Справа № 810/1551/17
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2017-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2017 року № 810/1551/17

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., за участю секретаря судового засідання Сакевич Ж.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Грегорини» до Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії,

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Грегорини» (далі позивач) з позовом до Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області (далі - відповідач), в якому позивач, з урахуванням заяв про уточнення позовних вимог (а.с. 94-100, 139-144), просить суд:

- визнати протиправними дії Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Київській області щодо припинення в односторонньому порядку Договору про визнання електронних документів № від 13.01.2017, укладеного між Києво-Святошинською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС в Київській області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Грегорини» (ідентифікаційний код 40481669);

- визнати протиправною бездіяльність Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Київській області щодо відмови в прийнятті податкової накладної №24 від 05.04.2017 Товариства з обмеженою відповідальністю «Грегорини» (ідентифікаційний код 40481669) з підстави припинення в односторонньому порядку Договору про визнання електронних документів № від 13.01.2017 та зобов'язати Києво-Святошинську об'єднану державну податкову інспекцією Головного управління ДФС в Київській області визнати зареєстрованою податкову накладну №24 від 05.04.2017 Товариства з обмеженою відповідальністю «Грегорини» (ідентифікаційний код 40481669) днем її фактичного отримання, тобто 11.04.2017.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 13.01.2017 між ТОВ «Грегорини» та Києво-Святошинською об'єднаною державною податковою інспекцєю Головного управління ДФС в Київській області був укладений договір про визнання електронних документів №.

Позивач зазначає, що підписання вказаного договору підтверджується квитанцією №2, квитанцією №1 та копією договору.

Пояснює, що з метою реалізації умов договору від 13.01.2017 № отримав посилені сертифікати ключів електронного цифрового підпису, термін дії яких не закінчено.

11.04.2017 ТОВ «Грегорини», відповідно до умов договору від 13.01.2017, в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису засобами телекомунікаційного звязку подано податкову накладну від 05.04.2017 №24 до Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Київській області.

11.04.2017 позивач отримав квитанцію №J1490901 про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, в якій зазначено, що відповідачем не було прийнято податкову накладну №24 від 05.04.2017 у звязку із порушенням вимог Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного звязку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 №233, оскільки можливо припинено Договір про визнання електронної звітності.

Позивач наголошує, що з інформації, яка міститься у квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 11.04.2017, вбачається, що договір про визнання електронної звітності, укладений між позивачем та відповідачем, припинено в односторонньому порядку податковим органом.

Вважає, відмову відповідача у прийнятті податкової звітності та розірвання договору в односторонньому порядку протиправними.

Відповідач позов не визнав, зазначив, що в рамках здійснення податкового контролю на виконання наказу ДФС від 28.07.2015 №543 «Рекомендований порядок взаємодії підрозділів ДФС при комплексному відпрацюванні податкових ризиків ПДВ» Києво-Святошинською ОДПІ було встановлено ймовірність невиконання (неналежного виконання) платниками податків податкового обов'язку, підтверджену сукупністю наявної податкової інформації. А саме за результатами аналізу матеріально-технічної бази, трудових ресурсів, звітності, даних ЄРПН було встановлено, що маючи в наявності незначну кількість працівників (зокрема засновник, директор, бухгалтер в одній особі), проведено сумнівні господарські операції та сформовано податковий кредит за рахунок реалізації товарів, походження яких невідомо та неможливо відстежити згідно ЄРПН. Номенклатура та обсяг реалізованих товарів свідчить про фактичну неможливість проведення таких операцій без спеціальної техніки, певної кількості персоналу, що не співвідноситься з наявними трудовими ресурсами ТОВ «Грегорини».

Відповідач зазначає, що враховуючи вимоги наказу від 28.07.2015 №543, проаналізувавши негативну податкову інформацію щодо позивача, службовою запискою від 07.04.2017 №187/10-13-12-02-11 управлінням податків та зборів з юридичних осіб ОДПІ було порушено питання про призупинення дії договору.

