Про оренду землі", у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про оренду землі", передача об'єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі.

Також положеннями ст. 25 Закону України "Про оренду землі" не було визначено обов'язків орендаря складати будь-які документи (у тому числі акт приймання-передачі) в разі закінчення строку дії договору та повернення земельної ділянки орендодавцю.

З акту камеральної перевірки №778/20-30-13-03/НОМЕР_1 від 14.03.2016 року, встановлено, що відповідачем до спірних відносин застосовано норми чинного законодавства та Порядок оформлення договорів оренди землі у місті Харкові, який затверджено рішенням сесії Харківської міської ради від 19.12.2012 р. № 960/12, п. 27 якого передбачено, що у разі закінчення терміну дії договору оренди та відсутності бажання у орендаря поновлювати його дію, передача земельної ділянки від орендаря до земель запасу міста відбувається на підставі акту приймання-передачі земельної ділянки згідно з затвердженою формою, за умови наявності необхідного пакету документів.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на наявність інформації від Департаменту земельних відносин м. Харкова стосовно чинності договору оренди земельної ділянки від 28.01.2005 р. є необґрунтованими, оскільки в ході судового розгляду в судах першої та апеляційної інстанції не встановлено факту користування позивачем вказаною ділянкою, а також наявності рішень щодо продовження дії договору оренди землі, строк якого закінчився відповідно до вказаного договору ще у 2006 році.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що висновки акту камеральної перевірки, на підставі яких Центральною ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області прийнято оскаржуване податкове повідомлення рішення, є безпідставними, оскільки контролюючим органом застосовано до правовідносин, які припинилися ще у 2006 році, нормативно - правові акти, в редакції, яка діє на теперішній час, а не в редакції, що діяла на час укладання, дії та припинення спірних правовідносин за договором оренди землі, а тому суд першої інстанції правомірно скасував податкове повідомлення-рішення від 22.03.2016 р. №.

В силу ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем не доведено наявності у позивача податкового обовязку зі сплати орендної плати за землю в 2016 році за договором оренди земельної ділянки, що розташована за адресою м. Харків, вул. Римарська, 19, та як наслідок правомірності свого рішення.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій, бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, серед іншого, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. При розгляді справи встановлено, що при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відповідач діяв необґрунтовано, без врахування всіх обставин справи та всупереч вимогам чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті постанови Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2016 р. по справі № 820/4092/16 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2016р. по справі № 820/4092/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5
Повний текст ухвали виготовлений 10.10.2017 р.