Справа № 826/14502/16
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

03 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Лічевецького І.О. Сорочко Є.О.

за участю секретаря Данилюк Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст.41 КАС України апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кармен-Інвест» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кармен-Інвест» до Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправним та скасування припису,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач, Товариства з обмеженою відповідальністю «Кармен-Інвест», звернулось до суду з адміністративним позовом до Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправним та скасування припису №342/п від 23.08.2016.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 серпня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кармен-Інвест» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова суду підлягає залишенню без змін, з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі п.1 ч.1 ст. 198, ст.200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ТОВ «Кармен-Інвест» є власником будівлі по вул. Микільсько-Ботанічній, 11-А (технічна адреса/номер: 11-Б). Зазначена будівля є об'єктом культурної спадщини (наказ Головного управління охорони культурної спадщини від 25.09.2006 № 53). Розташовується у Центральному історичному ареалі м. Києва (рішення Київської міської ради від 28.03.2002 № 370/1804).

23 серпня 2016 року за наявності ознак правопорушення передбаченого ст. 298 Кримінального кодексу України Департаментом культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було видано ТОВ «Кармен-Інвест» припис.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням відповідача позивач звернувся до суду з позовом.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, прийшов до висновку про обґрунтованість та правомірність дій Департаментом культури при прийнятті оскаржуваного рішення, у зв'язку з загрозою подальшої руйнації будівлі, що є об'єктом культурної спадщини та забезпечення приведення зазначеного об'єкта до належного стану.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи виходячи з наступного.

Статтею 54 Конституції України закріплено, що культурна спадщина охороняється законом. Держава забезпечує збереження історичних пам'яток та інших об'єктів, що становлять культурну цінність, вживає заходів для повернення в Україну культурних цінностей народу, які знаходяться за її межами.

Правові засади здійснення охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об'єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища регулюються Законом.

Охорона об'єктів культурної спадщини є одним із пріоритетних завдань органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об'єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь регулює Закон.

Об'єкти культурної спадщини, які знаходяться на території України, охороняються державою.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про охорону культурної спадщини» Державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини.

До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини (далі - органи охорони культурної спадщини) належать: центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини; орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим; обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації; виконавчий орган сільської, селищної, міської ради.

Органи охорони культурної спадщини зобов'язані заборонити будь-яку діяльність юридичних або фізичних осіб, що створює загрозу пам'ятці або порушує законодавство, державні стандарти, норми і правила у сфері охорони культурної спадщини, на виконання ст. 30 Закону.

Використання пам'ятки повинно здійснюватися відповідно до режимів використання, встановлених органами охорони культурної спадщини, у спосіб, що потребує як найменших змін і доповнень пам'ятки та забезпечує збереження її матеріальної автентичності, просторової композиції, а також елементів обладнання, упорядження, оздоби тощо.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону культурної спадщини» об'єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов'язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об'єкти (об'єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об'єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність.

Щойно виявлений об'єкт культурної спадщини - об'єкт культурної спадщини, який занесено до Переліку об'єктів культурної спадщини відповідно до цього Закону.

Наведене свідчить, що всі об'єкти культурної спадщини мають два процесуальних стани: пам'ятки - ті що занесені до Державного реєстру нерухомих пам'яток України чи на які поширюється дія п. 3 Прикінцевих положень Закону, та щойно виявлені об'єкти культурної спадщини - ті що вивчаються компетентними особами на наявність предмету охорони, які в подальшому можуть стати пам'ятками. При цьому, в обох випадках такі об'єкти охороняються відповідно до вимог Закону.

З матеріалів справи вбачається, що будинок, який знаходиться за адресою: вул. Микільсько-Ботанічна, 11-А у Голосіївському районі м. Києва, є щойно виявленим об'єктом культурної спадщини відповідно до наказу Головного управління охорони культурної спадщини від 25.09.2006 р. № 53, та розташовується у Центральному історичному ареалі м. Києва на підставі рішення Київської міської ради від 28.03.2002 року № 370/1804, а відтак охороняється відповідно до Закону.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, листом № 100-2318 від 17.02.2016 Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація повідомила Департамент культури про аварійність зазначеного вище будинку.

