Справа № 826/459/17
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2017-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

09 жовтня 2017 року № 826/459/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Федорчука А.Б., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1,

ОСОБА_2

до Державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського Нотаріального округу Магомедової Марини Гамідівни

третя особа ОСОБА_4,

ЖБУ «Своє житло»,

Приватне підприємство «Будінвестмонтаж»,

ОСОБА_5

про скасування рішення

На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

ВСТАНОВИВ:

Позивачі, в особі ОСОБА_1, ОСОБА_2 (надалі - Позивачі), звернулися до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського Нотаріального округу Магомедової Марини Гамідівни (надалі - Відповідач), треті особи: ЖБУ «Своє житло» (надалі - третя особа 1), ОСОБА_4 (надалі - третя особа 2), Приватне підприємство «Будінвестмонтаж» (надалі - третя особа 3), ОСОБА_5 (надалі - третя особа 4), в якому просять: скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Магомедової Марини Гамідівни від 10.09.15 р. про державну реєстрацію права приватної власності на житловий комплекс, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, який розташований на земельній ділянці площею 2,9021 га (кадастровий номер НОМЕР_3) за ОСОБА_6; скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Магомедової Марини Гамідівни від 10.09.15 про державну реєстрацію іпотеки на житловий комплекс, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, який розташований на земельній ділянці площею 2,9021 га (кадастровий номер НОМЕР_3).

В обґрунтування позовних вимог Позивачі зазначають, що дії Відповідача по внесенню записів про державну реєстрацію права приватної власності на житловий комплекс є незаконними та підлягають скасуванню, оскільки підстава, відповідно до якої було вчинено спірні рішення Відповідачем, на підставі рішення суду, якого не існувало.

В судовому засіданні представники Позивачів підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник Відповідача проти позовних вимог заперечує в повному обсязі з підстав викладених в письмових запереченнях на позовну заяву.

Представник третьої особи 1 в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Представники третіх осіб 2, 3 позовні вимоги Позивачів підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник третьої особи 4 проти позовних вимог заперечував в повному обсязі.

Справа розглянута в порядку письмового провадження у відповідності до положень ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

Позивачі зазначають, що з 2002 року більше 150 фізичних осіб уклали із акціонерним товариством закритого типу "ДВК" та кредитною спілкою "Кредитна спілка військовослужбовців" інвестиційні договори та/або договори на участь у пайовому будівництві житлового будинку АДРЕСА_2, відповідно до яких ними були сплачені грошові кошти на будівництво житлового комплексу за даною адресою.

Одними із таких інвесторів були Позивачі: ОСОБА_1, який 22.04.2005 р., як член Кредитної спілки «Кредитна спілка військовослужбовців України» уклала із АТЗТ «ДВК» та КС «КСВУ» Інвестиційний договір № 42-03/С-1, згідно якого інвестувала грошові кошти у будівництво житлового багатоквартирного будинку у АДРЕСА_2; ОСОБА_2, який 06.05.2005 р. уклав із АТЗТ «ДВК» Договір на участь у пайовому будівництві № 17-02/С-4, що підтверджується копіями Договорів на участь у пайовому будівництві, Інвестиційними договорами, квитанціями до прибуткового касового ордеру та довідками про визнання потерпілими особами, які містяться в матеріалах справи.

Згідно підпункту 1.1. пункту 1 зазначених договорів акціонерне товариство закритого типу "ДВК" приймає позивачів у пайове будівництво житлового багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 шляхом фінансування ними цього будівництва в обсягах та в порядку, що передбачені цим договором.

Умовами даних договорів на участь у пайовому будівництві визначено, що запланований початок будівництва житлового багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 - II квартал 2005 року, гранична запланована дата введення будинку в експлуатацію - IІІ квартал 2006 року (IV квартал 2006 року).

Протягом 2006 року акціонерне товариство закритого типу "ДВК" побудувало лише 13 поверхів будинку першої черги будівництва житлового багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2, після чого, будівництво зупинилось та не ведеться по теперішній час.

