Справа № 808/1415/17
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04 жовтня 2017 рокусправа № 808/1415/17
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Мельника В.В.

суддів: Чепурнова Д.В. Сафронової С.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні в м. Дніпрі

апеляційну скаргу Запорізької митниці ДФС

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 06 липня 2017 року у справі № 808/1415/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислові колеса»

до Запорізької митниці ДФС

про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислові колеса» (далі по тексту Позивач) звернулося до суду з позовом до Запорізької митниці ДФС (далі по тексту Відповідач), в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Запорізької митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № 112050000/2016/000082/2 від 30.11.2016 року.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 23 травня 2017 року відкрито провадження у справі № 808/1415/17.

Позивач, посилаючись на доводи, викладені у позовній заяві, зокрема, зазначив, що оскаржуване рішення не містить жодної інформації про те, в чому полягає невідповідність розрахунків вартості, не зазначено, які дані не піддаються обчисленню. При цьому наголошено на тому, що визначаючи митну вартість товару, Відповідач посилався на ціни, відображені в митній декларації № 112020000/НОМЕР_1 від 17.03.2016 року, разом з тим, станом на 10.10.2016 року ціни, визначені вказаною митною декларацією, не були чинними, оскільки були визначені на підставі рішення про коригування митної вартості, яке було скасовано в судовому порядку та відповідне судове рішення набрало законної сили.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 06 липня 2017 року у справі № 808/1415/17 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислові колеса» задоволено (суддя Семененко М.О.).

Визнано протиправним та скасовано рішення Запорізької митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №112050000/2016/000082/2 від 30.11.2016 року.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що додатково наданими до митного оформлення документами Позивач усунув виявлені розбіжності, при цьому певні недоліки в оформленні відповідних документів не перешкоджали митному органу можливість перевірити заявлену митну вартість імпортованого товару.

Відповідач Запорізька митниця ДФС, не погодившись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 06 липня 2017 року у справі № 808/1415/17 в повному обсязі та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційних вимог Відповідач, зокрема, зазначив, що декларантом не надано документів на підтвердження інформації про сплату за оцінюваний товар, тобто не надано рахунку-фактури (інвойс), який зазначено в платіжному дорученні на виконання умов зовнішньоекономічного контракту. Так, оплата товару була здійснена на підставі інвойсу від 15.09.2016 року № ZS2016-8-014 LW, який не було предявлено до митного оформлення. При цьому наданий до митного оформлення інвойс № SU2016А236 від 12.10.2016 року оформлено пізніше, ніж платіжне доручення. Наголошено на відсутності логічної послідовності ціноутворення, адже наданий прас-лист адресований безпосередньо покупцю та має субєктивну спрямованість, крім того, вказаний прас-лист не містить умов поставки. Зазначено, що скасування рішення про коригування митної вартості в судовому порядку не несе жодних правових наслідків щодо спірного рішення, оскільки джерелом інформації стала саме митна декларація, а не рішення митного органу, прийняте за попередній період.

Позивач заперечень на апеляційну скаргу до суду не надавав.

Представник Відповідача у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, просив скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 06 липня 2017 року у справі № 808/1415/17 та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник Позивача проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечував, просив залишити без змін оскаржувану постанову суду.

У судовому засіданні, заслухавши представників Позивача і Відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи, 01 серпня 2016 року між Позивачем та компанією Zhongshan Longway Casters Co.Ltd укладено договір (контракт) № 01/09 (а.с.37-42), відповідно до пункту 1.1 якого продавець - Zhongshan Longway Casters Co.Ltd зобовязується поставити, а покупець ТОВ «Промислові колеса» прийняти та оплатити колеса, тачки та складові частини до них в асортименті, надалі поіменовані Товар, асортимент, кількість і ціна котрого зазначаються в інвойсах, які виписуються на кожну партію товару.

Відповідно до пункту 2.1 договору ціна на товар, що постачається по даному договору, приймається на умовах CIF Одеса або Іллічівськ, Україна (Одеса або Іллічівськ порт, Україна) або FOB порт продавця у відповідності до правил «Інкотермс-2000», що зазначається у відповідних інвойсах.