03 березня 2016 року головним спеціалістом відділу інспекції Державного контролю об'єктів культурної спадщини та археологічного нагляду Управління збереження історичного середовища та охорони культурної спадщини Департаменту культури ВО КМР (КМДА) було здійснено огляд вказаного будинку по вул. Микільсько-Ботанічній, 11-А та зафіксовано його аварійний стан та можливість падіння лівої частини вказаного двоповерхового будинку на територію ДНЗ № 158. Власника чи балансоутримувача будівлі встановити не вдалося, що підтверджується Актом огляду об'єкта культурної спадщини на вул. Микільсько-Ботанічній, 11-А у Голосіївському районі міста Києва від 03.03.2016 р.

Департаментом культури 15.03.2016 надіслано до Департаменту комунальної власності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) лист № 060-1763 з проханням надати інформацію про балансоутримувача будинку. У відповідь Департамент комунальної власності повідомив, що інформація про балансоутримувача та власника зазначеного будинку в Департаменті відсутня.

В подальшому, на підставі заяви власника зазначеної будівлі - ТОВ «Кармен-Інвест», між вказаним товариством до Департаментом культури укладено Охоронний договір на щойно виявлений об'єкт культурної спадщини загальною площею 606,7 кв. м на вул. Микільсько-Ботанічній, 11-А (технічна адреса будинку (за даними КМ БТІ): вул. Микільсько-Ботанічна, 11 літ. Б) від 06.05.2015 №3263.

Невід'ємною частиною Охоронного договору є акт технічного стану від 30.03.2016 № 1, в якому зафіксовано, що об'єкт культурної спадщини є аварійним.

На підставі встановлення фактів аварійності, до п. 13 Охоронного договору було внесено проведення необхідних робіт із зазначенням строків виконання, а саме:

- замовити комплексне дослідження споруди. За результатами комплексного дослідження провести протиаварійні заходи - термін виконання - у II кварталі 2016 року;

- виконати реставраційно-реабілітаційні роботи згідно з погодженим у встановленому законодавством порядку, в тому числі з органом охорони, проектом реставрації та реабілітації об'єкта культурної спадщини - термін виконання - у 2016-2018 рр.

26 квітня 2016 року Департаментом культури надіслано листи до Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації та до Управління з питань надзвичайних ситуацій Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), (далі - Департамент міського благоустрою), з проханням вжити всіх необхідних заходів для запобігання обвалу будівлі та травмування дітей.

На виконання умов Охоронного договору, позивачем було розроблено реставраційне завдання на розроблення науково-проектної документації вказаного аварійного будинку та направлено до Департаменту культури на розгляд та погодження 23.06.2016.

25 липня 2016 року Департамент культури листом № 060-5407 від 25.07.2016 повідомив позивача про необхідність доопрацювання та приведення реставраційного завдання у відповідність до норм ДБН А.2.2.-6-2008.

У зв'язку із аварійністю об'єкта культурної спадщини та з метою збереження об'єкта культурної спадщини, Департаментом культури 28.04.2016 видано припис № 312/п, в якому вимагалось від власника: замовити комплексне дослідження споруди. За результатами комплексного дослідження провести протиаварійні заходи - термін виконання - у II кварталі 2016 року; виконати реставраційно-реабілітаційні роботи згідно з погодженим у встановленому законодавством порядку, в тому числі з органом охорони, проектом реставрації та реабілітації об'єкта культурної спадщини - термін виконання - у 2016-2018 рр.; отримати дозвіл на виконання робіт. Термін - після погодження проекту. Припис надіслано на юридичну адресу позивача 04.05.2016 та отримано останнім 06.05.2016.