За наслідками розгляду даного питання, робочою групою з контролю моніторингу за реєстрацією податкових накладних було складено Протокол від 07.04.2017 №53, згідно з яким прийнято рішення - доручити управлінню обслуговування платників призупинити дію договору про визнання електронних документів платникам, що здійснюють ризикові операції, серед яких був позивач.

Наголошує, що відповідно до умов договору про визнання електронних документів від 13.01.2017 №, в разі припинення його дії надісланий платником податків податковий документ в електронному вигляді не приймається.

Відповідач у судове засідання, призначене на 02.10.2017, не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за відсутності його уповноваженого представника до суду не надходило.

Представник позивача 02.10.2017 через канцелярію суду подав клопотання про здійснення розгляду справи №810/1551/17 у порядку письмового провадження.

Частиною 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, приймаючи до уваги заявлені представниками сторін клопотання, та враховуючи відсутність потреби у витребуванні додаткових доказів та відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд прийшов до висновку здійснювати подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, суд

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Грегорини» (ідентифікаційний код 40481669) зареєстроване як юридична особа 13.05.2016 за адресою: 08600, Київська область, м. Васильків, вул. Грушевського, буд. 25, офіс 5, що підтверджуєтьтся витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 11.04.2017 (а.с. 42-46).

13.01.2017 між Києво-Святошинською ОДПІ (Васильківське відділення м. Васильків), з однієї сторони та ТОВ «Грегорини», з іншої сторони укладено договір №2 про визнання електронних документів (реєстраційний номер НОМЕР_1), предметом якого є визнання податкових документів, поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органів ДФС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу (а.с. 12-14).

Відповідно до пункту 3.1 розділу 3 договору від 13.01.2017 № орган зобов'язаний забезпечити приймання податкових документів в електронному вигляді платника податків у терміни, визначені законодавством для податкових документів в паперовому вигляді, та їх комп'ютерну обробку.

Згідно з пунктом 3.2 розділу 3 договору від 13.01.2017 № орган зобов'язаний забезпечити відправлення квитанцій на електронну адресу платника податків.

Крім того, в пункті 4 розділу 6 договору від 13.01.2017 № зазначено, що орган ДФС має право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку не надання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником місця реєстрації.

У разі припинення дії договору надісланий платником податків документ в електронному вигляді не приймається (п. 4 р. 6 договору від 13.01.2017 №).

Підписання вказаного договору підтверджується також квитанцією №1 щодо збереження документа на центральному рівні та квитанцією №2 щодо результатів перевірки та прийняття документа (а.с. 10-11).

11.04.2017 позивач засобами телекомунікаційного зв'язку через Єдине вікно подання електронної звітності ДФС України із застосуванням електронного цифрового підпису надіслав податкову накладну від 05.04.2017 №24 (а.с. 19), яка відповідно до квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників в Єдиному реєстрі податкових накладних від 11.04.2017 №J1490901 не була прийнята, а саме в квитанції зазначено наступне: документ доставлено до ДФС; документ не прийнято. При необхідності виправте документ та відправте його знову. Виявлені помилки: порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 №233, а саме: - . Можливо, припинено дію договору про визнання електронних документів (а.с. 20).

Вважаючи дії відповідача щодо розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів та бездіяльність відповідача щодо відмови в прийнятті податкової накладної №24 від 05.04.2017 протиправними, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Основні організаційно-правові засади електронного документообігу, використання електронних документів, правовий статус електронного цифрового підпису регулюються Законом України від 22.05.2003 №851-IV «Про електронні документи та електронний документообіг» (далі - Закон №851-IV).

Статтею 14 Закону №851-IV передбачено, що електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства України або на підставі договорів, що визначають взаємовідносини суб'єктів електронного документообігу.

