Справа № 821/888/16
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" жовтня 2017 р. м. Київ К/800/17143/17

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Рецебуринського Ю.Й., Стародуба О.П.,
при секретарі: Борілло Ю.В.,

за участю: - позивача ОСОБА_4;

- Познякової О.В. - представника відповідача, -

розглянувши в порядку касаційного провадження у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Новокаховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі - Новокаховська ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області) про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу і постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 6 вересня 2016 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, -

в с т а н о в и в :

У червні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області, в якому просила:

1) визнати неправомірними дії та бездіяльність керівника Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області щодо видання наказу про звільнення її з займаної посади начальника управління доходів і зборів з фізичних осіб Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області за частиною 3 статті 38 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), видачі відповідним чином оформленої трудової книжки та виплати належних коштів при звільненні згідно з поданою заявою від 1 червня 2016 року;

2) зобов'язати Новокаховську ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області видати наказ про її звільнення за частиною 3 статті 38 КЗпП України згідно поданої нею заяви від 1 червня 2016 року вх. № 6486/10;

3) зобов'язати Новокаховську ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області видати належним чином оформлену трудову книжку згідно з поданою нею заявою про звільнення від 1 червня 2016 року, в день видачі наказу про звільнення;

4 - 13) стягнути з Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області на її користь:

- середній заробіток за дні вимушеного прогулу з 1 червня 2016 року по день прийняття рішення суду;

- заробітну плату у розмірі не нижче середньої заробітної плати за період роботи в Новокаховській ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області без укладення трудового договору з 1 січня 2015 року по 20 січня 2015 року;

- безпідставно утримані кошти в сумі 5733,99 гривень;

- надбавку за високі досягнення в сумі 3365,50 гривень;

- надбавку за вислугу років в сумі 725,94 гривень з 1 травня 2015 року по 1 червня 2016 року;

- середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні;

- компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки в кількості 48-ми календарних днів;

- вихідну допомогу згідно зі статтею 44 КЗпП України в розмірі тримісячного середнього заробітку;

- безпідставно невиплачену індексацію заробітної плати та саму заробітну плату за відпрацьований час 19 лютого 2016 року та 2 березня 2016 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що на протязі 2014 - 2016 років за період її роботи в Новокаховській ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області керівник вказаної установи неодноразово порушувала її трудові права та умови колективного договору. Такими порушеннями є звільнення з роботи без дотримання законодавства, безпідставне накладення дисциплінарних стягнень, ненадання відпусток, систематичне залучення до виконання робіт, непередбачених функціональними обов'язками, порушення строків виплати заробітної плати та незапровадження надбавок, доплат, премій, винагород. Крім того, після поновлення на роботі 11 травня 2016 року її фактично недопущено до роботи, оскільки не визначено функціональні обов'язки, не забезпечено канцелярськими засобами, не встановлено комп'ютерну техніку, поміщено в кабінет, у якому в позивача немає можливості виконувати функціональні обов'язки, оскільки він використовується співробітниками Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області для прийому їжі. Ці обставини, на думку позивача, свідчать про невиконання відповідачем умов трудової угоди та колективного договору, в зв'язку з чим вона подала заяву про звільнення з займаної посади начальника управління доходів і зборів з фізичних осіб Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області згідно частини 3 статті 38 КЗпП України з 1 червня 2016 року. Проте, наказ про її звільнення, оформлену належним чином трудову книжку, та відповідні кошти відповідач їй не видав, що є порушенням статей 47, 115, 116 КЗпП України.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 6 вересня 2016 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення компенсації за невикористані 48 календарних днів щорічної відпустки.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 6 вересня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області на користь ОСОБА_4: безпідставно утримані кошти в сумі 5733,99 гривень; надбавку за високі досягнення в роботі в сумі 271,46 гривень; надбавку за вислугу років в сумі 685,93 гривень; індексацію заробітної плати з лютого 2014 року по 1 червня 2016 року в сумі 1029,68 гривень. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 6 вересня 2016 року залишено без задоволення, а ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 6 вересня 2016 року - без змін. Апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 6 вересня 2016 року залишено без задоволення. Апеляційну скаргу Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 6 вересня 2016 року задоволено. Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 6 вересня 2016 року в частині задоволення позовних вимог скасовано та прийнято в цій частині нову постанову про відмову у задоволенні позову. В іншій частині постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 6 вересня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить Вищий адміністративний суд України скасувати ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 6 вересня 2016 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 6 вересня 2016 року змінити в частині відмови в задоволенні її позовних вимог, прийнявши нову постанову, якою задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. Доводи, викладені позивачем в обґрунтування касаційної скарги, аналогічні тим, що наведені нею в обґрунтування позовних вимог.

