Справа № 583/1759/17
Суддя: Ільченко В. М.
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№ 583/1759/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого - судді Ільченко В.М.

за участю секретаря Верби Н.О.

представника позивача ОСОБА_1

представника третьої особи Пяткової О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Охтирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: публічне акціонерне товариство «Нафтопроммаш» в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Пересадька Романа Івановича про захист права на пенсійне забезпечення за віком на пільгових умовах, -

ВСТАНОВИВ:

10.07.2017 позивач звернувся з даним позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Охтирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про відмову йому у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та відповідно до Списку № 2 виробництв, робіт професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах у зв'язку з відсутністю пільгового стажу, зобов'язавши відповідача призначити, нарахувати та виплачувати йому зазначену пенсію, починаючи нарахування та виплату пенсійного забезпечення з досягнення ним 55-річного віку, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_1. Свої вимоги мотивує тим, що з 23.12.1986 по 31.12.1994 він працював повний робочий день електромонтером по ремонту і обслуговуванню електроустаткування на гарячих ділянках робіт ПАТ «Нафтопроммаш», виконуючи роботи з капітального ремонту електроустаткування будь-якого призначення, всіх типів і габаритів, обслуговування силових та освітлюваних електроустановок зі складними схемами вмикання. Починаючи з 01.01.1995, в зв'язку з простоями, перебоями у виробництві, роботою з неповним робочим тижнем при п'ятиденному робочому тижні, він відпрацював з 01.01.1995 по 18.01.1996 - 208 днів, з 01.02.2002 по 19.09.2007 - 19536 годин. По досягненню 55-річного віку (ІНФОРМАЦІЯ_1) позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Після 24.04.2017 до нього був доведений акт перевірки достовірності та обґрунтованості відомостей, поданих для призначення (перерахунку) пенсії № 64/04.5-10, яким застережене, що в зв'язку з тим, що для перевірки не надані табелі обліку робочого часу за період роботи в шкідливих та важких умовах праці за період з 23.12.1986 по 18.01.1996 та з 01.02.2002 по 19.09.2007, перевірити достовірність даних щодо відпрацьованих 1178 днів у період з 01.02.2002 по 19.09.2007, зазначених у довідці від 31.03.2017 № 122 не можливо. Пенсійній установі були надані всі можливі, наявні та необхідні документи для прийняття рішення про призначення і виплату пенсії на пільгових умовах, з приводу чого також була подана заява від 23.05.2017 за вх. № 840. Проте, рішенням Охтирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 01.06.2017 № 15 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Вважає дії відповідача необґрунтованими та такими, що суперечать вимогам діючого законодавства.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених у позові, зазначивши, що позивач, досягнувши 55-річного віку, звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», були надані необхідні документи, які перевірялися відповідачем. Також, відповідачу була надана довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 17.05.2017 № 160 з додатками до неї, в якій фактично відпрацьований час за період з 01.02.2002 по 19.09.2007 зазначений в годинах, а не днях, тому Пенсійний фонд не прийняв до уваги дану довідку. Про відмову в призначенні пенсії позивач дізнався з повідомлення відповідача, саме рішення про відмову йому не надсилалось. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, стягнувши на користь позивача судові витрати та витрати на правову допомогу, та зобов'язавши відповідача направити до суду звіт про виконання судового рішення в порядку ст. 267 КАС України у строк один місяць з дня отримання постанови після набрання судовим рішенням законної сили.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, в своїх запереченнях зазначив, що в травні 2017 року позивач звернувся до управління з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2. Під час розгляду наданих позивачем документів для призначення пенсії за віком на пільгових умовах встановлено, що позивач має 8 років 10 місяців 26 днів пільгового стажу роботи за списком № 2. Отже підстав для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» немає. Рішенням управління від 01.06.2017 № 15 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Згідно додатку № 2 до уточнюючої довідки на пільгову пенсію від 17.05.2017 № 160, наданою позивачем, за період роботи з 01.02.2002 по 19.09.2007 відпрацьований час вказано в годинах, а не днях. Натомість, підрахунку годин пільгової роботи Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок № 383), не передбачено. Тому, підстав для врахування даного періоду роботи до пільгового стажу немає. З урахуванням підтвердженого пільгового стажу позивач матиме право на пільгову пенсію після досягнення 57 років. Також зазначив про безпідставність вимоги позивача щодо стягнення з управління судового збору. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі за необґрунтованістю.

