Справа № 803/722/17
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2017-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/8327/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Большакової О.О., Макарика В.Я.,

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 29 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов"язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

16 червня 2017 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача - Головного управління ДФС у Волинській області, у якому просив визнати протиправним та скасувати рішення, оформлене висновком від 04.01.2017, зобовязати надати висновок про можливість проведення виплати одноразової грошової допомоги у звязку з встановленням ІІІ групи інвалідності, яка настала в період проходження служби в органах державної податкової служби (податкової міліції) внаслідок захворювання за наслідками нещасного випадку, у відповідності до вимого частини шостої статті 23 Закону України «Про міліцію», виходячи з 150-кратного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та направити висновок щодо можливості виплати грошової допомоги разом з документами, що визначені пунктом 7 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 року № 707 «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції» до Державної фіскальної служби України для прийняття рішення про призначення виплати.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 04 січня 2017 року висновком про призначення одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції згідно з Податковим кодексом України (далі ПК України) йому призначено одноразову грошову допомогу в розмірі 42 850 грн. 08 коп. Відповідно до листа від 03 травня 2017 року призначена одноразова грошова допомога позивачу не виплачена у зв»язку з відсутністю фінансування.

Однак, на думку позивача, ГУ ДФС у Волинській області розмір призначеної одноразової грошової допомоги є меншим, ніж розмір, визначений Законом.

Позивач вважає оскаржений висновок протиправним, оскільки відповідач при визначенні розміру одноразової грошової допомоги зобовязаний керуватись вимогами Закону України «Про міліцію» і призначити таку допомогу в розмірі 150-кратного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як це визначено статтею 23 вказаного Закону.

Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21 жовтня 2015 року (далі Порядок № 850), установлено, що особам, які до набрання чинності Законом України від 13 лютого 2015 р. N 208-VIII "Про внесення змін до статті 23 Закону України "Про міліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції" мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога призначається і виплачується відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 року № 707.

При цьому вказує, що вимоги та умови призначення одноразової грошової допомоги Порядку №707 при зверненні до відповідача позивачем дотримано.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 29 червня 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постанова мотивована тим, що позивач при зверненні із рапортом до ГУ ДФС у Волинській області зазначив підставу звернення Порядок № 707, виконавши вимоги щодо необхідних додатків до рапорта. Однак,відповідно до п.7 Порядку №850, дія якого поширюється на коло правовідносин, що виникли між сторонами, визначений відмінний від Порядку №707 перелік документів, які необхідно подати для призначення і виплати одноразової грошової допомоги. При цьому з рапортом про виплату одноразової грошової допомоги з дотриманням вимог Порядку № 850 позивач до Головного управління ДФС у Волинській області не звертався.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду, позивач оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, наведених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, зокрема, зазначає, що суд дійшов до помилкового висновку, що при призначенні одноразової грошової допомоги слід керуватись Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року№850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без становлення інвалідності працівника міліції», частиною 2 якої визначено, що до набрання чинності Законом України від 13.02.2015 №2-8-VII «Про внесення змін до статті 23 Закону України «Про міліцію» щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції» (до 12.03.2015) мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога призначається і виплачується відповідно до Порядку №707.

На думку позивача, призначення одноразової грошової допомоги в розмірі відповідно до Порядку №707 було б можливим лише за умови набуття права на отримання такої до 12.03.2015, однак оскільки позивач набув таке право після 12.03.2015, розмір допомоги має бути визначений саме у відповідності ст. 23 Закону України «Про міліцію» №565.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача та його представника, представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної слід відмовити з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 працював в органах Державної фіскальної служби України на посаді заступника начальника оперативного управління Луцької обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Волинській області.

Наказом від 28 січня 2016 року № 22-О «Про звільнення ОСОБА_1М.» позивача було звільнено із займаної посади та з органів податкової міліції в запас Збройних Сил України за пунктом 64 г (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року № 114 (а.с. 8)

24 березня 2016 року позивачу було встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з проходженням служби в органах ОВС, про що зазначено в довідці обласної МСЕК Волинського обласного бюро МСЕ до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 24 березня 2016 року серії 12 ААА №245735 (а.с. 9).

На звернення позивача до ГУ ДФС у Волинській області із рапортом, в якому просив здійснити виплату йому одноразової грошової допомоги у звязку з тим, що йому встановлено ІІІ групу інвалідності, яка настала в період проходження служби в органах державної податкової служби (податкової міліції) внаслідок захворювання за наслідками нещасного випадку, у розмірі 60% відповідного трирічного розміру грошового забезпечення згідно із ступенем втрати працездатності (а.с.6), ГУ ДФС у Волинській області листом від 28 квітня 2016 року № 560/Ц/03-20-05-44 відмовило у виплаті одноразової грошової допомоги.

Відмову відповідач мотивував тим, що 07 листопада 2015 року втратив чинність Закон України «Про міліцію». Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 затверджено Порядок та умови призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, однак ця постанова та Закон України «Про Національну поліцію» не поширюються на працівників податкової міліції, тому проводити розрахунки та виплати одноразової грошової допомоги працівникам податкової міліції згідно з цими нормативно-правовими актами немає підстав.