При цьому, порядок підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку визначений Інструкцією, затвердженою наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 №233, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16 квітня 2008 р. за №320/15011 (надалі - Інструкція №233).

У відповідності до пункту 1 розділу 2 Інструкції №233 платник податків здійснює формування та подання податкових документів в електронному вигляді відповідно до законодавства із застосуванням спеціалізованого програмного забезпечення формування податкових документів, засобу криптографічного захисту інформації, керуючись цією Інструкцією та договором.

Згідно зі статтею 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Додатком 1 до Інструкції №233 передбачено форму Примірного договіру про визнання електронних документів, який укладається платником та контролюючим органом для врегулювання правовідносин з приводу визнання податкової звітності платника в електронному вигляді.

Згідно з пунктом 4 розділу 6 цього Примірного договору орган ДПС має право розірвати Договір в односторонньому порядку у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником місця реєстрації.

Таким чином, відповідач має право розірвати укладений між Києво-Святошинською ОДПІ (Васильківське відділення м. Васильків) та ТОВ «Грегорини» договір від 13.01.2017 № про визнання електронних документів (реєстраційний номер НОМЕР_1) в односторонньому порядку виключно у двох випадках: 1) не надання позивачем нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих; 2) зміна позивачем місця реєстрації.

Судом встановлено, що підставою для припинення договору про визнання електронних документів від 13.01.2017 №, як зазначено в письмових запереченнях проти позову, є наказ Державної фіскальної служби України «Про забезпечення комплексного контролю податкових ризиків з ПДВ» від 28.07.2015 №543 (далі Наказ №543), який прийнято з метою забезпечення стабільного розвитку економіки, рівних та конкурентних умов ведення бізнесу, унеможливлення фіскального тиску та нівелювання податкових ризиків у діяльності сумлінних платників податків, вжиття профілактичних заходів щодо запобігання вчиненню правопорушень, належної координації роботи органів державної фіскальної служби з упередження необґрунтованого формування податкового кредиту у значних розмірах. Вказаним наказом затверджено Рекомендований порядок взаємодії підрозділів ДФС при комплексному відпрацюванні податкових ризиків з податку на додану вартість.

Відповідач зазначив, що за результатами аналізу матеріально-технічної бази, трудових ресурсів, звітності, даних ЄРПН було встановлено, що маючи в наявності незначну кількість працівників (зокрема засновник, директор, бухгалтер в одній особі), проведено сумнівні господарські операції та сформовано податковий кредит за рахунок реалізації товарів, походження яких невідомо та неможливо відстежити згідно ЄРПН. Номенклатура та обсяг реалізованих товарів свідчить про фактичну неможливість проведення таких операцій без спеціальної техніки, певної кількості персоналу, що не співвідноситься з наявними трудовими ресурсами ТОВ «Грегорини».

Так, відповідно до службового листа від 07.04.2017 №187/10-13-12-02-11, відділом адміністрування податку на додану вартість управління податків і зборів з юридичних осіб, з урахуванням вимог наказу ДФС від 28.07.2015 №543 «Про забезпечення комплексного контролю податкових ризиків з ПДВ», здійснено аналіз податкової інформації, отриманої й опрацьованої відповідно до ст. ст. 72, 73 і 74 Податкового кодексу України, що відповідно до п. 74.1 ст. 74 Податкового кодексу України використовується для виконання покладених на контролюючі органи завдань, а саме: даних АІС «Податковий блок», Єдиного реєстру податкових накладних.

Зокрема, аналіз податкової інформації свідчить, що ряд субєктів господарювання (далі - СГ), які перебувають на обліку в Києво-Святошинській ОДПІ ГУ ДФС у Київській області та зареєстровані як платники ПДВ, тривалий час не здійснюють фінансову-господарську діяльність, при цьому встановлено випадки реєстрації СГ на посадових осіб, які вже являються засновниками інших СГ з ознаками «ризиковості», встановлено випадки реєстрації декількох СГ за однією податковою адресою тощо (а.с. 63).

