Справа № 522/5974/17
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2017 р.м.ОдесаСправа № 522/5974/17

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Тарасов А.В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Потапчука В.О.

суддів - Семенюка Г.В.

- ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційними скаргами Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Роздільнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області на постанову Приморського районного суду м.Одеси від 08 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Роздільнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2017 року ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2, позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Роздільнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 08 червня 2017 року адміністративний позов задоволений.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, Головне УПФ України в Одеській області та Роздільнянське ОУПФ України Одеської області звернулися до суду з апеляційними скаргами, в яких просять постанову суду скасувати та ухвалити нову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Відповідно до приписів ст. 197 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції, може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд за їх участю, а також у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційних скарг Головного УПФ України в Одеській області та Роздільнянського ОУПФ України Одеської області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Постановою Іванівського районного суду Одеської області від 01 квітня 2011 року, яка була змінена постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2013 року визнано протиправними дії УПФ України в Іванівському районі Одеської області з призначення та виплати ОСОБА_2, як інваліду 2-ої групи та постраждалому внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1-ої категорії, пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі меншому восьми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі меншому 75 відсотків мінімальної пенсії за віком; зобов'язано УПФ України в Іванівському районі Одеської області призначити та провести перерахунок пенсії ОСОБА_2, як інваліду 2-ої групи та постраждалому внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1-ої категорії, з урахуванням його права на пенсію по інвалідності у розмірі не нижче восьми мінімальних пенсій за віком та на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, з 01 жовтня 2010 року, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком встановленого Законом України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» від 20 жовтня 2009 року на 2010 рік та виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 23 грудня 2010 року відповідно, з виплатою різниці між перерахованим розміром пенсії та фактично отриманим.

03 січня 2017 року листом УПФ України в Іванівському районі Одеської області вих.№ 50/П-2 позивачу було повідомлено про проведення перерахунку пенсії на виконання рішення суду, у зв'язку з чим донараховано за період з 01 жовтня 2010 року по 22 липня 2011 року доплату в сумі 19 844,90 грн., однак перерахунок пенсії за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року Державним бюджетом України не передбачено.

Отримавши зазначену відповідь, позивач звернувся зі скаргою до ГУПФ України в Одеській області, за результатами розгляду якої, відповідач листом від 09 лютого 2017 року №110/П-11 повідомив, що судове рішення виконано органами Пенсійного фонду України в межах покладених зобов'язань та оскільки судом не визначено кінцевої дати його виконання, відповідний перерахунок пенсії проведено до внесення змін в законодавство, яке регулює спірні правовідносини, тобто до 22 липня 20011 року.

Не погоджуючись з вищевказаним позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що у період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року були відсутні правові обмеження для нарахування та виплати пенсій у встановлених статтями 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»розмірах, тому за цей період часу, на виконання постанови Іванівського районного суду Одеської області від 01 квітня 2011 року, яка була змінена постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2013 року, позивач має право на отримання основної та додаткової пенсій відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», таким чином позов підлягає задоволенню.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції правильним та таким, що відповідає вимогам Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України та Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В апеляційних скаргах вказується на те, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у звязку з чим апелянтами ставиться питання про скасування постанови Приморського районного суду м.Одеси від 08 червня 2017 року та ухвалення нової постанови, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити. Окрім того, апелянти зазначають, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення не в повному обсязі досліджено питання дотримання позивачем строків звернення до суду.

Колегія суддів не погоджується з такими доводами апелянтів з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст. 50, ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - особам, віднесеним до 1 категорії, які є інвалідами 2 групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, які є інвалідами 3 групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

В усіх випадках розміри пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: 8 мінімальних пенсій за віком - для інвалідів 2 групи; 6 мінімальних пенсій за віком - для інвалідів 3 групи.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, коштів, які враховуються при визначенні міжбюджетних трансфертів, та інших джерел, не заборонених законодавством.

Законом України від 14 червня 2011 року №3491-УІ Прикінцеві положення Закону України від 28 грудня 2010 року №2857 УІ «Про Державний бюджет України на 2011 рік» доповнено п.4, яким встановлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 54 Закону №796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених КМУ виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету УПФ на 2011 рік. 23 липня 2011 року набрала чинності постанова КМУ від 6 липня 2011 року №745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», якою встановлено розмір додаткової пенсії особам, які постраждали від наслідків Чорнобильської катастрофи.

Як вбачається з матеріалів справи, розрахунок пенсійних виплат позивачу відповідачем здійснено за правилами, встановленими постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 3 Бюджетного кодексу України встановлено, що бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Закон України «Про державний бюджет України на 2014 рік» від 16 січня 2014 року не містить обмежень щодо застосування Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в тому числі і статей 50, 54 цього Закону.

Згідно Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31 липня 2014 року №1622-VII, який набрав чинності 03 серпня 2014 року, Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» доповнено пунктом 6-7, яким встановлено, що норми ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік. Закон України від 31 липня 2014 року «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» №1622-VII набрав чинності 03 серпня 2014 року.

Системний аналіз вказаних норм права дає підстави вважати, що до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31 липня 2014 року №1622-VII, застосуванню підлягають положення ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а з 03 серпня 2014 року - відповідні положення Постанови Кабінету Міністрів України.

Аналізуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, що з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року були відсутні правові обмеження для нарахування та виплати пенсій у встановлених статтями 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розмірах, тому за цей період часу, на виконання постанови Іванівського районного суду Одеської області від 01 квітня 2011 року, яка була змінена постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2013 року, позивач має право на отримання основної та додаткової пенсій відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Окрім того колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційних скарг про те, що позивачем пропущений строк на звернення до суду, оскільки, як правильно було зазначено судом першої інстанції в оскаржуваній постанові від 08 червня 2017 року, згідно пункту 11 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 16 березня 2012 року № 4 «Про судову практику вирішення адміністративними судами спорів, що виникають у зв'язку із застосуванням статей 39, 48, 50, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» під час вирішення питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду з позовами про нарахування та виплату пенсії громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, судам необхідно керуватися нормами статті 99 КАС України.

Частиною 2 ст. 99 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як правильно було встановлено судом першої інстанції, позивач дізнався про порушення його права на перерахунок пенсії з листа Управління пенсійного фонду України в Іванівському районі Одеської області від 03 січня 2017 року, після чого оскаржив такі дії до ГУПФ України в Одеській області та, отримавши відповідь про результати розгляду скарги від 09 лютого 2017 року, 19 березня 2017 року звернувся до суду за захистом своїх прав в межах шестимісячного строку, таким чином, колегія суддів також не вбачає підстав для залишення без розгляду частини позовних вимог у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 206, 254 КАС України, колегія суддів ,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Роздільнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області залишити без задоволення, а постанову Приморського районного суду м.Одеси від 08 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Роздільнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направленні її копій сторонам та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі.

Суддя доповідач: Потапчук В.О.

Суддя: Шеметенко Л.П.

Суддя: Семенюк Г.В.