Справа № 813/90/14
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2017 року м. Київ К/800/46232/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: Стародуб О.П. (доповідач), Рецебуринський Ю.Й., Штульман І.В.

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Львівської митниці Міндоходів на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.08.2014р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Львівської митниці Міндоходів про поновлення на публічній службі,-

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом про визнання протиправним та скасування наказу начальника Львівської митниці №722-о від 21.11.2013р. про звільнення її з посади старшого інспектора відділу митного оформлення №4 митного поста «Мостиська» Львівської митниці, поновлення на займаній посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 19.03.2014р. у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.08.2014р. скасовано рішення суду першої інстанції, позов задоволено.

З таким рішенням суду апеляційної інстанції не погодився відповідач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати ухвалене апеляційним судом рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 40 КЗпП України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи, а так само в разі відмови у наданні допуску до державної таємниці або скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов'язків вимагає доступу до державної таємниці.

Згідно частини 2 статті 40 цього Кодексу звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

В ході розгляду справи судами встановлено, що позивач проходила публічну службу на посаді старшого інспектора відділу митного оформлення №4 митного поста «Мостиська» Львівської митниці.

Наказом Львівської митниці Міндоходів №722-о від 21.11.2013р. позивача звільнено з посади на підставі пункту 2 частини 1 статті 40 КЗпП України у зв'язку з виявленою невідповідністю займаній посаді за станом здоров'я (а.с.28).

Підставою для видання вказаного наказу став висновок міжрайонної спеціалізованої кардіологічної МСЕК №2 Серії 10 ААБ від 20.11.2013р., яким позивачу встановлено 3 групу інвалідності та у висновку про умови та характер праці зазначено «обмеження фізичних та психоемоційних навантажень» (а.с. 7).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до умов проходження служби у Львівській митниці та самої специфіки роботи позивача на раніше займаній посаді, така робота вимагає від працівника значних фізичних, розумових та психоемоційних зусиль. Зокрема, це оперативна робота пов'язана з психоемоційним навантаженням, робота в нічний час, вихідні та святкові дні, що потребує додаткових фізичних зусиль та психологічної стійкості; робота також передбачає спілкування з громадянами, під час митного контролю та митного оформлення. Оскільки праця на вказаній посаді передбачатиме роботу на відкритому повітрі, із можливими складними погодними умовами та навантаженням на опорно-руховий механізм, що категорично заборонено позивачу, відповідно до висновку МСЕК про умови та характер праці, який є обов'язковим і яким передбачено для позивача обмеження фізичних та психоемоційних навантажень, а тому відповідачем правомірно прийнято оскаржуваний наказ про звільнення позивача з посади.

Крім того, суд першої інстанції виходив з того, що згідно службової записки головного спеціаліста відділу експлуатації та господарського забезпечення Львівської митниці Міндоходів від 21.11.2013р. у Львівській митниці Міндоходів відсутні посади, робота на яких не передбачає фізичних та психоемоційних навантажень (а.с. 30).

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов, апеляційний суд виходив з того, що у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували те, що внаслідок стану здоров'я (стійкого зниження працездатності) позивач не може належно виконувати покладені на неї трудові обов'язки чи їх виконання протипоказано за станом здоров'я або небезпечне для членів трудового колективу чи громадян, яких вона обслуговує, висновок МСЕК, яким встановлено, що позивачу протипоказана робота на посаді інспектора митниці, відсутній. Відповідачем доказів невідповідності позивача займаній посаді старшого інспектора відділу митного оформлення №4 митного поста «Мостиська» Львівської митниці по стану здоров'я не надано, переведення на іншу роботу, за наявності вакансій, позивачу запропоновано не було та не отримано згоди на звільнення виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є позивачем.

Крім того, апеляційний суд виходив з того, що згідно з довідкою до акта огляду МСЕК від 20.11.2013р., за результатами якого позивачу встановлено 3 групу інвалідності, МСЕК, зазначаючи умови та характер праці, прийшла до висновку про необхідність обмеження фізичних та психоемоційних навантажень, а не про їх заборону, тому посилання суду першої інстанції на службову записку головного спеціаліста відділу експлуатації та господарського забезпечення Львівської митниці Міндоходів від 21.11.2013р., у якій зазначено, що у Львівській митниці Міндоходів немає посад, робота на яких не передбачає фізичних та психоемоційних навантажень, є безпідставним.

Крім того, згідно наданої в судовому засіданні довідки про вакансії Львівської митниці Міндоходів, станом на 21.11.2013р. у Львівській митниці Міндоходів була 41 вакантна посада, однак, позивачу жодна з них не була запропонована (а.с. 107-110).

З такими висновками апеляційного суду колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновки суду не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи судами не було встановлено даних, які б вказували на те, що стан здоров'я позивача перешкоджає продовженню виконання нею посадових обов'язків на займаній посаді, передбачені пунктом 2 частини 1 статті 40 КЗпП України підстави для звільнення відсутні, а тому апеляційний суд обгрунтовано прийняв рішення про задоволення позову.

Посилання представника відповідача на довідку МСЕК від 20.11.2013р. також є безпідставним, оскільки за її змістом позивачу лише рекомендовано обмеження фізичних та психоемоційних навантажень, а не встановлено їх заборону.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що апеляційним судом правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Львівської митниці Міндоходів відхилити, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.08.2014р. у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Судді: О.П. Стародуб

Ю.Й. Рецебуринський

І.В. Штульман