Представник третьої особи в судовому засіданні пояснила, що постановою Господарського суду Сумської області від 20.09.2012 ПАТ «Нафтопроммаш» було визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру. Всі документи з особового складу підприємства за період з 1941 року по 2013 рік були передані ліквідатором на зберігання до трудового архіву архівного відділу Охтирської міської ради. Серед документів, переданих ліквідатору на початку ліквідаційної процедури, табелі обліку використання робочого часу були відсутні, оскільки згідно з вимогами наказу міністерства юстиції України від 12.04.2012 № 578/5 «Про затвердження Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів» такі табелі підлягають зберіганню протягом одного року. Тому табелі використання робочого часу до архівної установ не передавалися. Разом з тим, на зберігання до архівної установи передавалися інші документи трудового архіву ПАТ «Нафтопроммаш», як то: накази по особовому складу, матеріали атестації робочих місць, особові рахунки працівників. Особові рахунки працівників ПАТ «Нафтопроммаш» є первісними документами на підставі яких можна з'ясувати тривалість робочого часу кожного працівника в будь-якому періоді робочого часу, в тому числі й тривалість робочого часу позивача. Особові рахунки працівників ПАТ «Нафтопроммаш» містять інформацію про тривалість робочого часу в годинах на місяць. В той час не існувало законодавчих обмежень щодо ведення обліку робочого часу в годинах. Проаналізувавши тривалість робочого часу позивача, підтверджену даними відомостей про нарахування заробітної плати, і співставивши її з річними нормами тривалості робочого часу, встановленими Міністерством праці та соціальної політики України для працівників у

відповідних календарних періодах, вбачається, що позивач в 2002, 2003, 2004 та 2005 роках відпрацював більше ніж 80 % робочого часу, виконуючи при цьому роботу, що дає йому право на вихід на пенсію на пільгових умовах до досягнення загального пенсійного віку, крім 2006 року, де порівняння можна здійснити, виходячи з місячних показників тривалості робочого часу. За таких обставин, ігнорування даних відомостей про нарахування заробітної плати позивача, як єдиного документу, що підтверджує фактичну тривалість його робочого часу і зберігся до цього часу, призводить до грубого порушення трудових прав останнього та його права на пенсійне забезпечення.

Суд, проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення осіб, які беруть участь у справі, врахував позицію відповідача, дослідив письмові докази, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 2 Перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення», особам, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці та мали або матимуть право на пенсію відповідно до статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсії призначаються за нормами цього Закону, виходячи з вимог віку та стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Статтею 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно з п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 досяг 55-річного віку.

23.05.2017 позивач звернувся до Охтирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с. 123).

Рішенням Охтирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області від 01.06.2017 № 15 ОСОБА_3 відмовлено в призначенні вказаної пенсії. Згідно даного рішення, під час розгляду наданих документів для призначення пенсії за віком на пільгових умовах (за списком № 2) встановлено, що ОСОБА_3 має 8 років 10 місяців 26 днів пільгового стажу роботи електромонтером по ремонту і обслуговуванню електроустаткування пластмасового цеху. Також зазначено, що згідно додатку 2 до довідки № 160 від 17.05.2017 про підтвердження наявного пільгового стажу за період роботи з 01.02.2002 по 19.09.2007 відпрацьований час вказано в годинах, а не в днях, як це передбачено Порядком № 383, тому підстав для призначення пенсії за віком на пільгових умовах наданими документами немає (а.с. 121).

З матеріалів пенсійної справи № 1831, оглянутої в судовому засіданні, вбачається, що відповідачем до пільгового стажу за списком № 2 зараховано 8 років 10 місяців 17 днів за період з 23.12.1986 по 18.01.1996.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до абзаців 1, 2, 4 п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що довідки мають надаватися у разі, коли відсутні відомості в трудовій книжці про роботу особи у спірний період, що визначає її право на пільгову пенсію.

З трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 вбачається, що останній з 23.12.1986 по 18.01.1996 працював в ПАТ «Нафтопроммаш» (раніше - завод «Промзв'язок») на посаді електромонтера по ремонту і обслуговуванню електроустаткування на гарячих ділянках робіт ливарного цеху, яка передбачена Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, з 01.02.2002 по 19.09.2007 працював на посаді електромонтера по ремонту і обслуговуванню електроустаткування пластмасового цеху, яка передбачена Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36, що також підтверджується довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 17.05.2017 № 160 (далі - Довідка № 160) (а.с. 17-20, 42-49).

