Справа № 802/956/17-а
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2017-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/956/17-а

Головуючий у 1-й інстанції: Чернюк А.Ю.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

09 жовтня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Смілянця Е. С. Сушка О.О.

секретар судового засідання: Томашук А.В.

за участі:

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю - підприємство "АВІС" на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 16 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю - підприємство "АВІС" до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю - підприємство "АВІС" звернулось до Вінницького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 16 серпня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 16 серпня 2017 року скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного зясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

09.10.2017р. позивач подав заяву про відкладення судового засідання з огляду на зайнятість представника позивача в іншому судовому засіданні. Вказана заява залишена судом без задоволення за необґрунтованістю, адже позивачем не надано жодних доказів на підтвердження неможливості представлення його інтересів в суді іншим представником.

Згідно із ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Керуючись положеннями даної норми та враховуючи відсутність заперечень представника відповідача, колегія суддів вирішила провести розгляд справи за даної явки сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Встановлено, що між ТОВ "Авіс" і ТОВ «СВІТ ОЛІЯ» були здійснені господарські операції з придбання олії соняшникової, результатом чого було отримання ТОВ "Авіс" податкових накладних, виписаних та зареєстрованих в ЄРПН ТОВ «СВІТ ОЛІЯ».

22 лютого 2016р. позивачем було подано податкову декларацію з податку на додану вартість за січень 2016р. до МГУ ДФС - Центральний офіс з ОВП (реєстраційний номер документу: НОМЕР_1).

18 березня 2016р. позивачем було подано Податкову декларацію з податку на додану вартість за лютий 2016р. до МГУ ДФС - Центральний офіс з ОВП (реєстраційний номер документу: НОМЕР_2).

До вищезазначених Податкових деклараціях з ПДВ Позивачем були внесені суми податкових накладних за отримані та сплачені товарно-матеріальні цінності від ТОВ «СВІТ ОЛІЯ» () за січень 2016р. на суму 99 293, грн. та за лютий 2016р. - 574 885,00 грн.

Починаючи з 13:48 годин 29 березня 2016 р. і до 14 квітня 2016р. включно позивач почав отримувати від ДФС України відмову в реєстрації податкових накладних без жодного зазначення причини такої відмови з рекомендацією звернення до ДПІ за місцем реєстрації для з'ясування причини помилки.

На численні звернення до податкових органів різних рівнів щодо виправлення вказаної помилки позивач не отримав відповіді, яка б вирішила проблему з неможливістю реєстрації вказаних податкових декларацій.

Як зазначає позивач, 14 квітня 2016р. в усній телефонній розмові він отримав від службової особи фіскальної служби рекомендацію виключити з Податкової декларації з податку на додану вартість за січень - лютий 2016р., а також не включати в Податкову декларацію з податку на додану вартість за березень податкові накладні, отримані за цей період від ТОВ «СВІТ ОЛІЯ».

15 квітня 2016р. позивач подав уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з ПДВ у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок за січень 2016р. (квитанція №), за лютий 2016р. (квитанція № НОМЕР_3), а суми податкових накладних, отриманих від ТОВ «СВІТ ОЛІЯ» () у березні 2016р. на суму 814 676,00 грн. було виключено до даного розрахунку. Після цього реєстрації податкових накладних (окрім, отриманих від ТОВ «СВІТ ОЛІЯ») була поновлена.

31 березня 2017 року позивач подав уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за період січень 2016 року (№ від 31.03.2017 року), лютий 2016 року (№ від 31.03.2017 року), березень 2016 року (№ від 31.03.2017 року), квітень 2016 року (№ від 31.03.2017 року), травень 2016 року (№ від 31.03.2017 року), червень 2016 року (№ від 31.03.2017 року), липень 2016 року (№ від 31.03.2017 року), серпень 2016 року (№ від 31.03.2017 року), вересень 2016 року (№ від 31.03.2017 року), жовтень 2016 року (№ від 31.03.2017 року), листопад 2016 року (№ від 31.03.2017 року), грудень 2016 року (№ від 31.03.2017 року), січень 2017 року (№ від 31.03.2017 року), лютий 2017 року (№ від 31.03.2017 року). До вказаних розрахунків позивач включив суми податкових накладних, отриманих від ТОВ «СВІТ ОЛІЯ» в січні та лютому 2016 року.

Заступником начальника управління - начальником відділу контролю за відшкодуванням податку на додану вартість управління податків і зборів з юридичних осіб Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області ОСОБА_3, відповідно до п.200.10 ст. 200 ПК України в порядку ст. 76 розділу II проведено камеральну перевірку уточнюючих розрахунків податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за період січень 2016 року (№ від 31.03.2017 року), лютий 2016 року (№ від 31.03.2017 року), березень 2016 року (№ від 31.03.2017 року), квітень 2016 року (№ від 31.03.2017 року), травень 2016 року (№ від 31.03.2017 року), червень 2016 року (№ від 31.03.2017 року), липень 2016 року (№ від 31.03.2017 року), серпень 2016 року (№ від 31.03.2017 року), вересень 2016 року (№ від 31.03.2017 року), жовтень 2016 року (№ від 31.03.2017 року), листопад 2016 року (№ від 31.03.2017 року), грудень 2016 року (№ від 31.03.2017 року), січень 2017 року (№ від 31.03.2017 року), лютий 2017 року (№ від 31.03.2017 року).