Загальна вартість договору, на момент його укладання, складає 27 779,23 доларів США (п.2.2, п.2.3 Договору).

На виконання умов Договору Позивачем імпортовано на митну територію України товар, а саме: колеса до ручних вантажних візків (Товар № 1 згідно митної декларації) та колеса (ролики) до ручних вантажних візків з арматурою з недорогоцінних металів (Товар №2 згідно митної декларації). Для митного оформлення вказаного товару позивачем подано до митного органу митну декларацію № 112050000/2016/022286, у якій визначено митну вартість імпортованого товару на рівні 28 434,56 доларів США, з яких вартість товару складає 27779,23 доларів США, витрати на транспортування становлять 655,33 доларів США (а.с.15-18).

Разом з митною декларацією позивачем до митного оформлення подано:

- Міжнародна автомобільна накладна (CMR) (а.с.24);

- Коносамент (а.с.25);

- Довідка про транспортні витрати (а.с.26);

- Платіжне доручення від 29.09.2016 (а.с.27);

- Рахунок-фактура LS-3987519 (а.с.28);

- Висновок експерта ГО-5208 (а.с.29-31);

- Комерційна пропозиція від 31.08.2016 (а.с.32-33);

- Інвойс SU2016A236 (а.с.34);

- Пакувальний лист (а.с.35);

- Рахунок-проформа ZH2016-8-014 LW (а.с.36);

- Договір (контракт) №01/09 від 01.08.2016 (а.с.37-42);

- Договір з митного брокерського обслуговування №112/1603/0001 від 01.03.2016 (а.с.43-51);

- Договір про надання транспортно-експедиційних послуг та організації перевезення вантажів автомобільним транспортом №БС-1214 від 18.07.2016 (а.с.52-58);

- Сертифікат про походження товару загальної форми (а.с.59);

- Митна декларація країни відправлення( а.с.60-61).

Під час здійснення відповідачем митних формальностей щодо документального оформлення імпортованого позивачем товару спрацювала Автоматизована система аналізу та управління ризиками (далі - АСАУР), а саме АСАУР сформовано профілі ризиків та визначено необхідні митні процедури, а саме:

за кодом 105-2 Контроль правильності визначення митної вартості товарів: «Необхідно перевірити достовірність декларування транспортних витрат (фрахт контейнерів). Згідно наявної інформації, фрахт контейнера з відповідної країни до порту призначення коштує близько від 1800 до 2200 USD. Перевірити документи, що підтверджують митну вартість та її складові, відомості про які зазначені у гр.44 МД (якщо такі не були подані митниці), їх скан-копії з ЕЦП декларанта прикріпити до МД. Необхідно перевірити достовірність декларування витрат на транспортування. Сума транспортних витрат нижча порівняно з мінімальними витратами на кілограм товару по аналогічних країні відправлення, виду транспорту та умовах поставки при попередніх митних оформленнях. Витребувати у декларанта заявлені у гр.44 митної декларації документи, що підтверджують транспортні витрати. Ретельно опрацювати подані документи для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частин 3 та 4 ст.53 МКУ. По наступних товарах можливе заниження митної вартості товару: Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України з урахуванням вимог наказу Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 № 689 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України». Ретельно опрацювати подані документи для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частин З та 4 ст. 53 МКУ.»;

за кодом 106-2 Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів: «Необхідно перевірити достовірність декларування витрат на транспортування. Сума транспортних витрат нижча порівняно з мінімальними витратами на кілограм товару по аналогічних країні відправлення, виду транспорту та умовах поставки при попередніх митних оформленнях. Витребувати у декларанта заявлені у гр.44 митної декларації документи, що підтверджують транспортні витрати. Ретельно опрацювати подані документи для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частин 3 та 4 ст. 53 МКУ. По наступних товарах можливе заниження митної вартості товару: Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України з урахуванням вимог наказу Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 № 689 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України». Ретельно опрацювати подані документи для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частин 3 та 4 ст. 53 МКУ.» (а.с.109).

Під час проведення посиленого контролю та перевірки правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару митний орган дійшов висновку, що надані до митного оформлення документи містять розбіжності, а саме: надане платіжне доручення б/н від 29.09.2016 містить посилання на інвойс № ZS2016-8-014LW від 15.09.2016, до митного оформлення подано інвойс № SU2016A236 від 12.10.2016, у якому наявне посилання на рахунок-проформу № ZH2016-8014 від 15.08.2016.