Крім того, в Довідці № 160 зазначено, що на працюючого електромонтера по ремонту і обслуговуванню електроустаткування ливарного цеху діють шкідливі речовини та фактори 80 % робочого часу, електромонтера по ремонту і обслуговуванню електроустаткування пластмасового цеху - 80-90 % робочого часу. Атестація робочого місця була проведена в 1994

році (наказ від 26.12.1994 № 321), в 1997 році (наказ від 11.09.1997 від 147), в 2002 році (наказ від 05.08.2002 № 168), та в 2010 році (наказ від 16.06.2010 № 43).

Як зазначалось вище, відповідачем до пільгового стажу за списком № 2 зараховано період з 23.12.1986 по 18.01.1996, та не враховано період з 01.02.2002 по 19.09.2007, оскільки відповідно до п. 7 Порядку № 383 у разі неритмічної роботи підприємства чи організації підрахунок пільгового стажу здійснюється в такому порядку: загальна кількість днів, протягом яких працівник повний робочий день був зайнятий на роботах із шкідливими умовами праці, ділиться на 25,4 при шестиденному робочому тижні і на 21,2 при п'ятиденному робочому тижні. Підрахунок годин пільгової роботи Порядком № 383 не передбачено.

Згідно Довідки № 160, починаючи з 01.01.1995 у зв'язку з простоями, перебоями у виробництві, ОСОБА_3 працював з неповним робочим тижнем при п'ятиденному робочому тижні.

Відповідно до Додатку № 2 до Довідки № 160 ОСОБА_3 за період з 01.02.2002 по 19.09.2007 фактично відпрацював 9536 годин (помилково зазначено 19536 годин), що також підтверджується розрахунковими листами за вказаний період (а.с. 20, 67-96).

Вказані документи підтверджують факт того, що ОСОБА_3 в період з 01.02.2002 по 19.09.2007 виконував роботу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Зазначення підприємством кількості відпрацьованого часу на цих роботах в годинах, а не в днях, не може бути підставою для неврахування цього часу та позбавлення особи на належну їй пільгову пенсію, а тому неврахування відповідачем періоду з 01.02.2002 по 19.09.2007 з цієї підстави є необґрунтованим.

Крім того, в матеріалах пенсійної справи № 1831 мається довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності і трудової книжки або відповідних записів у ній від 31.03.2017 № 122, в якій відпрацьований час за період з 01.02.2002 по 19.09.2007 зазначений в днях, а саме - 1178 днів (а.с. 124-127).

Таким чином, рішення про відмову в призначенні ОСОБА_3 пенсії за віком за списком № 2 на пільгових умовах є протиправними та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

З огляду на викладене, враховуючи, що за спірний період позивач відпрацював 9536 годин, що складає 1178 днів (з врахуванням п. 7 Порядку № 383 - 4 роки 7 місяців 12 днів), а тому загальний пільговий стаж роботи за списком № 2 складає понад 12 років 6 місяців, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов'язання відповідача призначити ОСОБА_3 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до вимог п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 20.04.2017.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем наданий договір про надання правової допомоги, акт здачі-прийняття виконаних робіт за договором про надання правової допомоги та розрахункова квитанція про оплату 2000 грн.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Таким чином, враховуючи характер спірних правовідносин, ступінь складності справи, необхідний і фактично наданий обсяг правової допомоги, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості, суд дійшов висновку про стягнення 1500 грн. в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу. Також підлягають відшкодуванню судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 640 грн, а всього підлягає стягненню на користь позивача 2140 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Вказаній нормі кореспондують положення абз. 7 п. 4 ч. 1 ст. 163 КАС України, згідно з якими у резолютивній частині постанови суду зазначається встановлений судом строк для подання суб'єктом владних повноважень - відповідачем до суду звіт про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

На підставі викладеного, керуючись ст. 46 Конституції України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», ст.ст. 4, 10, 11, 18, 69-71, 94, 159-163, 207, 267 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Охтирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області від 01 червня 2017 року № 15 про відмову в призначенні ОСОБА_3 пенсії за віком за списком № 2 на пільгових умовах.

Зобов'язати Охтирське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області призначити, нарахувати та виплачувати ОСОБА_3 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до вимог п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 20 квітня 2017 року.

Зобов'язати Охтирське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області подати до Охтирського міськрайонного суду Сумської області звіт про виконання постанови у строк один місяць з дня отримання постанови після набрання судовим рішенням законної сили.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Охтирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області на користь ОСОБА_3 витрати зі сплати судового збору за подачу адміністративного позову в розмірі 640 (шістсот сорок) грн та 1500 (одну тисячу п'ятсот) грн в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу, а всього стягнути 2140 (дві тисячі сто сорок) грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 10 днів з дня отримання копії даної постанови з одночасним поданням копії апеляційної скарги до апеляційного суду.

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області В.М. Ільченко