Справа № 125/1673/17
Суддя: Хитрук В. М.
Дата ухвалення: 2017-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.10.2017 року м. Бар

Суддя Барського районного суду Вінницької області Хитрук В.М., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціальної політики Барської районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління соціальної політики Барської РДА про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій, який мотивував тим, що він є учасником бойових дій та має право на пільги, встановленні законодавством України для учасників бойових дій. Згідно із вимогами ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасникам бойових дій повинна щорічно, до 05 травня, виплачуватися разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. Статтею 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 05 травня у розмірах, передбачених ст. ст. 12-16 цього Закону, здійснюють управління праці та соціального захисту населення через відділення зв'язку, або через установи банків. Зазначає, що в 2017 році він повинен був отримати 5 мінімальних пенсій за віком, однак, фактично отримав лише 1200 грн. В зв'язку з чим 21.08.2017, звернувся до Управління соціальної політики Барської РДА із заявою про виплату недоплаченої грошової допомоги, проте отримав листа від 22.08.2017 року за № 01-М-264 про те, що йому виплачена грошова допомога відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війти, гарантії їх соціального захисту» в розмірі встановленому Постановою Кабінету Міністрів України від 05 квітня 2017 року № 223, а саме 1200 грн. та відмовлено в проведенні перерахунку. За цих обставин позивач вимушений звернутися до суду, який просить визнати бездіяльність Управління соціальної політики Барської РДА щодо перерахунку йому щомісячної одноразової грошової допомоги до 05 травня у розмірі, встановленому ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2016 рік протиправною та зобов'язати Управління соціальної політики Барської РДА здійснити йому перерахунок, нарахувати та виплатити недоплачену разову щорічну грошову допомогу до 05 травня як учаснику бойових дій відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на момент проведених виплат, з врахуванням раніше виплачених сум.

За приписами ст.183-2 КАС України суд першої інстанції проводить розгляд справи в порядку скороченого провадження, при цьому згідно ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Управління соціальної політики Барської РДА позов не визнало, надіслало на адресу суду письмові заперечення, згідно яких разова грошова допомога в сумі 1200 грн. була виплачена позивачеві відповідно до постанови КМУ від 05 квітня 2017 року № 223 «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і ЗУ «Про жертви нацистських переслідувань».

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступного висновку з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1

В 2017 позивачу було виплачено разову грошову допомогу до 05 травня у розмірі 1200 грн.

Вважаючи, що Управління соціальної політики Барської РДА не в повному розмірі здійснило йому грошову виплату, 21.08.2017 позивач, звернувся до відповідача з заявою про доплату грошових коштів відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

22.08.2017 року, розглянувши звернення позивача, Управління соціальної політики Барської РДА надало відповідь, згідно якої разова грошова допомога виплачена позивачу в повному обсязі в сумі 1200 грн. відповідно до ст. 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Дослідивши матеріали справи, оцінивши повідомлені сторонами обставини, суд приходить до наступного.

Позивач ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни. Ст. 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту передбачено, що щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога.

Враховуючи те, що позивач є учасником бойових дій, він наділений державою певним правовим статусом, який включає в себе й право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема право на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня. Наділивши учасників бойових дій зазначеною соціальною гарантією, держава таким чином взяла на себе публічне зобов'язання забезпечити належний матеріальний рівень осіб, які є учасниками бойових дій, тобто, між позивачем і державою встановлено певний правовий зв'язок у визначеній сфері життєдіяльності, який характеризується наявністю зобов'язання держави забезпечити соціальний захист ветеранів війни - учасників бойових дій.

Як вбачається з листа Управління соціальної політики Барської районної державної адміністрації від 22.08.2017 року за № 01-М-264 на рахунок позивача перерахована разова грошова допомога до 5 травня за 2017 р. у розмірі 1200 грн., визначеному Постановою Кабінету Міністрів України 05 квітня 2017 року № 223 «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і «Про жертви нацистських переслідувань».

Згідно з частинами 1, 2 ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з питань захисту прав людини.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Таким чином, щорічна разова грошова допомога для учасників бойових дій є формою соціального забезпечення громадян, які, відповідно до спеціального закону, є учасниками бойових дій. Тобто, фактично ця допомога є формою реалізації конституційного права громадян, які є учасниками, ветеранами чи інвалідами війни, на соціальний захист.

Згідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок Державного бюджету України. За умови відсутності у державному бюджеті коштів на виплату грошової допомоги учасникам бойових дій - ветеранам війни це створює ситуацію правової невизначеності стосовно джерела коштів, з яких має виплачуватися зазначена пільга. У справі "Кечко проти України" Європейський Суд з прав людини констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Відповідно до ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

За ст. 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України. Таку редакцію цієї норми, викладену в Законі України від 28 грудня 2007 року № 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 було визнано такою, що не відповідає Конституції України і вона втратила чинність з дня ухвалення цього Рішення.

Таким чином, на час виникнення спірних відносин діяла редакція частини п'ятої ст. 12 Закону України № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», згідно з якою щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Водночас Кабінет Міністрів України у Постанові від 05 квітня 2017 року № 223 № 141 установив, що у 2017 році виплата разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і «Про жертви нацистських переслідувань» учасникам бойових дій здійснюється у розмірі 1200 грн. Тобто у розмірі меншому, ніж це передбачено частиною п'ятою статті 12 цього Закону.

Отже, на час виплати ОСОБА_1 у 2017 році щорічної разової грошової допомоги до 5 травня одночасно діяли Закон України № 3551-XII і Постанова Кабінету Міністрів України № 223. За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України.

Керуючись принципом законності та виходячи із визначених у частині четвертій статті 9 КАС загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги учасникам бойових дій у 2017 році підлягає застосовуванню не Постанова КМУ № 223, а Закон України № 3551-XII, який має вищу юридичну силу, частина п'ята статті 12 якого передбачає виплату цієї допомоги у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Такі висновки містяться в Постанові судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України по справі № 21-6508а15 від 10.02.2016 р., яка відповідно до ст. 244-2 КАС України є обов'язковою для всіх судів України.

Щодо розрахункової величини мінімальної пенсії за віком, з якої необхідно рахувати розмір щорічної разової грошової допомоги, суд виходить з того, що згідно ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Положеннями ч.3 ст. 28 зазначеного Закону передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений частиною 1 цієї статті застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є єдиним законодавчим актом, який визначає розмір мінімальної пенсії за віком та зважаючи на позицію Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої держава не має права посилатись на відсутність певного нормативного акту, що визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, а громадяни повинні мати змогу покладатися на зобов'язання взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії, при врегулюванні спірних правовідносин, застосуванню підлягає саме ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Виходячи з наведеного, позов слід задовольнити.

На підставі ст. ст. 19, 22, 46, 58 Конституції України, Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, ст.ст. 5,6,12, 17, 17 - 1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та керуючись ст. ст. 2, 7, 12, 17, 17-1, 86, 160-163, 167, 186 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати бездіяльність Управління соціальної політики Барської районної державної адміністрації щодо перерахунку ОСОБА_1 щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня у розмірі встановленого статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту населення за 2017 рік протиправною.

Зобов'язати Управління соціальної політики Барської районної державної адміністрації здійснити перерахунок, нарахувати і виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня як учаснику бойових дій за 2017 рік відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної частиною 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на момент проведених виплат, з урахуванням раніше виплачених сум.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її прийняття, а сторонами у справі в цей же строк з часу отримання копії постанови, до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Барський районний суд.

Суддя: