Справа № 815/5207/17
Суддя: Бжассо Н. В.
Дата ухвалення: 2017-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5207/17
УХВАЛА

09 жовтня 2017 року суддя Одеського окружного адміністративного суду, Бжассо Н.В., дослідивши матеріали адміністративного позову ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Біляївської районної державної адміністрації Одеської області за участю третіх осіб, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області, СГ ТОВ «Агрофірма ім. С.М. Кірова», Відділ у Біляївському районі головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання протиправними дій

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов зазначений адміністративний позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Біляївської районної державної адміністрації Одеської області за участю третіх осіб, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області, СГ ТОВ «Агрофірма ім. С.М. Кірова», Відділ у Біляївському районі головного управління Держгеокадастру в Одеській області, за результатом розгляду якого позивачі просять суд:

визнати дії Біляївської районної державної адміністрації Одеської області щодо відмови в виділенні ОСОБА_2 в натурі земельної частки(паю) у розмірі 0,404 умовних кадастрових гектарів відповідно з дублікатом сертифіката на право на земельну частку(пай) серії НОМЕР_1 зареєстрований за №493 від 27.06.2008 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.04.2008 року та зареєстрований за №2-2051 із земель колишнього КСП ім. Кірова Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області протиправними та зобов'язати Біляївську районну державну адміністрацію Одеської області виділити ОСОБА_2 в натурі земельну частку(пай) у розмірі 0,404 умовних кадастрових гектарів відповідно з дублікатом сертифіката на право на земельну частку(пай) серії НОМЕР_1 зареєстрований за №493 від 27.06.2008 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.04.2008 року та зареєстрований за №2-2051 із земель колишнього КСП ім. Кірова Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області;

визнати дії Біляївської районної державної адміністрації Одеської області щодо відмови в виділенні ОСОБА_3 в натурі земельної частки(паю) у розмірі 0,404 умовних кадастрових гектарів відповідно з дублікатом сертифіката на право на земельну частку(пай) серії НОМЕР_2 зареєстрований за №603 від 27.06.2008 року на підставі розпорядження Біляївської районної державної адміністрації Одеської області від 09.06.2008 року №814/2008 із земель колишнього КСП ім. Кірова Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області протиправними та зобов'язати Біляївську районну державну адміністрацію Одеської області виділити ОСОБА_3 в натурі земельну частку(пай) у розмірі 0,404 умовних кадастрових гектарів відповідно з дублікатом сертифіката на право на земельну частку(пай) серії НОМЕР_2 зареєстрований за №603 від 27.06.2008 року на підставі розпорядження Біляївської районної державної адміністрації Одеської області від 09.06.2008 року №814/2008 із земель колишнього КСП ім. Кірова Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області;

визнати дії Біляївської районної державної адміністрації Одеської області щодо відмови в виділенні ОСОБА_4 в натурі земельної частки(паю) у розмірі 0,404 умовних кадастрових гектарів відповідно з дублікатом сертифіката на право на земельну частку(пай) серії НОМЕР_3 зареєстрований за №604 від 27.06.2008 року на підставі розпорядження Біляївської районної державної адміністрації Одеської області від 09.06.2008 року №15/2008 із земель колишнього КСП ім. Кірова Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області протиправними та зобов'язати Біляївську районну державну адміністрацію Одеської області виділити ОСОБА_4 в натурі земельну частку(пай) у розмірі 0,404 умовних кадастрових гектарів відповідно з дублікатом сертифіката на право на земельну частку(пай) серії НОМЕР_3 зареєстрований за №604 від 27.06.2008 року на підставі розпорядження Біляївської районної державної адміністрації Одеської області від 09.06.2008 року №15/2008 із земель колишнього КСП ім. Кірова Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області;