Аналогічні вимоги закріплені в п. 13 Охоронного договору.

В подальшому 23 червня 2016 року на адресу Департаменту культури надійшов лист від позивача, в якому він просив розглянути та погодити реставраційне завдання.

З урахуванням викладеного вище, позивач проігнорував вимогу проведення дослідження, розроблення наукової документації для протиаварійних робіт, а одразу подав реставраційне завдання на розробку науково-проектної документації.

25 липня 2016 року Департамент культури відмовив у погоджені поданого реставраційного завдання позивача у зв'язку із його невідповідністю ДБН А.2.2.-6-2008.

02 серпня 2016 року на адресу Департаменту культури надійшов лист від ТОВ «Українські Архітектурні Технології» разом із відкоригованим реставраційним завданням, яке товариство просило розглянути та погодити.

У зв'язку із повторним невиконанням вимог ДБН А.2.2.-6-2008 та вимог Охоронного договору, Департамент культури листом № 060-5858 від 08.08.2016 відмовив у погодженні поданого проекту реставраційного завдання.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.08.2016 представниками Департаменту культури зафіксовано обвал лівої частини двоповерхового будинку на територію ДНЗ № 158. За інформацією, встановленою на місці події, обвал виник внаслідок неналежного утримання будівлі та природних чинників. Внаслідок обвалу було пошкоджено об'єкт культурної спадщини. Станом на день події, вказаний будинок знаходився в аварійному стані. Зафіксована динаміка руйнування (осипання штукатурки, обвисання окремих елементів будівлі тощо), була загроза повторного та/або повної руйнації окремих частин та/або об'єкту культурної спадщини в цілому.

За результати обстеження Департаментом культури, відповідно до вимог охоронного договору та відповідно до ст. 37 Закону України «Про охорону культурної спадщини», видано оскаржуваний припис з вимогою, в найкоротший термін:

- забезпечити проведення першочергових заходів для уникнення подальшої руйнації;

- забезпечити проведення протиаварійних та невідкладних консерваційних робіт на підставі науково-проектної документації, розробленої відповідно до п. 2.3.4. ДБН А.2.2-6-2008 «Склад, зміст, порядок розроблення і затвердження науково-проектної документації для реставрації об'єктів нерухомої культурної спадщини», (далі - ДБН А.2.2-6-2008);

- забезпечити приведення об'єкта культурної спадщини до належного стану на підставі погодженої у встановленому порядку науково-проектної документації;

- отримати дозвіл Департаменту культури на виконання відповідних робіт.

Повідомлено, що відповідно до ст. 30 Закону України «Про охорону культурної спадщини» приписи органів охорони культурної спадщини є обов'язковими для виконання всіма юридичними та фізичними особами.

Про виконання припису необхідно повідомити відділ інспекції державного контролю об'єктів культурної спадщини та археологічного нагляду Департаменту культури за адресою: м. Київ, вул. Спаська, 12, відділ інспекції.

Додатково позивача інформовано, що відповідно до ст. 43 Закону України «Про охорону культурної спадщини» за умисне незаконне знищення, руйнування або пошкодження об'єктів культурної спадщини чи їх частин винні особи притягаються до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Департамент міського благоустрою листом. № 064-8288 від 01.09.2016 повідомив Департамент культури про повторне обрушення конструкцій зазначеної будівлі 31.08.2016. Також повідомлено про наявність динаміки безконтрольного руйнування конструктивних елементів будівлі та про наявність критичних дефектів, пошкоджень і відхилень від вимог нормативних документів, які унеможливлюють гарантування безпеки для життя та здоров'я людей, а також про необхідність здійснення аварійно рятувальних заходів з розбирання аварійних елементів будівлі силами КАРС «Київська служба порятунку», які будуть здійснюватися починаючи з 02.09.2016.