У зв'язку зі встановленням розбіжностей у поданих до митного оформлення документах, 29.11.2016 декларанту направлено електронне повідомлення, із зазначенням про наявність у поданих до митного оформлення документах розбіжностей та про необхідність надати наступні додаткові документи: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 6) інші документи на бажання декларанта (а.с.110).

На усунення виявлених розбіжностей позивач подав до митного органу листом від 30.11.2016 № 1129 відповідні пояснення (а.с.71) та додаткові документи, а саме: оборотно-сальдову відомість по рахунку 3712 за 29.09.2016-29.11.2016 (а.с.62); договір на транспортно-експедиційне обслуговування №108/16 від 13.10.2016 (а.с.63-68); лист постачальника №б/н від 30.11.2016 (а.с.69-70).

За результатами дослідження додатково поданих документів Відповідачем здійснено додаткову перевірку первинно поданих документів та встановлено недоліки у експертному висновку, прайс-листі, відсутність географічного пункту поставки у митній декларації країни відправлення, у звязку з чим митний орган дійшов висновку щодо неможливості застосування методу визначення митної вартості товару за ціною договору. Митну вартість імпортованого товару визначено із застосуванням резервного методу, використана наявна у митного органу інформація щодо раніше визнаних митних вартостей за митною декларацією №112050000/2016/004311 від 17.03.2016.

30.11.2016 Відповідачем винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №112050000/2016/00514 (а.с.22) та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №112050000/2016/000082/2 від 30.11.2016 (а.с.19-21), товар випущений у вільний обіг у відповідності до Х розділу Митного кодексу України за митною декларацією №112050000/2016/022456 (а.с.73-79).

Скасування рішення про коригування митної вартості і було предметом судового розгляду.

Надаючи правову оцінку рішенням субєкта владних повноважень, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч.1 ст.52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

За приписами ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено ч.1 ст.53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як передбачено ч.3 ст.53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію) (ч.4 ст.53 Митного кодексу).

Відповідно до ст.53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 Митного кодексу України).

Як встановлено ч.1 ст.54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч.6 ст.54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі, якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.58 Митного кодексу України основний метод визначення митної вартості не застосовується, якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Аналізуючи наведені вище норми колегія суддів приходить до висновку, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод, тобто за ціною договору.

На підставі положень статей 53, 54 Митного кодексу України можна дійти висновку, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, висловленій, зокрема, в постановах від 31 березня 2015 року (у справах № 21-127а15 та № 21-53а15).

Так, Відповідачем в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товару № 112050000/2016/000082/2 від 30.11.2016 року наведено про виявлення наступних розбіжностей у документах, поданих декларантом під час процедури митного оформлення:

1) платіжне доручення б/н від 29.09.2016 містить посилання на інвойс № ZS2016-8-014LW від 15.09.2016, до митного оформлення подано інвойс № SU2016A236 від 12.10.2016, у якому наявне посилання на рахунок-проформу № ZH2016-8014 від 15.08.2016.

Надаючи правову оцінку вказаним розбіжностям, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає, що з платіжного доручення в іноземній валюті від 29.09.2016, яке міститься в матеріалах справи та яке подавалось до митного оформлення, встановлено, що вказане платіжне доручення в розділі «Details of Payment» містить наступний запис: «PRPMNT FOR wheels for trolleys CNTR №01/09 DD 01-08-2016, inv ZS2016-8-014LW dd 15/09/2016.» (а.с.27). Тобто, платіжне доручення від 29.09.2016 містило посилання на інвойс з номером ZS2016-8-014LW від 15.09.2016 р.

До митного оформлення Позивачем надано інвойс з номером № SU2016A236 від 12.10.2016 та проформу-інвойс № ZH2016-8014 від 15.08.2016, на що Позивачу обґрунтовано вказано митним органом під час проведення митних формальностей (а.с.34,36).

