Справа № 465/3141/17
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/8082/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Матковської З.М., Кузьмича С.М.

при секретарі судового засідання: Керод Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Залізничного об'єднаного управління пенсійного фонду України м. Львова на постанову Франківського районного суду міста Львова від 09.06.2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Залізничного об'єднаного управління пенсійного фонду України м. Львова про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Залізничного об'єднаного управління пенсійного фонду України м. Львова в якому просить визнати дії відповідача протиправними, скасувати рішення та зобов'язати Залізничне об'єднане управління пенсійного фонду України м. Львова здійснити перерахунок і виплату пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників за три календарні роки, які передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2014, 2015, 2016 роки, що передбачено статтею 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 27 січня 2017 р. та в подальшому.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що з 1998 року одержував пенсію за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених із військової служби, та деяких інших осіб». 04 січня 2017 року досяг пенсійного віку та 27 січня 2017 року відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» звернувся до управління пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова із заявою про призначення пенсії за віком. Однак відповідачем 26.04.2017 року було прийнято рішення, яким йому було відмовлено у задоволенні перерахунку пенсії.

Постановою Франківського районного суду міста Львова від 09.06.2017 року адміністративний позов задоволено.

Визнано дії Залізничного об'єднаного управління пенсійного фонду України м. Львова,

щодо відмови у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку і виплати пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників за три календарні роки, які передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2014, 2015, 2016 роки, що передбачено статтею 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» протиправними. Зобов'язано Залізничне об'єднане управління пенсійного фонду України м. Львова здійснити ОСОБА_1 перерахунок і виплату пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників за три календарні роки, які передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2014, 2015, 2016 роки, що передбачено статтею 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 27 січня 2017 року та в подальшому.

Постанову суду першої інстанції оскаржило Залізничне об'єднане управління пенсійного фонду України м. Львова. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім, випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухваленим відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач з 1998 року одержував пенсію за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених із військової служби, та деяких інших осіб».

04 січня 2017 року він досяг пенсійного віку та 27 січня 2017 року відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» звернувся до управління пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова із заявою про призначення пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників за три календарні роки, які передують року звернення за призначенням пенсії, що передбачено статтею 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з часу звернення з заявою про призначення пенсії та в подальшому.

26.04.2017 року відповідачем було прийнято рішення, яким йому було відмовлено у задоволенні перерахунку пенсії.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Згідно з ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» військовослужбовцям, особам,які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам, які мають право на пенсію за цим Законом, пенсія обчислюються виходячи з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством.

Таким чином, відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року.

Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не містить жодного посилання на показник «середня заробітна плата у галузях економіки України». За таких обставин даний показник не має жодного відношення до пенсії позивача за вислугу років, що отримувалася ним, оскільки при її розрахунку він не застосувався взагалі, а тому і не повинен застосовуватися при розрахунку пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з ст. 5 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що особам, звільненим з військової служби, іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей може призначатися (за їх бажанням) пенсія на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відтак, умови й порядок обчислення цих пенсій визначені різними законодавчими актами. Тобто, законодавець окремо виділив призначення пенсії на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскільки позивачу у 2017 році було призначено іншу пенсію за іншим законом, то при її обчисленні має застосовуватися середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2014-2016 роки як це передбачено ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Оскільки пенсія згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» була призначена позивачу вперше, то для визначення її розміру мають застосовуватися формули, які використовуються при призначенні пенсії вперше, а не ті формули, які використовуються при переході із одного виду пенсії на інший чи при перерахунку пенсії.

Аналогічна позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 31.03.2015 року у справі № 21-612а14, де чітко визначено, що показник заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки попередньо призначена пенсія за вислугу років обчислена за іншим законом та з інших підстав, зокрема без врахування будь-якого показника середньої заробітної плати в галузях економіки України.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Залізничного об'єднаного управління пенсійного фонду України м. Львова залишити без задоволення, а постанову Франківського районного суду міста Львова від 09.06.2017 року у справі №465/3141/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді З. М. Матковська
С. М. Кузьмич

Повний текст судового рішення виготовлено 11.10.2017 року