визнати дії Біляївської районної державної адміністрації Одеської області щодо відмови в виділенні ОСОБА_6 в натурі земельної частки(паю) у розмірі 0,404 умовних кадастрових гектарів відповідно з дублікатом сертифіката на право на земельну частку(пай) серії НОМЕР_4 зареєстрований за №605 від 27.06.2008 року на підставі розпорядження Біляївської районної державної адміністрації Одеської області від 09.06.2008 року №16/2008 із земель колишнього КСП ім. Кірова Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області протиправними та зобов'язати Біляївську районну державну адміністрацію Одеської області виділити ОСОБА_6 в натурі земельну частку(пай) у розмірі 0,404 умовних кадастрових гектарів відповідно з дублікатом сертифіката на право на земельну частку(пай) серії НОМЕР_4 зареєстрований за №605 від 27.06.2008 року на підставі розпорядження Біляївської районної державної адміністрації Одеської області від 09.06.2008 року №16/2008 із земель колишнього КСП ім. Кірова Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області;

визнати дії Біляївської районної державної адміністрації Одеської області щодо відмови в виділенні ОСОБА_5 в натурі земельної частки(паю) у розмірі 0,404 умовних кадастрових гектарів відповідно з дублікатом сертифіката на право на земельну частку(пай) серії НОМЕР_5 зареєстрований за №606 від 27.06.2008 року на підставі розпорядження Біляївської районної державної адміністрації Одеської області від 09.06.2008 року №17/2008 із земель колишнього КСП ім. Кірова Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області протиправними та зобов'язати Біляївську районну державну адміністрацію Одеської області виділити ОСОБА_5 в натурі земельну частку(пай) у розмірі 0,404 умовних кадастрових гектарів відповідно з дублікатом сертифіката на право на земельну частку(пай) серії НОМЕР_5 зареєстрований за №606 від 27.06.2008 року на підставі розпорядження Біляївської районної державної адміністрації Одеської області від 09.06.2008 року №17/2008 із земель колишнього КСП ім. Кірова Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області.

Дослідивши позовну заяву позивачів та надані ними документи, суд вважає, що у відкритті провадження в порядку адміністративного судочинства необхідно відмовити на підставі ст.109 КАС України, виходячи з наступного.

Правосуддя в Україні здійснюється шляхом розгляду і вирішення справ відповідно до процесуального законодавства України.

Пунктами 1 та 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з п.1 ч.1 ст.3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.3 КАС України, суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно частини 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

У відповідності до ч.1 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Таким чином, справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на розгляд до адміністративного суду спір, який виник між конкретними суб'єктами відносно їх прав та обов'язків, в конкретних правових відносинах, в яких один суб'єкт законодавчо уповноважений власно керувати поведінкою інших суб'єктів.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст.6 Європейської Конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У пункті 150 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Олександр Волков проти України" (Заява №21722/11), яке набрало статусу остаточного 27.05.2013 року суд зазначає, що згідно з практикою Суду, метою терміну "встановлений законом" у статті 6 Конвенції є гарантування того, "що функціонування судової системи у демократичному суспільстві не залежить від виконавчої влади, а регулюється законом, прийнятим парламентом". У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути залишена на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не матимуть певної свободи тлумачення відповідного національного законодавства (див. рішення від 21 червня 2011 року у справі "Фруні проти Словаччини" (Fruni v. Sloyaida), заява № 8014/07, п. 134, з подальшими посиланнями).

Далі у п.151 цього ж Рішення ЄСПЛ констатовано, що фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на склад колегії у кожній справі (див. ухвалу щодо прийнятності від 4 травня 2000 року у справі "Бускаріні проти Сан-Маріно" (Buscarini v. SanMarino), заява № 31657/96, та "Посохов проти Росії" (Posokhov v. Russia), заява № 63486/00, п. 39, ECHR 2003- IV).

Таким чином, ЄСПЛ зазначає, щo дотримання прав особи, визначені ч. 1 ст. 6 Конвенції щодо розгляду її справи встановленим законом судом, буде забезпечено лише тоді, коли її справу буде розглядати суд, який створений як орган та за персональним складом призначений у відповідності до вимог діючого законодавства.