Разом з тим, з наданого до матеріалів справи листа ТОВ «Промислові колеса» від 30.11.2016, який додатково подавався Позивачем до митного оформлення, судом встановлено, що платіжне доручення від 29.09.2016 містило посилання не на інвойс, а на проформу інвойс № ZS2016-8-014LW, а дата 15.09.2016 була зазначена у платіжному дорученні помилково, замість вірної 15.08.2016, що також підтверджується і листом постачальника (а.с.69, 70, 71).

При цьому ТОВ «Промислові колеса» до митного оформлення було подано проформу інвойс №ZS2016-8-014LW від 15.08.2016, яка оформлена за контрактом №01/09 на загальну суму 27779,23 доларів США, що підтверджує помилкове зазначення у платіжному дорученні дати 15.09.2016.

При цьому, судом першої інстанції було вірно зазначено, що відповідно до умов контракту оплати продукції здійснюється наступним чином: 100% від загальної вартості суми контракту оплачується покупцем на умовах передоплати за товар до 01.10.2016. Тобто, обґрунтованим є твердження Позивача про те, що оскільки умовами контракту передбачена 100 відсоткова передоплата за придбаний товар, то первинним документом на підставі якого здійснюється розрахунки є проформа інвойс, на яку і містить посилання платіжне доручення від 29.09.2016.

З матеріалів справи вбачається, що комерційний інвойс №SU2016A236 на суму 27779,23 доларів США було складено продавцем 12.10.2016 після оплати Позивачем поставленого товару.

Отже, додатково наданими до митного оформлення документами Позивач усунув виявлені митним органом розбіжності.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що подані до митного оформлення документи: інвойс №SU2016A236 від 12.10.2016, платіжне доручення в іноземній валюті від 29.09.2016 та проформа інвойс №ZS2016-8-014LW від 15.08.2016, хоча і містили певні недоліки в оформленні, проте у сукупності надавали митному органу можливість перевірити заявлену митну вартість імпортованого товару, оскільки вказані документи не містили розбіжностей щодо найменування імпортованого товару, його кількості та вартості.

2) оборотно-сальдова відомість 3712 по рахунку ТОВ «Промислові колеса» не містить за період з 29.09.2016 року по 29.11.2016 року вартісних характеристик оцінюваного товару. Відповідно до аналізу попередньо наданих документів можна зазначити, що у висновку Дніпропетровської торгово-промислової палати № ГО-5208 від 28.11.2016 року не зазначено умови поставки товару, відсутні посилання на зовнішні джерела інформації. «Прайс-лист виробника на обрані позиції» передбачений необмеженому колу покупців. Крім цього, прайс-лист не містить інформацію про умови поставки. У копії митної декларації країни відправлення не зазначений географічний пункт поставки.

Договір купівлі-продажу від 01.08.2016 року № 01/09 згідно з п. 2.2. містить інформацію, що загальна сума договору становить 27 779, 23 дол. США. Проформа-інвойс з визначеними цінами на всі позиції товару на загальну суму27 779, 23 дол. США датована 15.08.2016 року. При цьому прайс-лист датований 31.08.2016 року, в якому компанія Zhongshan Longway Casters Co.Ltd пропонує ексклюзивні ціни на вибрану продукцію. Тобто, цінова пропозиція на продукцію від 31.08.2016 року була запропонована пізніш, ніж надана проформа-інвойс з визначеним цінами від 15.08.2016 року. Зазначені документи не мають логічної послідовності ціноутворення товарів.

Надаючи правову оцінку вказаним розбіжностям, колегія суддів зазначає, посилання заявника апеляційної скарги на те, що оборотно-сальдова відомість не містить вартісних характеристик, є безпідставними, оскільки остання містить інформацію про купівлю валюти у розмірі, необхідному для сплати вартості товарів, що були предметом поставки, з посиланням і на номер відповідного договору (а.с.62).

Суд апеляційної інстанції також критично оцінює посилання митного органу на те, що наданий декларантом прайс-лист не містить посилань на умови поставки, адресований безпосередньо покупцю, як підставу для висновку про неможливість визначення митної вартості товару за ціною договору.

При розгляді наданих декларантом каталогів, специфікацій, прейскурантів (прайс-листів) виробника товару контролюючий орган має упевнитись, що інформацію, яка містяться в зазначених документах, можна ідентифікувати з поставкою оцінюваних товарів.