У звязку з вищенаведеною службовою запискою, робочою групою з контролю моніторингу за реєстрацією податкових накладних Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області було складено Протокол від 07.04.2017 №53, згідно з яким прийнято рішення - доручити управлінню обслуговування платників призупинити дію договору про визнання звітності в електронному вигляді підприємств відповідно до службового листа управління податків і зборів з юридичних осіб, зокрема, від 07.04.2017 №187/10-13-12-02-11 (а.с. 62-67).

Отже, як свідчить досліджений судом Протокол від 07.04.2017 №53 відповідачем прийнято рішення саме про призупинення дії договору про визнання звітності в електронному вигляді від 13.01.2017 №.

Суд наголошує, що рекомендований Порядок взаємодії підрозділів ДФС при комплексному відпрацюванні податкових ризиків з податку на додану вартість, затверджений наказом ДФС України від 28.07.2015 №543, не є нормативно-правовим актом, а є лише актом рекомендаційного характеру, тому не може бути підставою для припинення чи призупинення дії договору про визнання електронних документів в односторонньому порядку.

Проте суд наголошує, що чинним законодавством України та договором про визнання електронних документів від 13.01.2017 № не передбачено такої підстави розірвання договору в односторонньому порядку, як «не здійснення тривалий час фінансово-господарської діяльності, встановлення ризиковості підприємства, встановлення реєстрації декількох підприємств за однією податковою адресою, тощо». Також суд зазначає, що порядок саме призупинення дії договору чинним законодвством не передбачений.

Згідно з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 22.05.2017 станом на дату розірвання відповідачем договору про визнання електронних документів - 11.04.2017 (а.с. 42-46), місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «Грегорини» є Київська область, м. Васильків, вул. Грушевського, буд. 25, офіс 5, тобто та сама адреса, що зазначена і в договорі про визнання електронних документів від 13.01.2017 №.

Окрім того, відповідачем не надано жодних доказів того, що платник податків не надав нового посиленого сертифікату (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих.

Тобто, розірвання або призупинення відповідачем договору про визнання електронних документів з позивачем в односторонньому порядку відбулося не з підстав, що передбачені договором та Інструкцією №233.

Отже, існування обставин, з наявністю яких пов'язується можливість розірвання або призупинення договору в односторонньому порядку, відповідачем не доведено.

Таким чином, підстави для призупинення договору чинним законодавством та самим договором не передбачені, тому позовні вимоги про визнання протиправними дій Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Київській області щодо призупинення в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів від 13.01.2017 №, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Київській області щодо відмови в прийнятті податкової накладної від 05.04.2017 №24 Товариства з обмеженою відповідальністю «Грегорини» (ідентифікаційний код 40481669) з підстави припинення в односторонньому порядку Договору про визнання електронних документів від 13.01.2017 № та зобов'язання Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Київській області визнати зареєстрованою податкову накладну від 05.04.2017 №24 Товариства з обмеженою відповідальністю «Грегорини» (ідентифікаційний код 40481669) днем її фактичного отримання, тобто 11.04.2017, суд зазначає наступне.

Виходячи із загального визначення поняття бездіяльністю є певна форма поведінки особи, яка полягає у невиконанні нею дій, які вона повинна була і могла вчинити відповідно до покладених на неї обов'язків і згідно з законодавством України.

В свою чергу, бездіяльність суб'єкта владних повноважень визначена як пасивна поведінка суб'єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня (абз. 5 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції (абз. 9 п. 201.10 ст. 201 ПК України).

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин (абз. 10 п. 201.10 ст. 201 ПК України).

З матеріалів вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Грегорини» складено податкову накладну від 05.04.2017 №24 на суму 1,08 грн., в т.ч. ПДВ 0,18 грн., яку направлено в електронному вигляді з метою реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с. 19).