Крім того, Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 р. вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Згідно з приписами п.п. 3, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року № 7, земельні спори громадян з органами державної влади та органами місцевого самоврядування з питань надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства у випадках, передбачених законодавством, а також спори з майнових питань, пов'язаних із земельними відносинами, за участю громадян, що є членами фермерського господарства, їхніх спадкоємців тощо розглядаються за правилами цивільного судочинства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" ЗК ( 2768-14 ).Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК ( 435-15 ), у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 ( 720/95 ) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо.

Приписами пп. 1.2.2 п.1.2 ст. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» від 17.05.2011 року № 6, з положень статей 13, 14, 140, 142, 143 Конституції України, статей 11, 16, 167, 169, 374 ЦК України, статей 2, 8, 48, 133, 148, 152, 197 ГК України, статей 80, 84, 123, 124, 127, 128 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) випливає, що органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у правовідносинах щодо розпорядження земельними ділянками державної та комунальної власності (наданні земельних ділянок громадянам та юридичним особам у власність або в користування, відчуженні земельних ділянок державної або комунальної власності, укладенні, зміні, розірванні договорів купівлі-продажу, ренти, оренди земельної ділянки та інших договорів щодо земельних ділянок, встановленні сервітуту, суперфіцію, емфітевзису, в тому числі прийнятті державними органами та органами місцевого самоврядування відповідних рішень) діють як органи, через які держава або територіальна громада реалізують повноваження власника земельних ділянок.

Реалізуючи відповідні повноваження, державні органи або органи місцевого самоврядування вступають з юридичними та фізичними особами у цивільні та господарські правовідносини. Отже, у таких відносинах держава або територіальні громади є рівними учасниками земельних відносин з іншими юридичними та фізичними особами, у тому числі з суб'єктами підприємницької діяльності.

Судом встановлено, що ОСОБА_8, як член КСП ім. Кірова в селі Усатове, Біляївського району, Одеської області, отримала сертифікат серії НОМЕР_6 на земельну частку (пай) розмівром 2,02 га.

Після смерті ОСОБА_8, позивачі, вступили в спадщину та отримали кожен по 1/5 частині земельної частки (паю). Право на спадщину було посвідчено державним нотарусолм Біляївської нотаріальної контори Одеської області.

На підставі рішень Біляївської РДА позивачі отримали сертифікати на право на земельну частку (пай).

Суд встановив, що 17.07.2017 року позивачі зверталися до Біляївської РДА Одеської області із заявами про виділення в натурі земельної частки (паю) згідно з отриманням сертифікатів на підставі свідоцтв про право на спадщину.

Листами від 24.07.2017 року відповідач повідомив позивачів про відсутність у документах позивачів викопіювань земельної частки (паю) на території Усатівської сільської ради Біляївського району Одестької області та просив надати повний пакет документів.

Відповідно до положень п.2 Інформаційного листа Верховного суду України від 26.12.2005 № 3.2.-2005 необхідною та єдиною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення цим суб'єктом владних управлінських функцій, при цьому ці функції повинні здійснюватись суб'єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

У випадку, якщо суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказаних владних управлінських функцій (щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору), то такий суб'єкт не знаходиться "при здійсненні управлінських функцій", та не має встановлених нормами КАС України необхідних ознак суб'єкта владних повноважень.

З огляду на вищевикладене, суд робить висновок, що зазначений спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки наявний сіпр про право цивільне, в якому відповідач - Біляївська РДА Одеської області виступає не як суб'єкт владних повноважень, а як орган, через який держава реалізує повноваження власника земельних ділянок.

Відповідно до ст.109 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.109 КАС України, суддя, -

У ХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в порядку адміністративного судочинства за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Біляївської районної державної адміністрації Одеської області за участю третіх осіб, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області, СГ ТОВ «Агрофірма ім. С.М. Кірова», Відділ у Біляївському районі головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання протиправними дій.

Роз'яснити, що вказані в позові вимоги підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвалу може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Одеського окружного адміністративного суду заяви про апеляційне оскарження протягом п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Суддя Н.В. Бжассо