У зв'язку із зупиненням будівництва та бездіяльності забудовника, фізичними особами (інвесторами) ініційовано звернення до правоохоронних органів та якими, відповідно, порушено кримінальну справу щодо розкрадання коштів інвесторів та їх нецільового використання. Слідчим відділом Печерського управління поліції ГУ НП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000085.

Крім того, СВ Оболонського РУ ГУ МВС України порушено кримінальну справу № 55-1749 за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а саме шахрайства,-вчиненого в особливо великих розмірах, в межах якої Позивачів та інших постраждалих інвесторів визнано потерпілими особами.

Постраждалі інвестори об'єднали свої зусилля для захисту порушених прав та інтересів та 29.07.2009 р. зареєстрували в установленому законом порядку Житлово-будівельний кооператив «Своє житло», як юридичну особу відділом державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Оболонського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві, що підтверджується копією Статуту та виписки ЄДРПОУ ЖБК «СВОЄ ЖИТЛО», які містяться в матеріалах справи.

Між Акціонерним товариством закритого типу «ДВК» та Приватним підприємством «Будінвестмонтаж» 02.03.2009 р. укладено Договір № 1/09 про передачу функцій замовника (надалі - Договір №1/09).

Згідно п.п. 1.3, 1.6, 2.1 Договору №1/09, АТЗТ «ДВК» передало у власність ПП «Будінвестмонтаж» майнові права на житлові, нежитлові приміщення та паркінг 1,2,3 черги будівництва житлового комплексу за адресою: АДРЕСА_2, а також надало право ПП «Будінвестмонтаж» укладати будь-які господарські договори з іншими фізичними та юридичними особами, в тому числі передавати в заставу майнові права на житлові та нежитлові приміщення даного об'єкту, які будуть побудовані в майбутньому.

Приватне підприємство "Будінвестмонтаж" 29.08.2015 р. звернулось до управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві із заявою №13034105 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень для проведення державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва, що розташований за адресою: АДРЕСА_2.

Державним реєстратором управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві 04.09.2015 р. прийнято рішення №24162855 про державну реєстрацію права власності на об'єкт незавершеного будівництва (30% готовності), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, за приватним підприємством "Будінвестмонтаж" ().

Інвестори не погоджуючись із скасування рішення про державну реєстрацію права власності на об'єкт незавершеного будівництва (30% готовності), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, за приватним підприємством "Будінвестмонтаж", звернулись до суду з адміністративним позовом.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 червня 2016 року по справі № 826/27242/15, яка залишена без змін Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду 26 липня 2016 року, позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві про державну реєстрацію права власності на об'єкт незавершеного будівництва (30% готовності), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, за приватним підприємством "Будінвестмонтаж" () від 04.09.2015 №24162855.

Листом від 06.10.2016 р. № 2 Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) повідомив ЖБК «Своє житло», як представника постраждалих інвесторів, що на разі земельна ділянка у Оболонському районі м. Києва площею 2,9021 га (кадастровий номер НОМЕР_3), на якій розташована проінвестована недобудова, знаходиться у комунальній власності територіальної громади м. Києва, а сам недобудований житловий комплекс зареєстрований за ОСОБА_6 на праві приватної власності згідно витягу з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що стало черговою приголомшливою новиною для інвесторів даного комплексу.

Слідчим відділом Солом'янського УП ГУ НП у м. Києві було відкрито кримінальне провадження №0010753 від 15.09.2016 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України (підроблення офіційних документів та використання завідомо підроблених документів).

Під час досудового розслідування встановлено, що власником житлового комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно являється ОСОБА_6 (паспорт серії НОМЕР_4, виданий 15.05.11 Шевченківським РУ ГУ МВС України в м. Києві), а підставою виникнення права власності є рішення Стахановського міського суду Луганської області виданого 22.02.08 за №2-2366/2008.