В комерційній практиці при просуванні товару на ринок одними із методів встановлення контактів з потенційними покупцями є направлення продавцем комерційної пропозиції (оферти) або прейскуранта (прайс-листа).

Під комерційною пропозицією (офертою) зазвичай розуміється письмова пропозиція продавця, спрямована можливому покупцю або конкретним покупцям про продаж партії товару на певних умовах. У випадках, коли між сторонами раніше вже було укладено аналогічний договір, комерційна пропозиція (оферта) може містити лише деякі умови. Відносно решти умов робиться посилання на раніше укладений договір. Комерційна пропозиція (оферта) може мати персональні умови і персональні знижки, які зазвичай не розповсюджуються на необмежену кількість потенційних покупців.

Прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців. На практиці термін "прейскурант" частіше використовується для зазначення цін на перелік послуг.

Згідно загальноприйнятої світової практики прейскурант (прайс-лист) має містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування товару, артикул, якість товару (за необхідності), одиниці виміру (штуки, упаковки тощо), ціну, з обов'язковим зазначенням валюти, передбачені системи знижок, виробника/виробників, умови поставки, умови платежу, термін поставки, характер тари та упаковки, дата його складання або ж число, з якого дані ціни вводяться в дію, термін дії, контактна інформація про продавця та будь-які інші положення, що стосуються умов продажу товарів.

В комерційній практиці відмінність комерційної пропозиції від прейскуранта (прайс-листа) полягає в його персоналізації обмеженому колу покупців. Відомості, зазначені в комерційній пропозиції продавця, адресовані безпосередньо конкретному покупцю.

З наданого Позивачем до митного оформлення документу вбачається, що останній містить відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування певних товарів, ціну, умови поставки, дату виготовлення та інші відомості.

Чинне законодавство не встановлює будь-яких вимог щодо форми та змісту прайс-листів, які можуть оформлюватись контрагентами у довільній формі та на власний розсуд, про що неодноразово зазначав Вищий адміністративний суд України (ухвала від 26.11.2015 р. № К/800/23193/14), у зв'язку із чим суд критично оцінює відповідне обґрунтування митного органу в якості підстави для сумнівів у митній вартості товару, задекларованого декларантом.

Крім того, колегія суддів апеляційного суду наголошує, що як оскаржуване рішення про коригування митної вартості, так і картка відмови містять у переліку поданих до митного оформлення документах саме визначення «комерційна пропозиція б/н від 31.08.2016 року», що додатково свідчить про безпідставність посилань заявника апеляційної скарги на адресування прас-листа лише конкретному покупцю, адже за змістом поданий до митного оформлення документ є комерційною пропозицією, яка адресована безпосередньо конкретному покупцю.

Також, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції відносно того, що рішення про коригування митної вартості товару, відповідно до якого визначено митну вартість у МД №11205000/2016/004311 від 17.03.2016, було скасовано ще до прийняття рішення, яке є предметом оскарження в даній справі, а отже інформація щодо митної вартості товару за МД №11205000/2016/004311 від 17.03.2016 не могла бути використана митним органом. При цьому, твердження Відповідача на можливість використання інформації щодо митної вартості товарів за МД № 11205000/2016/004311 від 17.03.2016 з огляду на те, що сама декларація не була скасована та залишилась чинною, є хибним, оскільки протиправне та скасоване судом рішення про коригування митної вартості товару, на підставі якого декларантом визначено митну вартість товару, не може створювати юридичних наслідків.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржене рішення про коригування митної вартості товарів № 112050000/2016/000082/2 від 30.11.2016 року підлягає скасуванню.

Виходячи з викладеного, суд першої інстанції під час розгляду даної справи обєктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про задоволення адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 06 липня 2017 року у справі № 808/1415/17 необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги Відповідача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Запорізької митниці ДФС - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 06 липня 2017 року у справі № 808/1415/17 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, а в разі складання рішення в повному обсязі відповідно до ст. 160 зазначеного кодексу з дня складання рішення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено 05 жовтня 2017 року.

Головуючий: В.В. Мельник

Суддя: Д.В. Чепурнов

Суддя: С.В. Сафронова