Згідно з п. 9 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про охорону культурної спадщини» до повноважень районних державних адміністрацій, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради відповідно до їх компетенції у сфері охорони культурної спадщини належить: видання розпоряджень та приписів щодо охорони пам'яток місцевого значення, припинення робіт на цих пам'ятках, їх територіях та в зонах охорони, якщо ці роботи проводяться за відсутності затверджених або погоджених з відповідним органом охорони культурної спадщини програм та проектів, передбачених цим Законом дозволів або з відхиленням від них.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про охорону культурної спадщини» органи охорони культурної спадщини зобов'язані заборонити будь-яку діяльність юридичних або фізичних осіб, що створює загрозу пам'ятці або порушує законодавство, державні стандарти, норми і правила у сфері охорони культурної спадщини.

Приписи органів охорони культурної спадщини є обов'язковими для виконання всіма юридичними та фізичними особами.

Посилання апелянта на неправомірність проведення перевірки в рамках Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», колегія суддів не приймає до уваги, так як фактично Департамент культури не проводив перевірку позивача, як юридичної особи, а лише здійснив огляд об'єкта культурної спадщини з метою встановлення факту дотримання законодавства про охорону культурної спадщини посадовими особами позивача.

Департамент культури в рамках повноважень, наданих Законом України «Про охорону культурної спадщини», здійснює контроль за виконанням цього Закону, інших нормативно-правових актів про охорону культурної спадщини, забезпечує захист об'єктів культурної спадщини від загрози знищення, руйнування або пошкодження шляхом проведення огляду стану об'єктів культурної спадщини, а не їх власників (користувачів).Таким чином Департамент культури фактично здійснює перевірку належного утримання та використання об'єктів культурної спадщини, а не господарської діяльності їх власників, користувачів або замовників робіт на таких об'єктах.

Твердження апелянта про відсутність в акту обстеження будівлі та винесення припису раніше ніж було здійснено проведення огляду будівлі, колегія судді вважає необгрунтованими та безпідставними, оскільки матеріали справи містять акт огляду об'єкта культурної спадщини на вул. Микільсько-Ботанічній, 11-а м. Києва від 20.08.2016, в якому представниками Департаменту культури зафіксовано обвал лівої частини вказаного двоповерхового будинку на територію ДНЗ № 158 (а.с. 112).

Посилання апелянта на ту обставину, що Департамент культури безпідставно своєчасно не прийняв рішення та не погодив реставраційне завдання позивача, колегія суддів не приймає до уваги, з огляду на те, що Департамент відмовив в погодженні зазначеного проекту реставраційного завдання, у зв'язку з повторним невиконанням вимог ДБН А.2.2.-6-2008 та вимог Охоронюваного договору, про що повідомив позивача.

Дослідивши та проаналізувавши всі наявні у справі документи колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про правомірність та обґрунтованість припису Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №342/п від 23.08.2016, оскільки такі дії відповідачі були здійсненні у рамках діючого Закону України «Про охорону культурної спадщини», у зв'язку з загрозою подальшої руйнації будівлі, що є об'єктом культурної спадщини та відповідного забезпечення приведення зазначеного об'єкта до належного стану.

За таких обставин, колегія суддів в повній мірі погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень суд перевіряє чи вчинені вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією і законами України.

Виходячи з наведеного, а також системного аналізу вищевказаних норм права, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Надані докази були оцінені судом першої інстанції, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Крім того, було оцінено належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, що відповідає вимогам ст. 86 КАС України.

При цьому апеляційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені статтями 202 - 204 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Доводи, викладені заявником в апеляційній скарзі були предметом дослідження суду першої інстанції і не знайшли свого належного підтвердження.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 8-11, 160, 196, 198, 200, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кармен-Інвест» - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 серпня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів із дня складання у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України у порядку ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: І.О. Лічевецький

Є.О. Сорочко

Повний текст ухвали виготовлено 05 жовтня 2017 року.

Головуючий суддя Земляна Г.В.

Судді: Сорочко Є.О.

Лічевецький І.О.