Відповідачем подано письмове заперечення на зазначену касаційну скаргу, просить таку залишити без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Касаційна скарга позивача ОСОБА_4 підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

За змістом статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тобто таким, що ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувані судові рішення вказаним вимогам не відповідають.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 27 червня 2013 року в порядку переведення була призначена на посаду завідувача сектору обслуговування податків Бериславського відділення Новокаховської ОДПІ Міндоходів у Херсонській області, а з 6 лютого 2014 року переведена на посаду начальника управління доходів і зборів з фізичних осіб цієї ж установи.

19 січня 2015 року головою комісії з реорганізації Новокаховської ОДПІ ГУ Міндоходів прийнято наказ № 3-о про звільнення ОСОБА_4 з посади начальника управління доходів і зборів з фізичних осіб Новокаховської ОДПІ ГУ Міндоходів в порядку переведення до Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області згідно з пунктом 5 статті 36 КЗпП України.

Наказом Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області від 20 січня 2015 року № 6-о ОСОБА_4 призначено на посаду начальника управління доходів і зборів з фізичних осіб Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області в порядку переведення з 20 січня 2015 року на період відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку основного працівника.

4 листопада 2015 року ОСОБА_4 звільнено з посади начальника управління доходів і зборів з фізичних осіб Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області у зв'язку із виходом з відпустки по догляду за дитиною основного працівника ОСОБА_6, згідно пункту 2 статті 36 КЗпП України - закінчення строку трудового договору.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 28 січня 2016 року (справа № 821/3669/15-а) ОСОБА_4 поновлено на посаді начальника управління доходів і зборів з фізичних осіб Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області з 5 листопада 2015 року та стягнуто на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Наказом Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області від 1 лютого 2016 року № 9-о «Про поновлення на посаді» поновлено ОСОБА_4 з 5 листопада 2015 року на посаді начальника управління доходів і зборів з фізичних осіб Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області.

Наказом Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області від 14 березня 2016 року № 33-о «Про звільнення» ОСОБА_4 звільнено з посади начальника управління доходів і зборів з фізичних осіб 14 березня 2016 року на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 11 травня 2016 року (справа № 821/500/16-а) ОСОБА_4 поновлено на посаді начальника управління доходів і зборів з фізичних осіб Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області з 15 березня 2016 року та стягнуто на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 15 березня 2016 року.

Вказане рішення суду формально виконано у день його прийняття, а саме 11 травня 2016 року, що підтверджується наказом Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області № 66-о.

11 травня 2016 року ОСОБА_4 подала начальнику Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області заяву про надання частини щорічної основної відпуски з 16 травня 2016 року в кількості 48 днів за періоди, зазначені в заяві.

13 травня 2016 року позивач подала на ім'я начальника управління доходів і зборів з фізичних осіб Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області доповідну записку про неналежне забезпечення її робочого місця, у зв'язку з чим вона просила вжити заходів до внесення змін в штатний розпис шляхом введення раніше скороченої посади, на яку вона поновлена рішенням суду, та видати наказ про надання відпуски згідно її заяви від 11 травня 2016 року.

13 травня 2016 року ОСОБА_4 подала на ім'я начальника управління доходів і зборів з фізичних осіб Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області заяву про надання відпуски без збереження заробітної плати з 17 по 20 травня 2016 року.

Наказом начальника Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області від 16 травня 2016 року № 55-в ОСОБА_4 надано відпуску без збереження заробітної плати з 17 по 20 травня 2016 року, включно, відповідно до поданої нею заяви.

1 червня 2016 року ОСОБА_4 подала на ім'я начальника Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області заяву про звільнення із займаної посади з 1 червня 2016 року згідно із частиною 3 статті 38 КЗпП України у зв'язку з неможливістю продовжити роботу через постійне невиконання умов колективного договору.

1 червня 2016 року вказана заява ОСОБА_4 розглянута начальником Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області і в цей же день надано відповідь про незгоду на її звільнення за частиною 3 статті 38 КЗпП України та запропоновано звільнитись за угодою сторін чи за власним бажанням. Позивач відмовилась отримати зазначену відповідь, про що складено акт.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, викладених в пунктах 1, 2 позовної заяви про зобов'язання відповідача звільнити її за частиною 3 статті 38 КЗпП України та похідних від них вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що доказів, які б підтверджували порушення відповідачем трудового законодавства або умов колективного договору, які б порушували права та інтереси позивача, не встановлено.

Проте повністю погодитись з висновками судів попередніх інстанцій колегія суддів не може та вважає їх передчасними.

Так, згідно частини 3 статті 38 КЗпП України працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

За змістом цієї норми право на розірвання трудового договору за власним бажанням працівник може реалізувати, як власне волевиявлення, за наявності обов'язкової умови - якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

При цьому, статтею 44 КЗпП України встановлено, що при припиненні трудового договору внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39), працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку.

Як вбачається з матеріалів справи, подана ОСОБА_4 заява від 1 червня 2016 року про звільнення із займаної посади за частиною 3 статті 38 КЗпП України обґрунтована неможливістю продовжити роботу через постійне невиконання умов колективного договору відповідачем. На підтвердження наведеного, позивач посилається, зокрема, на те, що після її поновлення на посаді начальника управління доходів і зборів з фізичних осіб Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області з 15 березня 2016 року згідно з постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 11 травня 2016 року (справа № 821/500/16-а), вказане рішення суду керівник Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області виконала лише формально. Так, відповідачем не внесено зміни до штатного розпису, заробітну плату позивачу за час вимушеного прогулу не виплачено, права та обов'язки, які мала позивач до звільнення не відновлено, зміни до графіку відпусток не внесено, відпустку згідно поданої нею заяви від 11 травня 2016 року не надано.

Так, станом як на час видання Новокаховською ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області наказу від 11 травня 2016 року № 66-о про поновлення ОСОБА_4 на посаді начальника управління доходів і зборів з фізичних осіб Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області, так і на час подання нею заяви від 1 червня 2016 року про її звільнення із займаної посади за частиною 3 статті 38 КЗпП України, відповідачем не внесено зміни до штатного розпису, що не давало можливості позивачеві ОСОБА_4 приступити до виконання своїх попередніх обов'язків.

Як було встановлено судами попередніх інстанцій, відповідачем вказані обставини не заперечуються та обумовлені тим, що зміна штатного розпису не може бути проведена швидко, однак ця процедура була розпочата, внесено пропозиції щодо зміни структури та штатного розпису Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області.

У той же час, для визначення правової підстави розірвання трудового договору на підставі частини 3 статті 38 КЗпП України значення має лише факт порушення законодавства про працю, що спонукав працівника припинити трудові відносини з роботодавцем, а не поважність чи неповажність причин такого порушення та його істотність.

Таким чином, передчасним є висновок судів попередніх інстанцій, що після поновлення на роботі відповідач вжив всі заходи по зміні структури та штатного розпису установи з метою введення посади, на яку поновлена ОСОБА_4

Також, судами першої та апеляційної інстанцій не з'ясовано, чому після поновлення на посаді позивач не була забезпечена робочим місцем, на якому вона працювала до звільнення.

Статтею 45 Конституції України передбачено, що кожен, хто працює, має право на відпочинок.

Так, відповідно до преамбули Закону України «Про відпустки» від 15 листопада 1996 року № 504/96-ВР (далі - Закон № 504/96-ВР) цей Закон встановлює державні гарантії права на відпустки, визначає умови, тривалість і порядок надання їх працівникам для відновлення працездатності, зміцнення здоров'я, а також для виховання дітей, задоволення власних життєво важливих потреб та інтересів, всебічного розвитку особи.

Згідно з частиною 3 статті 2 Закону № 504/96-ВР право на відпустки забезпечується: гарантованим наданням відпустки визначеної тривалості із збереженням на її період місця роботи (посади), заробітної плати (допомоги) у випадках, передбачених цим Законом; забороною заміни відпустки грошовою компенсацією, крім випадків, передбачених статтею 24 цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, 11 травня 2016 року ОСОБА_4 подано начальнику Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області заяву про надання частини щорічної основної відпуски з 16 травня 2016 року в кількості 48 днів за періоди, зазначені в заяві. Однак, відповідного наказу за вказаною заявою відповідачем видано не було.

Проте, вказані обставини судами першої та апеляційної інстанцій залишено поза увагою та не надано їм відповідної правової оцінки, у зв'язку з чим їх висновки про те, що зі сторони відповідача відсутні порушення щодо ненадання відпустки позивачеві є передчасними.

