Справа № 295/8025/17
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2017-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Полонець С.М.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"05" жовтня 2017 р. Справа № 295/8025/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шидловського В.Б.

суддів: Бучик А.Ю.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м.Житомира на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від "24" липня 2017 р. у справі за позовом Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м.Житомира до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання незаконним рішення державного виконавця ,

ВСТАНОВИВ:

Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м.Житомира 21.07.2017 року звернулося до суду з даним позовом, в якому одночасно заявляло клопотання про поновлення строку для подачі адміністративного позову; просило визнати незаконними дії старшого виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_3; скасувати постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 16.11.2016 року у виконавчому провадженні № 50228628.

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 24.07.2017 року позовна заява Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м.Житомира відповідно до вимог ч.1 ст.100 КАС України залишена без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду з даним позовом.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її, як таку, що постановлена із порушенням норм процесуального права, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

В апеляційній скарзі позивач, посилається на те, що отримавши постанову державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 16.11.2016 року про стягнення з боржника виконавчого збору не мало можливості на той час сплатити судовий збір за подання позову до суду у зв'язку з відсутністю коштів.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно ч.2 ст.181 КАС України, позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Дана норма закону означає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Необхідно зазначити, що процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.

Відповідно до ст.100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Як свідчать матеріали справи, позивач 22.11.2016 року отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 16.11.2016 року, що підтверджено відбитком вхідного штампу із зазначенням дати надходження.

Отже, термін для оскарження даної постанови сплив 22.05.2017 року.

Із позовом до суду позивач звернувся 21.07.2017 року, тобто, пропустивши встановлений законом шестимісячний строк.

При цьому, посилання позивача на неможливість звернення до суду у визначений ст.99 КАС України строк у зв'язку з відсутністю коштів на сплату судового збору, суд вважає неповажною причиною.

Колегія суддів наголошує, що дотримання строків звернення до суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно - правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду є наявність обставин, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

В той же час, жодних доказів на поважність причин, які є об'єктивно непереборними, пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного, в межах передбаченого Кодексом строку звернення до суду, позивачем не представлено.

Суд вважає за необхідне зазначити, що законодавче обмеження строку звернення до суду, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відтак, суд вважає, що позивачем не було представлено достатніх доказів, які б дали суду дійти переконання про поважність пропущення позивачем строку для звернення до суду, встановленого ст.99 КАС України, отже в суду першої інстанції були правові підстави для залишення позовної заяви без розгляду згідно вимог ст.100 КАС України.

З огляду на таке, наведені в апеляційній скарзі доводи не викликають сумнівів щодо правильності висновків суду першої інстанції та застосування норм процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права.

Зважаючи на те, що суд прийняв судове рішення з додержанням норм процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира залишити без задоволення, ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від "24" липня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: А.Ю.Бучик

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира вул.Перемоги,55,м.Житомир,10003

- ,