Справа № 804/2932/17
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2017-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 липня 2017 р. Справа № 804/2932/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши в порядку скороченого провадження у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області Державної Фіскальної служби України до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, третя особа: Криворізька південна об'єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Дніпропетровській області про стягнення суми податкового боргу, -
Головне управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (далі - ГУ ДФС у Дніпропетровській області, позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2, відповідач), третя особа: Криворізька південна об'єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Дніпропетровській області (далі - Криворізька південна ОДПІ) про стягнення податкового боргу з ФОП ОСОБА_2 на користь державного бюджету в сумі 40 086,54 грн. по наступним податкам:
-податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування податковий борг в сумі 36 692,13 грн;
- військовий збір податковий борг в сумі 3 394,41 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що відповідач має податковий борг, який у добровільному порядку не сплачує.
Відповідно до ст.183-2 КАС України позов прийнято до розгляду в скороченому провадженні та ухвалою суду відповідачу запропоновано у 10-тиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття надати до суду заперечення на позов або заяву про визнання позову.
Відповідач у встановлений судом строк не надав до суду ні заперечень на позов, ні заяви про визнання позову, про відкриття провадження у цій справі та розгляд її у скороченому провадженні повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. 35 КАС України.
Пунктом 4 ч.1 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб'єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження..
Відповідно до ч. 4 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення.
Згідно до п.2 ч.5 ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження не пізніше трьох днів з дня закінчення строку, передбаченого частиною третьою цієї статті, якщо до суду не було подано заперечення відповідача та за умови, що справа розглядається судом за місцезнаходженням відповідача.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) взято на облік як платник податків, станом на час розгляду справи перебуває на обліку в Криворізькій південній ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області.
Судом встановлено, що податковий борг ФОП ОСОБА_2 в сумі 40 086,54 грн. виник в результаті несплати у встановлені терміни сум грошових зобов'язань самостійно нарахованих платником податків:
- податкова декларація про майновий стан і доходи від 08.02.2016 року № НОМЕР_2, в якій термін сплати встановлений до 19.02.2017 року в сумі - 21 809,29 грн.;
- податкова декларація про майновий стан і доходи від 09.02.2017 року № НОМЕР_3, в якій термін сплати встановлений до 19.02.2017 року в сумі - 16 815,60 грн.;
- нараховано пені за період від 20.05.2016 року по 22.11.2016 року в розмірі 247,64 грн.
А також, як вбачається із матеріалів справи, ФОП ОСОБА_2 не сплачено військовий збір в сумі 3 394,41 грн.:
- податкова декларація про майновий стан і доходи від 09.02.2017 року № НОМЕР_3, в якій термін сплати встановлений до 19.02.2017 року в сумі - 1 401,30 грн.;
- податкова декларація про майновий стан і доходи від 08.02.2017 року № НОМЕР_2, в сумі - 2 180,93 грн.;
- нараховано пені за період від 20.05.2016 року по 22.11.2016 року в розмірі 24,76 грн.
Із розрахунку суми грошових вимог вбачається, що в картках особового рахунку обліковувалась переплата відповідачем в сумі 2 180,93 грн., залишок несплаченої суми складає 1968,35 грн.
З урахуванням викладеного, суд зазначає про підтвердження матеріалами справи наявності у відповідача заявленого до стягнення податкового боргу перед бюджетом, а саме: податкових декларацій про майновий стан і доходи із самостійно задекларованими вищевказаними сумами, облікової картки по операціям з нарахування та погашення податкових зобов'язань відповідачем, розрахунком суми боргу.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд виходить із того, що відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.
Стаття 36 Податкового кодексу України закріплює, що податковим обов'язком платника податку визнається його обов'язок обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Такий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором, він є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Виконання податкового обов'язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента.
Проте, відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе сам платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.
Відповідно пункту 286.2 статті 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.
Згідно пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Згідно пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95 Податкового кодексу України).
Пунктом 95.3 цієї статті визначено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Згідно положень пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, третя особа: Криворізька південна об'єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Дніпропетровській області про стягнення податковий борг в сумі 40 086 (сорок тисяч вісімдесят шість) гривень 54 копійки - задовольнити повністю.
Постанова підлягає негайному виконанню.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в апеляційної скарги у порядок та у строки, встановлені ст. 183-2, ст. 186 КАС України.
Постанова набирає законної сили у порядку та строки, передбачені ст. 254 КАС України.
Постанова, прийнята у скорочену провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя ОСОБА_1