Зазначені обставини встановлені судовим рішенням в адміністративній справі №803/1225/16 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Волинській області, Державної фіскальної служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити дії.

Відповідно до ч.1 ст.69 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Слід зазначити, що за результатами розгляду позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Волинській області, Державної фіскальної служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити дії постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2016 року у справі №803/1225/16 визнано протиправними дії Головного управління ДФС у Волинській області щодо ненадання висновку про можливість проведення виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у звязку із встановленням ІІІ групи інвалідності, яка настала в період проходження служби в органах державної податкової служби (податкової міліції) внаслідок захворювання за наслідками нещасного випадку; зобовязано Головне управління ДФС у Волинській області надати висновок про можливість проведення виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у звязку із встановленням ІІІ групи інвалідності, яка настала в період проходження служби в органах державної податкової служби (податкової міліції) внаслідок захворювання за наслідками нещасного випадку та направити висновок щодо можливості проведення грошової допомоги разом з документами, що визначені пунктом 7 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 року №707 «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції» до Державної фіскальної служби України для прийняття рішення про призначення виплати (а.с. 21-25).

Судове рішення у справі №803/1225/16 набрало законної сили 20 грудня 2016 року.

А відповідно до ч.2 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

На виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2016 року в адміністративній справі № 803/1225/16, відповідно до Порядку № 707 Головним управлінням ДФС у Волинській області прийнято рішення від 04 січня 2017 року, оформлене висновком про призначення одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника податкової міліції згідно з Податковим кодексом України, яким ОСОБА_1 призначено одноразову грошову допомогу в розмірі 42 850, 08 грн (а.с. 28).

Не погоджуючись із розміром одноразової грошової допомоги, призначеної відповідно до постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2016 року, Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 року №707, звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.

Відповідно до ч.6 статті 23 Закону України «Про міліцію» у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п'ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" Кабінет Міністрів України Постановою від 12 травня 2007 року № 707 затвердив Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, пунктом 1 якого, зокрема встановлено, що одноразова грошова допомога виплачується у разі: установлення інвалідності, яка настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ, органах державної податкової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення такого строку внаслідок захворювання або нещасного випадку, що сталися: під час виконання службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю, у розмірі: трирічного грошового забезпечення - інвалідам III групи.

Законом України «Про внесення змін до статті 23 Закону України «Про міліцію» щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівників міліції» від 13.02.2015 №208-VIII зокрема частину 6 статті 23 Закону України «Про міліцію» викладено в новій редакції (діяла з 12.03.2015), згідно з якою у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На підставі пунктів 1, 5 Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02 липня 2015 року Закон України "Про міліцію" визнано таким, що втратив чинність з 07 листопада 2015 року.

Відповідно до пункту 15 Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Пунктом 2 вказаної постанови установлено, що особам, які до набрання чинності Законом України від 13 лютого 2015 року № 208-VIII "Про внесення змін до статті 23 Закону України "Про міліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції" мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога призначається і виплачується відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 року № 707.

Підпунктом 2 пункту 3 Порядку №850 визначено, що розміри грошової допомоги у разі встановлення інвалідності III групи - 150-кратний прожитковий мінімум, установлений законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

При цьому безпідставними слід вважати покликання позивача на те, що відповідачем невірно визначено розмір одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 .

Слід зазначити, що оскільки днем виникнення у позивача права на отримання грошової допомоги є дата встановлення йому втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії, а саме 24 березня 2016 року, тобто після набрання чинності Законом України від 13 лютого 2015 року № 208-VIII "Про внесення змін до статті 23 Закону України "Про міліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції", до зазначених правовідносин необхідно застосовувати саме п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.

При цьому, звернувшись до ГУ ДФС у Волинській області із рапортом про виплату одноразової грошової допомоги на підставі п.2 ст.1 та ст. 3 Порядку №707, ОСОБА_1 виконав вимоги щодо необхідних додатків до рапорта.

Водночас пунктом 7 Порядку №850, дія якого поширюється на спірні правовідносин, визначає перелік документів, необхідних для призначення і виплати одноразової грошової допомоги, відмінний від переліку, встановленого Порядком № 707.

Крім того, з рапортом про виплату одноразової грошової допомоги з дотриманням вимог Порядку №850 позивач до ГУ ДФС у Волинській області не звертався.

Аналізуючи вищенаведені правові норми та фактичні обставини справи, колегія дійшла висновку, що рішення ГУ ДФС у Волинській області, оформлене висновком від 04 січня 2017 року, є правомірним, прийняте у спосіб та в порядку, що визначені чинним законодавством, розмір призначеної одноразової грошової допомоги відповідає розміру, визначеному відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 року № 707, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Керуючись частиною 3 статті 160, статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 29 червня 2017 року у справі № 803/722/17 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4

Ухвала складена в повному обсязі 10.10.2017.