Відтак, висновок судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4, викладених в пунктах 1, 2 позовної заяви про зобов'язання відповідача звільнити її за частиною 3 статті 38 КЗпП України та похідних від них вимог, є такими, що зроблені без повного з'ясування усіх обставин справи та є передчасними.

Щодо позовних вимог про стягнення з Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області на користь ОСОБА_4 заробітної плати у розмірі не нижче середньої заробітної плати за період роботи в Новокаховській ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області без укладення трудового договору з 1 по 20 січня 2015 року, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що вони задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Факт нарахування Новокаховською ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області та отримання позивачем заробітної плати за період з 1 по 20 січня 2015 року підтверджується наявними у матеріалах справи копіями зведеної відомості від 20 січня 2015 року для зарахування на карткові рахунки авансу за січень 2015 року та зведеної відомості від 29 січня 2015 року для зарахування на карткові рахунки заробітної плати за січень 2015 року.

Також вірним є висновок судів першої та апеляційної інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області на користь ОСОБА_4 безпідставно невиплаченої заробітної плати за відпрацьований час 19 лютого 2016 року та 2 березня 2016 року, оскільки у табелі обліку робочого часу 19 лютого 2016 року відображено як тимчасова непрацездатність ОСОБА_4 (без надання лікарняного листка). Що стосується 2 березня 2016 року, то відповідно до табеля обліку робочого часу позивач у цей день знаходилась у оплачуваній відпустці.

Щодо позовних вимог про стягнення з Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області на користь ОСОБА_4 безпідставно утриманих коштів в сумі 5733,99 гривень, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно частини 2 статті 127 КЗпП України відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі і організації, де вони працюють, можуть провадитись за наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу, зокрема, для повернення сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок.

За змістом цієї норми необхідною умовою для відрахування із заробітної плати працівника сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок є видання відповідного наказу по підприємству, який у встановленому порядку доведений до відома працівника.

Оскільки відповідачем не надано доказів, які б підтверджували згоду працівника на їх утримання та наявність наказів про такі відрахування, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо задоволення позовних в частині стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно утриманих коштів в сумі 5733,99 гривень.

Крім того, судом першої інстанції було вірно встановлено, що Новокаховською ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області при розрахунку позивачеві надбавки за високі досягнення не враховано набавку за спеціальне звання, внаслідок чого їй не нараховано та не виплачено 271,46 гривень, тому в цій частині позовні вимоги також підлягають задоволенню.

З другої половини січня по квітень 2015 року включно надбавка за високі досягнення не нараховувалась та не виплачувалась взагалі, оскільки не було відповідного рішення (наказу) керівника, а тому вимоги про стягнення суми надбавки за цей період задоволенню не підлягають.

Також, зважаючи на правила нарахування надбавки за вислугу років, встановлені постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» від 9 березня 2006 року № 268, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність неврахування при виплаті ОСОБА_4 доплати за ранг, як складової заробітної плати, що призвело до недоплати позивачеві заробітної плати в сумі 685,93 гривень.

Щодо позовних вимог про стягнення з Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області на користь ОСОБА_4 безпідставно невиплаченої індексації заробітної плати, колегія суддів зазначає наступне.

Індексація нараховується відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078. Згідно з пунктом 5 цього Порядку (у редакції, яка була чинною до 1 грудня 2015 року) у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

Як було встановлено судом першої інстанції, за даними Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області, у період з лютого 2014 року по листопад 2015 року ОСОБА_4 нараховувалась та виплачувалась індексація доходів, всього виплачено 2430,64 гривень.

Перевіривши обґрунтованість нарахування та виплати індексації позивачеві, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідач помилково при обчисленні суми індексації за серпень 2015 року до постійних складових заробітної плати включив суму надбавки за високі досягнення, чим штучно (протиправно) завищив її постійний дохід за цей період, внаслідок чого було змінено базовий місяць для розрахунку індексації та порушено право позивача на індексацію. Таким чином, позивачеві неправомірно не виплачено 1029,68 гривень.

Разом з тим, закриваючи провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області в частині позовних вимог про стягнення компенсації за невикористані 48 календарних днів щорічної відпустки, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що питання щодо компенсації за невикористані дні відпустки вже досліджувалось судом в іншій справі у спорі між тими самими сторонами.

