Справа № 425/2580/17
Суддя: Коваленко Д. С.
Дата ухвалення: 2017-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09.10.2017 року Провадження №2-а/425/156/17

Справа №425/2580/17

місто Рубіжне Луганської області

Суддя Рубіжанського міського суду Луганської області Коваленко Д.С., розглядаючи адміністративний позов ОСОБА_1 до Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до Рубіжанського міського суду Луганської області з адміністративним позовом до Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області, яким просила визнати неправомірними дії Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо невиплати пенсії з 01 квітня 2017 року та зобов'язати Рубіжанське об'єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області поновити нарахування та виплату пенсії за віком з 01 квітня 2017 року.

В силу положень статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі за текстом - КАС України), позовна заява повинна відповідати вимогам, які встановлені до неї цією статтею.

Згідно з частиною першою статті 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Відповідно до частини 3 статті 106 КАС України, до позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, крім випадків подання адміністративного позову суб'єктом владних повноважень. До позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Однак в супереч наведеній нормі, до позовної заяви не додано її копію та копії всіх документів, що приєднуються до неї для відповідача, у зв'язку з чим, секретарем суду Топчий Ю.М. в присутності секретаря суду Іваннікової О.П. був складений акт № 23 від 09 жовтня 2017 року.

Відповідно до положень підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до адміністративного суду позовної заяви немайнового характеру поданої фізичною особою ставка судового збору встановлена у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, ОСОБА_4 повинна була додати до позовної заяви документ про сплату судового збору у розмірі (в силу положень статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік") 640 гривень, проте не додала.

Суд узяв до уваги, що ОСОБА_4 подала клопотання, в якому просила відстрочити сплату судового збору до ухвалення рішення по справі, у зв'язку з тим, що її майновий стан не дозволяє сплатити судовий збір. Разом із цим, на підтвердження її майнового стану, просила витребувати у відповідача відомості про зараховану пенсію. І розглядаючи таке питання виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд дійсно може своєю ухвалою відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Проте таке право суду обумовлене оцінкою майнового стану особи, щодо якої вирішується питання про відстрочку сплати судового збору.

Але тут суд повинен наголосити на тому, що передбачений частиною 2 статті 69, частиною 1 статті 71 КАС України обов`язок сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги - має універсальний характер, тобто застосовується повною мірою і до випадків звернення до суду із вимогою про відстрочення сплати судового збору, оскільки у питанні доведення перед судом наявності певного рівня майнового стану для відстрочення сплати судового збору, положення щодо доказування суб`єктом владних повноважень правомірності рішень, дій та бездіяльності, застосовуваним бути не може.

Також, і суд, з огляду на те, що питання про відкриття провадження у справі вирішується протягом трьох днів з дня надходження позовної заяви, позбавлений можливості з власної ініціативи отримати будь-які докази майнового стану позивача, оскільки навіть беручи до уваги нормативні строки пересилання поштової кореспонденції, будь-які ухвали суду, не встигнуть дійти до адресата, а автоматизованого доступу до реєстру доходів фізичних осіб (у податковій) та/або доходів у пенсійноих фондах, суд не має.

Таким чином довести рівень свого майнового стану повинен довести саме позивач.

Суд узяв до уваги посилання ОСОБА_4 на те, що їй 77 років, а пенсія є її єдиний доходом, яку вона останній раз отримала у березні 2017 року, її середномісячний дохід з квітня 2017 року дорівнює нулю, вона не має засобів для забезпечення себе мінімальним харчуванням, необхідним для підтримання життєдіяльності. А необхідність сплати судового збору є для неї непомірно великим і позбавляє її доступу до правосуддя, і будь-яких додаткових документів на підтвердження її незадовільного майнового стану надати не видається можливим.

Однак тут, суд констатує, що жодних доказів відсутності у позивача будь-яких доходів та коштів або їх недостатній рівень (як-от, наприклад, довідка з державної податкової інспекції) для того щоб оцінити реальний майновий стан позивача, до позовної заяви не надано. При цьому суд враховує, що вказану довідку позивач, як фізична особа якої стосуються ці відомості, має право отримати безкоштовно, а проте що існують реальні перешкоди у їх самостійному отриманні, суду відомостей не надано. Суд також враховує, що позивач має похилий вік та має статус пенсіонера, але відзначає, що самі по собі такі факти, об`єктивно, не можуть свідчити про відсутність у позивача доходів, у тому числі й пасивних. А суд не може виходити з припущень.

Крім того, згідно положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також його рішення від 19 червня 2001 року "Креуз проти Польщі", суд враховує, що право на справедливий суд, гарантоване статтею 6 Конвенції, не є абсолютним. У цій справі пан Креуз виконав вимоги процесуального закону і подав до суду відповідну декларацію про майновий стан та докази, що підтверджують такий стан, але національний суд Польщі відмовився прийняти і розглянути докази та допустив припущення в оцінці майнового стану, з чим власне не погодився Європейський Суд з прав людини, а також через те, що сам судовий збір склав річний середній заробіток по державі, що Суд визнав надмірним.

У цій же справі, позивач не дає суду жодних доказів (наприклад, з податкової) про наявність чи відсутність у нього доходів (у тому числі пасивних), і суд не відмовляється прийняти і оцінити докази існуючого у позивача майнового стану якби такі були надані суду. При цьому суд враховує, що сам судовий збір є меншим ніж мінімальний прожитковий мінімум, встановлений державою для непрацездатних осіб.

Також суд відзначає, що у пункті 59 та 60 того ж рішення "Креуз проти Польщі" Європейський Суд зазначив, що право на справедливий суд не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах; а вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Пояснюючи застосування вказаних висновків Європейського суду у цій справі, суд нагадує, що поняття "цивільні" права, за Конвенцією, має автономне значення і воно, з огляду на практику розгляду справ Європейським Судом, включає в себе і право на отримання пенсії.

І тому із вказаних вище міркувань, суд вимушений, у задоволенні клопотання позивача відмовити, у зв`язку із недоведеністю позивачем наявності підстав для його задоволення.

Як наслідок, не подання до позовної заяви документу про сплату судового збору у розмірі 640 гривень, а також відсутність копії позову та документів, які додаються до нього для відповідача, суд визнає недоліками позовної заяви, та встановлює позивачу строк у п'ять днів, з дня отримання цієї ухвали, протягом якого він має право усунути зазначені в ухвалі недоліки. Способом усунення вказаних недоліків є подання до Рубіжанського міського суду Луганської області копії позовної заяви та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів та документу про сплату судового збору у розмірі 640 гривень або доказів існуючого майнового стану позивача для вирішення судом питання про відстрочку сплати судового збору.

Отже, керуючись статтями 2,5,9,11,69-87,106-108 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Відмовити у задоволені клопотання позивача про відстрочку сплати судового збору.

Позов ОСОБА_1 до Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, залишити без руху.

Встановити позивачу для усунення вказаних у цій ухвалі недоліків позовної заяви строк у 5 (п'ять) днів, з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання до Донецького апеляційного адміністративного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя - Д.С. Коваленко