Податковий орган в результаті обробки податкової накладної позивача від 05.04.2017 №24 надіслав позивачу квитанцію в електронному вигляді від 11.04.2017 №J1490901 про неприйняття документа у звязку з призупиненням договору про визнання електронних документів (а.с. 20).

Оскільки під час розгляду справи встановлено відсутність пасивної поведінки Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Київській області та вчинення відповідачем дій, направлених на обробку отриманої податкової накладної, а саме формування та надіслання позивачу квитанції в електронному вигляді від 11.04.2017 №J1490901 про неприйняття документа, то суд не вбачає правових підстав для задоволення позову в частині визнання протиправною бездіяльності Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Київській області щодо відмови в прийнятті податкової накладної від 05.04.2017 №24.

Щодо вимоги про зобов'язання відповідача визнати зареєстрованою податкову накладну від 05.04.2017 №24 днем її фактичного отримання, тобто 11.04.2017, суд зазначає, що такі вимоги є передчасними, адже позивачем не надано доказів того, що за наслідками набрання даним рішенням суду законної сили відповідач самостійно не зареєструє податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому суд зауважує, що відповідач під час опрацювання спірної податкової накладної не вчиняв передбачених законодавством дій щодо обробки змісту податкової накладної.

Так, відповідно до п.7 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок №1246), після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі до ДФС здійснюється їх розшифрування, перевіряється електронний цифровий підпис, визначається відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому в установленому порядку, та у разі відсутності причин для відмови проводиться їх реєстрація.

Відповідно до пункту 9 Порядку №1246 причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є:

1) наявність помилок під час заповнення податкової накладної;

2) відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;

3) факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;

4) порушення вимог щодо наявності суми податку, обчисленої відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України (для податкових накладних, що реєструються після 1 липня 2015 року);

5) порушення вимог, установлених пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 Податкового кодексу України.

Разом з тим, органи ДФС вищезазначені дії не проводили, оскільки договір про визнання електронних документів від 13.01.2017 № на момент реєстрації податкової накладної від 05.04.2017 №24 був призупинений, що не дозволяло податковому органу вчинити дії, направлені на розшифрування, перевірку електронного цифрового підпису, визначення відповідності електронного документа формату (стандарту), затвердженому в установленому порядку.

До того ж, згідно з абз. 1 п. 10 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 №569, обчислення суму податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі є дискреційним повноваження Державної фіскальної служби України, а суд, в даному випадку, не вбачає достатніх підстав для втручання в дискреційні повноваження відповідача.

З огляду на вищевикладене суд вважає позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС в Київській області щодо відмови в прийнятті податкової накладної від 05.04.2017 №24 ТОВ «Грегорини» з підстави припинення в односторонньому порядку Договору про визнання електронних документів від 13.01.2017 № та зобов'язання Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС в Київській області визнати зареєстрованою податкову накладну від 05.04.2017 №24 ТОВ «Грегорини» днем її фактичного отримання, тобто 11.04.2017, - необгрунтованими, що має наслідком відмову в задоволенні позову в цій частині.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до частини 1 статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Частиною 3 статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать: 1) витрати на правову допомогу; 2) витрати сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; 3) витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; 4) витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів на місці та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.

Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 №4191-VI передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Із наведеного випливає, що компенсація витрат на правову допомогу в адміністративних справах здійснюється виходячи із часу, протягом якого така допомога надавалась: у судовому засіданні, під час вчинення окремої процесуальної дії чи ознайомлення з матеріалами справи в суді.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік» №1801-VIII від 21.12.2016 з 01 січня 2017 року установлено прожитковий мінімуму для працездатних осіб у розмірі 1600,00 грн. (40 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1600) = 640 грн.).