За результатами перевірки складено акт року №176/1201/13304871 від 25 квітня 2017 року в якому зафіксовані порушення ТОВ - підприємство "АВІС" вимог п.198.6 ст.198 ПК України, шляхом завищення суми податкового кредиту, в т.ч.: січень 2016 року на 99293 грн., лютий 2016 року на 574885 грн., березень 2016 року на 814676 грн.

Крім того, дані камеральної перевірки свідчать про завищення суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за: - січень 2016 року на 99293 грн., - лютий 2016 року на 674178 грн., - березень 2016 року на 1488854 грн., - квітень 2016 року на 1488854 грн., - травень 2016 року на 1488854 грн., - червень 2016 року на 1488854 грн., - липень 2016 року на 1488854 грн., - серпень 2016 року на 1488854 грн., - вересень 2016 року на 1488854 грн., - жовтень 2016 року на 1488854 грн., - листопад 2016 року на 1488854 грн., - грудень 2016 року на 1488854 грн., - січень 2017 року на 1488854 грн., - лютий 2017 року на 1488854 грн. та відповідальність платника, передбачену п. 123.1 ст. 123 глави 11 розділу II Податкового кодексу України.

На підставі висновків акту перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № від 11 травня 2017 року, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на 1 488 854 грн.

Позивач не погодився із вказаним рішенням та звернувся до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що висновки акту перевірки є обґрунтованими, що свідчить про відсутність підстав для визнання протиправним та скасування спірного рішення.

Колегія суддів не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує викладене нижче.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку, зокрема, з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст.198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п.201.11 ст.201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

ОСОБА_4 податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.

Платник податку має право зареєструвати податкову накладну та/або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в якій загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 200-1.3 ст. 200-1 цього Кодексу протягом 365 календарних днів, що наступають за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування.

Водночас, пунктом 50.1 ст.50 ПК України встановлено, що у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених ст.102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Стаття 102 ПК України передбачає строк у 1095 днів.

Тобто, при виявленні платником податку помилки, що міститься у раніше поданій ним податковій звітності з ПДВ, платник податку має право у строк 1095 днів скласти уточнюючий розрахунок до податкової декларацій ПДВ за звітний (податковий) період, у якому допущено таку помилку та виправити неправильно відображені показники.

Наведені норми розрізняють порядок та строки подання уточнюючих розрахунків та строк формування податкового кредиту за податковою накладною. Адже у випадку зміни платником податків суми самостійно визначеного податкового кредиту шляхом подання уточнюючого розрахунку коригуються дані податкової звітності минулого періоду; таке коригування є можливим у межах 1095-денного строку. У разі ж включення до податкового кредиту суми ПДВ за податковою накладною, складеною у минулому звітному періоді, формуються дані поточного звітного періоду; при цьому податкова накладна має силу підтверджувального документа протягом 365 днів з дати її виписки.

Відповідач, з яким погодився суд першої інстанції, зазначає, що позивач на підставі уточнюючих розрахунків податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 31.03.2017р., виправив помилки у деклараціях з ПДВ за січень - березень 2017 року та включив до складу податкового кредиту за січень - березень 2016 року податкові накладні з дати складання яких пройшло більше 365 днів.

Однак, колегія суддів звертає увагу на те, що в даному випадку позивачем використано право на виправлення помилки самостійно виявленої у раніше поданій податковій декларації, яке за ним зберігається протягом 1095 днів. Тобто, позивач виправив помилки, допущені в деклараціях з ПДВ за січень - березень 2016 року, шляхом подання 31 березня 2017 року уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок.

Крім того, згідно пп. 4.1.4 ст. 4 ПК України податкове законодавство України ґрунтується зокрема на принципі презумпції правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

З урахуванням викладеного, є необґрунтованим висновок відповідача про завищення позивачем податкового кредиту на суму 1 488 854,00 грн. шляхом протиправного включення до складу податкового кредиту сум ПДВ згідно податкових накладних, які були складені та зареєстровані в ЕРПН, строком більше ніж 365 діб.

У відповідності із ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно пп. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, що призвело до неправильного вирішення справи, постанову суду першої інстанції належить скасувати і прийняти нову постанову про задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Встановлено, що позивачем понесені судові витрати зі сплати судового збору за подання адміністративного позову та апеляційної скарги, які суд присуджує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Заявлені позивачем в клопотанні від 09.10.2017р. витрати на послуги адвоката, колегія суддів не вважає за можливе стягнути з відповідача, адже позивачем не надано акта приймання-передачі наданих адвокатом послуг, що унеможливлює ідентифікацію та матеріальну оцінку таких послуг.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю - підприємство "АВІС" задовольнити.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 16 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю - Підприємство "АВІС" до Головне управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення змінити.

Прийняти нову постанову.

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області № від 11 травня 2017 року.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області () за рахунок його бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю - підприємство "АВІС" судовий збір в розмірі 46 898,91 грн.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 13 жовтня 2017 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_5 ОСОБА_4