Позивачі вважають, що Відповідач діяв не в порядку і спосіб, передбачених Конституцією та законами України, а також з перевищенням наданих йому законом повноважень, що призвело до порушення прав та охоронюваних законом інтересів Позивачів, за захистом яких останні звернулися до суду з відповідним позовом.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також, норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації врегульовано нормами Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин, надалі - Закон №1952), який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

За визначенням частини першої статті 2 Закону №1952, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За правилами частини першої статті 4 Закону №1952, обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування.

У відповідності до статті 8 Закону №1952, орган державної реєстрації прав: проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації; забезпечує ведення Державного реєстру прав; надає інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом; забезпечує облік безхазяйного нерухомого майна; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Стаття 9 Закону №1952 визначає, що нотаріус як спеціальний суб'єкт здійснює функції державного реєстратора, крім передбачених пунктами 4 і 6 частини другої статті 9 цього Закону.

Пунктом 2 частини другої статті 9 Закону №1952 передбачено, що державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону, державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; внесення записів до Державного реєстру прав; видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (ч.2 ст.15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Так, частиною 3 ст. 17 Закону №1952 визначено, що документи, що встановлюють виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно та їх обтяжень і подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868 (далі - Порядок №868), визначає процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Як закріплено у пункті 8 Порядку №868 для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові, особі, зазначеній у пункті 1-1 цього Порядку, заяву, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст.

За змістом пункту 9 Порядку №868 орган державної реєстрації прав, нотаріус, особа, зазначена у пункті 1-1 цього Порядку, приймає заяви в порядку черговості їх надходження шляхом реєстрації у базі даних про реєстрацію заяв і запитів з автоматичним присвоєнням їм реєстраційного номера, фіксацією дати та часу реєстрації. Орган державної реєстрації прав, особа, зазначена у пункті 1-1 цього Порядку, у разі подання заяви особисто заявником видає йому картку прийому заяви, форму та вимоги до оформлення якої встановлює Мін'юст.

Пункт 15 Порядку №868 встановлює, що під час розгляду заяви про державну реєстрацію і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями зокрема щодо: обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у встановлених законом випадках); повноважень заявника; відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону; наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Згідно з п. 30, п. 34 Порядку №878, у випадках, передбачених Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", органові державної реєстрації прав можуть подаватися заяви в електронній формі. Заявником під час подання заяви в електронній формі є державний виконавець та Державний кадастровий реєстратор (далі - кадастровий реєстратор). Орган державної реєстрації прав приймає заяви в електронній формі в порядку черговості надходження таких заяв, у тому числі відповідних заяв у паперовій формі, в порядку, передбаченому для приймання заяв у паперовій формі. На підтвердження прийняття заяви в електронній формі орган державної реєстрації прав видає заявникові картку прийому заяви в електронній формі. Порядок взаємодії між органом державної реєстрації прав та органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, під час обміну зазначеною інформацією визначається спільним наказом Мінагрополітики та Мін'юсту. Під час подання заяви в електронній формі на таку заяву накладається електронний цифровий підпис заявника. Заявник разом із заявою в електронній формі подає органові державної реєстрації прав визначені цим Порядком наявні оригінали електронних документів або електронні копії оригіналів документів, що виготовлені шляхом сканування таких документів у паперовій формі. Рішення за результатами розгляду заяви в електронній формі, а також інші документи, що видані, оформлені державним реєстратором під час її розгляду відповідно до цього Порядку, державний реєстратор у день прийняття рішення надає заявникові в електронній формі відповідно до законодавства у сфері електронних документів та електронного документообігу, а також електронного цифрового підпису. У разі коли за результатами розгляду заяви в електронній формі, поданої кадастровим реєстратором, державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, орган державної реєстрації прав у день прийняття такого рішення надсилає кадастровому реєстраторові поштою з описом вкладення свідоцтво та витяг з Державного реєстру прав для подальшої їх видачі правонабувачеві земельної ділянки. Заява в електронній формі та інші документи, подані заявником для проведення державної реєстрації речових прав в електронній формі, заявникові не повертаються. Із заяви та документів у електронній формі державний реєстратор виготовляє копії в паперовій формі, які засвідчує своїм підписом, скріплює печаткою, та формує реєстраційну або облікову справу. Інші документи, що видані, оформлені або отримані державним реєстратором під час проведення державної реєстрації речових прав, долучаються ним до реєстраційної або облікової справи відповідно до законодавства.