Суд зазначає, що представник позивача приймав участь у наступних судових засіданнях по справі №810/1551/17, що підтверджується відповідними журналами судових засідань, а саме: 22.05.2017 - з 16:24 год. по 16:58 год., 31.05.2017 - з 17:00 год. по 17:23 год., 06.06.2017 - з 16:31 год. по 16:33 год., 16.06.2017 - з 13:11 год. по 13:17 год., 18.07.2017 - з 11:14 год. по 11:22 год., 28.09.2017 - з 12:06 год. по 12:11 год.

Отже, загальний час участі захисника позивача у судових засіданнях по справі в Київському окружному адміністративному суді склав 1 годину 25 хвилин (85 хвилин).

Також, відповідно до Журналу розгляду адміністративних справ і матеріалів суддею Київського окружного адміністративного суду, витяг з якого наявний в матеріалах справи, 27.09.2017 представник позивача здійснював ознайомлення з матеріалами справи №810/1551/17 в суді з 09:05 год. до 09:45 год, що складає 40 хвилин.

На підтвердження оплати послуг з надання правової допомоги позивачем надано квитанцію від 23.05.2017 №RF_QMA405АUCCVLN5R9E80L на суму 10000,00 грн. та квитанцію до прибуткового касового ордеру від 13.06.2017 №1 на суму 10000,00 грн. (а.с. 83, 119).

Суд зазначає, що квитанція від 23.05.2017 №RF_QMA405АUCCVLN5R9E80L на суму 10000,00 грн. не може бути доказом оплати позивачем послуг з надання правової допомоги, оскільки платником згідно вказаної квитанції є ОСОБА_1, а не ТОВ "Грегорини".

У звязку з вищезазначеним та враховуючи задоволення позовних вимог частково, судові витрати на правову допомогу підлягають відшкодуванню на користь позивача у загальному розмірі 656,00 грн. (640 грн. х (1 год. 25 хв.+ 40 хв. = 2 год. 05 хв.) =1312,00 грн. : 2).

Інша частина вартості правової допомоги, у тому числі за правовий аналіз документів, усні консультації, складання та подача позовної заяви до суду, складання та подача заяви про усунення нелоліків в позовній заяві, складання та подача клопотання про пришвидчення розгляду справи, клопотання про долучення доказів, про відшкодування судових витрат компенсації не підлягає, оскільки тривалість таких процесуальних дій жодним документом не підтверджується.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що при зверненні з позовом до суду позивачем за дві вимоги немайнового характеру про визнання протиправними дій та про визнання протиправної бездіяльності, зобовязання вчинити певні дії, сплачено судовий збір у розмірі 3200,00 грн., що підтверджується квитанціями №51 від 25.04.2017 на суму 1600,00 грн. та від 06.06.2017 №1209FB18A8 на суму 1600,00 грн., оригінали яких знаходяться в матеріалах адміністративної справи (а.с.2, 101).

Враховуючи задоволення однієї позовної вимоги немайнового характеру із двох заявлених, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1600,00 грн. та витрат на правову допомогу в сумі 656,00 грн. підлягають стягненню з Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, відповідно до положень статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС в Київській області щодо призупинення в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів від 13.01.2017 №.

3. В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

4. Стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 656,00 грн. (шістсот пятдесят шість грн. 00 коп.) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Грегорини» (08600, Київська область, м. Васильків, вул. Грушевського, буд. 25, офіс 5, ідентифікаційний код 40481669) за рахунок бюджетних асигнувань Києво-Святошинської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області (Київська область, м. Вишневе, вул. Ломоносова, буд. 34, ідентифікаційний код 39471029).

5. Стягнути судовий збір у розмірі 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот грн. 00 коп.) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Грегорини» (08600, Київська область, м. Васильків, вул. Грушевського, буд. 25, офіс 5, ідентифікаційний код 40481669) за рахунок бюджетних асигнувань Києво-Святошинської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області (Київська область, м. Вишневе, вул. Ломоносова, буд. 34, ідентифікаційний код 39471029).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кушнова А.О.