Справа № 463/5347/16а,2/463/55/17
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 року № 876/2804/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Личаківському районі міста Львова на постанову Личаківського районного суду міста Львова від 03 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Личаківському районі міста Львова про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Личаківському районі міста Львова, яким просив визнати протиправною відмову відповідача у проведенні перерахунку призначеної йому пенсії державного службовця та зобов'язати відповідача провести з 01.12.2015 року перерахунок та виплачувати йому пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ в редакції, чинній на день призначення пенсії, згідно з довідкою Управління державної реєстрації Львівської міської ради від 03.11.2016 року № 03-вих-135 про складові заробітної плати.

Постановою Личаківського районного суду міста Львова від 03 січня 2017 року позов задоволено частково: визнано протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова у проведенні перерахунку призначеної ОСОБА_1 пенсії державного службовця; зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова здійснити з 01.11.2016 перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ в редакції, чинній на день призначення пенсії, згідно з довідкою Управління державної реєстрації Львівської міської ради від 03.11.2016 року № 03-вих-135 про складові заробітної плати, з виплатою різниці між фактично отриманою пенсією та належною до виплати суми; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постанова мотивована тим, що оскільки розмір заробітної плати працюючим державним службовцям, які займають посаду, з якої позивачу призначено пенсію, було підвищено 01.12.2015 року, саме з цього моменту у позивача виникло право на перерахунок раніше призначеної йому пенсії, тому суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу у проведенні такого перерахунку. Суд не взяв до уваги доводи відповідача про те, що з 01.01.2015 набрали чинності зміни до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», згідно з якими умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України, а останнім відповідний нормативно-правовий акт не було прийнято, оскільки, на думку суду, відсутність затверджених Кабінетом Міністрів України порядку та умов перерахунку призначених пенсій державним службовцям не може бути підставою для відмови у такому перерахунку. Також суд вважав необґрунтованими посилання відповідача на п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213, відповідно до якого скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема відповідно до Закону України «Про державну службу», оскільки зі змісту наведеної норми випливає, що її положення поширюються виключно на правовідносини щодо призначення пенсії, а не щодо її перерахунку. Разом з тим, суд дійшов висновку, що відповідач повинен провести перерахунок пенсії позивачу на підставі поданої ним заяви, починаючи з моменту звернення, а саме з 03.11.2016 року.

Постанову в частині задоволення позову в апеляційному порядку оскаржив відповідач, вважає, що суд неповно з'ясував обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, а також суд порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить постанову скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу», тому з 01.06.2015 пенсії в порядку на та умовах визначеними вказаним законом не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються і не переглядаються. Також постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013, яка діє з 15.12.2015 року, було внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865, а саме виключено п. 4 зазначеної постанови щодо перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсію призначено відповідно до Закону України «Про державну службу», у разі підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям. Таким чином, на думку відповідача, діючим законодавством не визначено підстав та порядку перерахунку раніше призначених пенсій відповідно до Закону України «Про державну службу».

Постанова в частині відмови у задоволенні позову не оскаржена, тому не переглядається в апеляційному порядку відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України та з врахуванням роз'яснень, що містяться в п. п. 13.1, 13.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі».

Оскільки апеляційну скаргу подано на постанову суду першої інстанції, яка прийнята в порядку скороченого провадження за результатами розгляду справи, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 цього Кодексу розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановив суд, ОСОБА_1 з 05.04.2010 року отримує пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» в розмірі 90% суми заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

03.11.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії у зв'язку із підвищенням заробітної плати заступника начальника Управління державної реєстрації Львівської міської ради (посада, яку він займав перед виходом на пенсію) та надав довідку Управління державної реєстрації Львівської міської ради від 03.11.2016 року № 03-вих-135 про складові заробітної плати.

Однак листом від 15.11.2016 року № 9842/03-17 Управління Пенсійного фонду України у Личаківському районі міста Львова повідомило позивача про відмову в перерахунку його пенсії, мотивуючи відмову тим, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу», тому з 01.06.2015 пенсії в порядку на та умовах визначеними вказаним законом не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються і не переглядаються.

Колегія суддів вважає помилковим і необґрунтованим висновок суду першої інстанції про протиправність оскаржуваних дій відповідача, виходячи з наступного.

Відповідно до пп. 1 п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ (крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пункті 10 і розділу XI цього Закону).

Також відповідно до ст. 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Однак Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців, що було передбачено ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ.

Крім того, Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року, який набрав чинності 01.01.2015 року, були внесені зміни до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ, а саме викладено її в такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка набула чинності з 15.12.2015 року, були, зокрема, внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», а саме виключено п. 4 даної постанови, якою визначались умови перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу».

Також колегія суддів враховує, що вказаною постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 регламентовано лише питання щодо упорядкування структури заробітної плати та її індексації працюючим державним службовцям, але не передбачено підстав, можливості та механізму перерахунку пенсії у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати працюючого державного службовця.

Таким чином, на день звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії була відсутня законодавча норма, яка регулювала умови та порядок перерахунку пенсій, призначених відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ в зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям.

Враховуючи наведені вище обставини та положення норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку про те, що в Управління Пенсійного фонду України у Личаківському районі міста Львова були відсутні законні підстави для здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ, оскільки положення цієї норми втратили чинність, в зв'язку з чим оскаржувані дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії позивача є правомірними.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки вона прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також висновки суду не відповідають обставинам справи.

Одночасно колегія суддів зазначає, що оскільки апеляційну скаргу подано на постанову суду першої інстанції, яка прийнята в порядку скороченого провадження за результатами розгляду справи, передбаченої п. 4 ч. 1 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до ч. 10 цієї статті рішення апеляційного суду є остаточним і оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 160, 183-2, 195, п. 3 ч. 1 ст. 197, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Личаківському районі міста Львова задовольнити.

Постанову Личаківського районного суду міста Львова від 03 січня 2017 року у справі № 463/5347/16-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Личаківському районі міста Львова про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Л. Я. Гудим
В. В. Святецький