У відповідності до п. 74, п. 75 Порядку № 878, для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: 1) рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; 2) рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; 3) визначений законодавством документ, на якому нотаріусом вчинено напис про накладення заборони щодо відчуження нерухомого майна; 4) рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об'єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; 5) договір, укладений у порядку, визначеному законом, яким встановлюється обтяження речових прав на нерухоме майно, чи його дублікат; 6) закон, яким встановлено заборону на користування та/або розпорядження нерухомим майном; 7) інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом.

Як вбачається з матеріалів справи, що до Відповідача 10 вересня 2015 р. звернулися ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з проханням посвідчити Договір позики та Договір іпотеки, які зареєстровані в нотаріальному реєстрі за №2975, №2976.

Предметом договору іпотеки було нерухоме майно - житловий комплекс АДРЕСА_1.

Відповідач зазначає, що ОСОБА_6 надала Приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Магомедовой М.Г. наступні документи: Копію Рішення Стахановського міського суду Луганської області від 22 лютого 2008 року; Інформаційну довідку №54716 від 16 серпня 2015 року, яка видана Комунальним підприємством «Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна»; Довідку №109-7718/26 від 10 вересня 2015 року, яка видана Оболонською районною в місті Києві державною адміністрацією; Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 04 серпня 2015 року; Технічний паспорт Технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_1, який був виготовлений 25 березня 2008 року.

Підставою для прийняття спірних рішень Відповідачем слугувало вищезазначені документи, які при огляді Відповідачем не викликали сумніви.

В матеріалах справи містяться Лист КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 03.08.2017 р. №062/14-9323 (И-2017), в якому зазначається, що за даними інвентаризаційної справи за адресою АДРЕСА_2, Бюро визначало % готовності не завершеного будівництва двосекційного житлового будинку, який, станом на грудень 2013 року складав 26%.

Крім того в вищезазначеному Листі повідомлялося, що згідно даних Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» (далі - Бюро) реєстрація прав власності на об'єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 відсутня та не видавало Реєстраційне посвідчення № 2-2266/2008 на об'єкт нерухомого майна за вище вказаною адресою та не виготовляло технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1.

Для з'ясування всіх обставин справи, Судом надіслано Судовий запит до Стахановського міського суду Луганської області, Державної судової адміністрації України, ТУ ДСА України в Луганській області інформації щодо прийняття судового рішення Стахановським міським судом Луганської області від 22 лютого 2008 року у справі №2-2366/2008 за позовом ОСОБА_6 до ГО "Кредитна спілка військовослужбовців України" третя особа КП "Бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на нерухоме майно" про визнання права власності.

На адресу Окружного адміністративного суду міста Києва надійшли повідомлення на Судовий запит: від Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області повідомлення від 02.10.2017 р. №163917 вих. та від Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29.09.2017 р. №ЕП-656/17-Вих., в яких повідомлялося, що неможливо надати інформацію по справі №2-2366/2008 за позовом ОСОБА_6 до ГО "Кредитна спілка військовослужбовців України" третя особа КП "Бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на нерухоме майно" про визнання права власності.

Крім того, Суд звертає увагу, що згідно з інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень за результатами пошуку встановлена відсутність процесуального документу - по справі №2-2366/2008 за позовом ОСОБА_6 до ГО "Кредитна спілка військовослужбовців України" третя особа КП "Бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на нерухоме майно" про визнання права власності.