Однак такий висновок судів попередніх інстанцій є помилковим з огляду на таке.

Відповідно до положень пункту 4 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

Так, у даній справі предметом позову в частині позовних вимог, є стягнення з Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області на користь ОСОБА_4 компенсації за невикористані дні щорічної відпустки в кількості 48 календарних днів.

У той же час, предметом спору у справі № 821/500/16 було зобов'язання Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області надати ОСОБА_4 невикористану щорічну відпустку тривалістю 13 календарних днів за період роботи з 1 серпня 2014 року по 31 липня 2015 року, щорічну основну відпустку тривалістю 20 календарних днів та додаткову оплачувану відпустку державного службовця тривалістю 15 календарних днів за період роботи з 1 серпня 2015 року по 31 липня 2016 року.

Таким чином, заявлені позивачем у цій справі позовні вимоги відрізняються за своїм предметом та змістом від позовних вимог, заявлених нею у справі № 821/500/16.

Отже, суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про ідентичність предмету позову та підстав його пред'явлення у даній справі із підставами та предметом позову у справі № 821/500/16.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає помилковими висновки судів першої та апеляційної інстанцій про наявність підстав для закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області в частині позовних вимог про стягнення компенсації за невикористані 48 календарних днів щорічної відпустки на підставі пункту 4 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За приписами статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням наведеного, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року підлягає скасуванню, а постанова Херсонського окружного адміністративного суду від 6 вересня 2016 року в частині вирішення позовних вимог стосовно: визнання неправомірними дій та бездіяльності керівника Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області щодо видання наказу про звільнення з посади начальника управління доходів і зборів з фізичних осіб Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області за частиною 3 статті 38 КЗпП України; видачі відповідачем відповідним чином оформленої трудової книжки та виплати належних коштів при звільненні згідно з поданою ОСОБА_4 заявою від 1 червня 2016 року; зобов'язання відповідача видати наказ про звільнення позивача за частиною 3 статті 38 КЗпП України згідно поданої ОСОБА_4 заяви від 1 червня 2016 року вх. № 6486/10; зобов'язання Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області видати належним чином оформлену трудову книжку ОСОБА_4 згідно з поданою нею заявою про звільнення від 1 червня 2016 року, в день видачі наказу про звільнення; стягнення з відповідача середнього заробітку за дні вимушеного прогулу з 1 червня 2016 року по день прийняття рішення суду, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, вихідної допомоги згідно із статтею 44 КЗпП України в розмірі тримісячного середнього заробітку - підлягає скасуванню, з направленням справи в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції, під час якого слід взяти до уваги викладене в цій ухвалі, всебічно, повно й об'єктивно з'ясувати обставини цієї справи та вирішити її згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Ухвала Херсонського окружного адміністративного суду від 6 вересня 2016 року про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення компенсації за невикористані 48 календарних днів щорічної відпустки підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 226, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року - скасувати.

Ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 6 вересня 2016 року - скасувати, а справу в частині позовних вимог щодо стягнення з Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області на користь ОСОБА_4 компенсації за невикористані 48 календарних днів щорічної відпустки - направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 6 вересня 2016 року в частині позовних вимог про:

- визнання неправомірними дій та бездіяльності керівника Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області щодо видання наказу про звільнення з займаної посади начальника управління доходів і зборів з фізичних осіб Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області ОСОБА_4 за частиною 3 статті 38 КЗпП України, видачі відповідним чином оформленої трудової книжки та виплати належних коштів при звільненні згідно з поданою заявою від 1 червня 2016 року;

- зобов'язання відповідача видати наказ про звільнення позивача за частиною 3 статті 38 КЗпП України згідно з поданою ОСОБА_4 заявою від 1 червня 2016 року вхідний № 6486/10;

- зобов'язання Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області видати належним чином оформлену трудову книжку згідно з поданою позивачем ОСОБА_4 заявою про звільнення від 1 червня 2016 року, в день видачі наказу про звільнення;

- стягнення з відповідача на користь позивача ОСОБА_4: середнього заробітку за дні вимушеного прогулу з 1 червня 2016 року по день прийняття рішення суду; середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні; вихідної допомоги згідно із статтею 44 КЗпП України в розмірі тримісячного середнього заробітку - скасувати, а справу в цій частині - направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

В решті постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 6 вересня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Рецебуринський Ю.Й.

Стародуб О.П.