В Єдиному державному реєстрі судових рішень міститься інформація про прийняття 2 (двух) рішень: Ленінським районним судом міста Луганська 08 грудня 2008 року рішення по справі № 2-23662008 за позовом АБ "Брокбізнесбанк" в особі Луганської філії до ОСОБА_8 про стягнення суми матеріальної шкоди у розмірі 17701 грн. 10 коп.; Свердловський міський суд Луганської області 07 жовтня 2008 року рішення по справі № 2-23662008 рік за позовом ТОВ "Луганське енергетичне об'єднання" в особі Краснодонської філії до ОСОБА_9 про стягнення вартості не облікованої електричної енергії (http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Крім того, в Ухвалі слідчого судді Солом'янського районного суду міста Києва Бобровник О. В. від 29. 11. 2016 року по справі №760/17405/16-к (провадження №1-кс/760/15578/16) зазначено наступне: «Також досудовим слідством встановлено, що власником житлового комплексу розташованого за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 12 888,21 кв. м., згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, являється ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_4 виданий 15.05.2011 року, Шевченківським РУ ГУ МВС України в м. Києві). Підстава виникнення права власності - рішення Стахановського міського суду Луганської області виданого 22.02.2008 року за №2-2366/2008. Також з даної довідки встановлено, що вищезазначене нерухоме майно перебуває у іпотеці. Іпотекодержатель - ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_2, паспорт серії НОМЕР_5 виданий Ватутінським РУ ГУ МВС України в м. Києві 20.07.2000 року). Підстава виникнення іпотеки - договір іпотеки №2976 виданий 10.09.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Могамедовою М.Г. та договір про внесення змін та доповнень до договору іпотеки №1457 виданий 25.05.2016 останньою. Поряд з цим, відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, щодо житлового комплексу розташованого за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 12888,21 кв. м., земельна ділянка за визначеною адресою до 07.07.2016 року була зареєстрована на праві власності за ОСОБА_6, та перебувала у іпотеці ОСОБА_5 Підстава виникнення права власності - рішення органу місцевого самоврядування №Д-6575 виданий 21.10.2012 року Київською міською радою (витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку серія та номер НВ-014 виданий 26.12.2015 року Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА)). Підстава виникнення іпотеки - договір іпотеки №2976 виданий 10.09.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Магомедовою М.Г. та договір про внесення змін та доповнень до Договору іпотеки №1457 вид. 25.05.2016 року виданий останньою. В ході досудового розслідування встановлено, що 29.03.2016 між громадянкою України ОСОБА_6 та ТОВ «Українські будівельно-монтажні системи» ) укладено договір №29/03/16 про часткову участь у будівництва та передачу функцій замовника. Об'єкт будівництва - житловий комплекс за адресою: АДРЕСА_1. В подальшому 01.04.2016 між ТОВ «Українські будівельно-монтажні системи» () та ТОВ «ПРОСПЕРИТИ» () укладено договір №01/04 про часткову участь у будівництві та передачу функцій замовника. Об'єкт будівництва - житловий комплекс за адресою: АДРЕСА_1. В рамках досудового розслідування, отримано відповідь з Шевченківського районного відділу ДМС України в м. Києві, що паспорт на громадянина України серія НОМЕР_4 виданий 15.05.2011 року Шевченківським РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженці Республіки Білорусь, ІПН НОМЕР_1 не видавався. Також із відповіді встановлено, що паспорт серії НОМЕР_4 по обліках Шевченківського РВ ГУ ДМС України в м. Києві не значиться. В ході допиту ОСОБА_11, яка відповідно до свідоцтва про зміну імені від 03.10.2012 року змінила своє прізвище із ОСОБА_6, остання пояснила, що паспорт громадянина України НОМЕР_4 виданий Шевченківським РУ ГУ МВС України в м. Києві не отримувала. Також остання зазначила, що не зверталася до Стаханівського міського суду Луганської області в Україні, ніколи не являлась власником будь-якого нерухомого майна, не зверталась та не уповноважувала звертатись від свого імені до Бюро технічної інвентаризації м. Києва, приватних нотаріусів Могамедової М.Г., Потапова М.Ю. чи будь-яких інших державних органів з приводу житлового будинку з вбудованими приміщеннями на вул. АДРЕСА_2.»».

Ухвала слідчого судді Солом'янського районного суду міста Києва Бобровник О. В. від 29. 11. 2016 року по справі №760/17405/16-к (провадження №1-кс/760/15578/16) набрала законної сили 29.11.2016 р. (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/63109346).

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що Рішення Стахановського міського суду Луганської області від 22 лютого 2008 року по справі №2-2366/2008 за позовом ОСОБА_6 до ГО "Кредитна спілка військовослужбовців України" третя особа КП "Бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на нерухоме майно" про визнання права власності не приймалося, що підтверджується вищезазначеними Листами та Ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 29. 11. 2016 року №760/17405/16-к (провадження №1-кс/760/15578/16), а отже в даному випадку підстав для здійснення реєстраційних дій на підставі рішення суду по справі №2-2366/2008 та поданих документів, в тому числі і паспорта громадянки України ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 серія НОМЕР_4 - не існувало, оскільки подані документи були підробленими.

У відповідності ч. 2 ст. 26 Закону №1952, У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.

В пункті 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року №1141, визначено, що Державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду державної реєстрації прав, проведеної до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент такої реєстрації, записів про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 р., за відсутності державної реєстрації таких прав у Державному реєстрі прав державний реєстратор переносить до Державного реєстру прав записи про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, та вносить запис про скасування державної реєстрації прав. Внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється державним реєстратором за заявою, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст. Для внесення записів про скасування державної реєстрації прав державний реєстратор вносить до відповідного розділу Державного реєстру прав такі відомості: 1) підстава для скасування державної реєстрації прав: назва документа; дата видачі документа; номер документа; ким виданий (оформлений) документ; додаткові відомості про документ; 2) реєстраційний номер, дата та час реєстрації заяви, на підставі якої вносяться записи про скасування державної реєстрації прав; 3) підстава для внесення записів про скасування державної реєстрації прав: назва рішення; дата формування рішення; індексний номер рішення; 4) прізвище, ім'я та по батькові державного реєстратора; 5) найменування органу державної реєстрації прав або найменування нотаріальної контори, назва нотаріального округу. У результаті внесення записів про скасування державної реєстрації прав у відповідному розділі Державного реєстру прав державний реєстратор робить відмітку про скасування державної реєстрації прав. У разі коли внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється щодо державної реєстрації переходу чи припинення речових прав, державний реєстратор робить відмітку про скасування державної реєстрації прав та поновлює записи про речові права на нерухоме майно, обтяження таких прав, що існували до проведення державної реєстрації прав. У разі коли внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється щодо державної реєстрації прав на об'єкт нерухомого майна, який поділено чи частку з якого виділено, або на об'єкти нерухомого майна, що об'єднано, державний реєстратор робить відмітку про скасування державної реєстрації прав та відкриває закритий (закриті) розділ (розділи) Державного реєстру прав та відповідну (відповідні) реєстраційну (реєстраційні) справу (справи) на підставі прийнятого ним рішення про відкриття закритого розділу Державного реєстру прав та реєстраційної справи.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог Позивачів щодо скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Магомедової Марини Гамідівни від 10.09.15 р. про державну реєстрацію права приватної власності на житловий комплекс, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, який розташований на земельній ділянці площею 2,9021 га (кадастровий номер НОМЕР_3) за ОСОБА_6 та скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Магомедової Марини Гамідівни від 10.09.15 про державну реєстрацію іпотеки на житловий комплекс, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, який розташований на земельній ділянці площею 2,9021 га (кадастровий номер НОМЕР_3) - обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, Суд приходить до висновків про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 128, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Магомедової Марини Гамідівни від 10.09.15 р. про державну реєстрацію права приватної власності на житловий комплекс, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, який розташований на земельній ділянці площею 2,9021 га (кадастровий номер НОМЕР_3) за ОСОБА_6.

3. Скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Магомедової Марини Гамідівни від 10.09.15 про державну реєстрацію іпотеки на житловий комплекс, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, який розташований на земельній ділянці площею 2,9021 га (кадастровий номер НОМЕР_3)

4. Стягнути з приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Магомедової Марини Гамідівни на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 551,21 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривень 21 коп.).

5. Стягнути з приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Магомедової Марини Гамідівни на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 551,21 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривень 21 коп.).

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Б. Федорчук