Справа № 404/5110/17
Суддя: Завгородній Є. В.
Дата ухвалення: 2017-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/5110/17
Номер провадження 2-а/404/511/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2017 року Кіровський районний суд міста Кіровограда в складі:

головуючого судді Завгороднього Є.В.,

при секретарі судових засідань Ткачук Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кіровського районного суду міста Кіровограда матеріали адміністративного позову ОСОБА_2 до інспектора Управління патрульної поліції в місті Харкові, Дроздова Ігоря Олександровича про визнання дій протиправними скасування постанови, закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в Кіровський районний суд міста Кіровограда з позовом до заявленого суб'єкта оскарження, в якому просить: визнати дії інспектора поліції протиправними, закрити провадження і скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення про застосування до нього адміністративного стягнення в виді штрафу за обвинуваченням по ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Сторони викликались, не зявились. Вимоги позивача вирішено без учасників судового провадження.

Вивчивши зміст і підстави заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та доводи сторін, з'ясовані наступні факти і відповідні їм правовідносини:

Зі змісту винесеної відповідачем постанови від 08 серпня 2017 року, убачається що: позивач того ж дня, о 10 годині 45 хвилин, керуючи транспортним засобом «Мерседес-Бенс Спрінтер», з державним номерним знаком ВА 7936 ВЕ, на 457 км. автодороги «Київ-Харків» перетнув вузьку суцільну смугу горизонтальної дорожньої розмітки, чим допустив порушення п. 8.5.1. Правил дорожнього руху України.

Для забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

Відповідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту» зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення. За правилами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідками, технічними засобами, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

В оскаржуваній постанові інспектор не врахував приписів частин 1-3 ст.7 КУпАП про необхідність розгляду і вирішення справ не інакше як на підставі наступних засад: ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Положеннями ст. 251 КУпАП саме на посадову особу (заявленого суб'єкта оскарження) покладається обов'язок вживати передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи; запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких не вистачає.

Відповідно до приписів статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно ч. 1-2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. На виконання вказаної вимоги, суд запропонував всім учасникам провадження надати відповідні докази, а відповідача - зобов'язав довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем Правил дорожнього руху України. Всупереч висловленій пропозиції, суду доказів не подано. Відповідач не дотримався вимог ч. 2 ст. 71 КАС України, не надав, витребуваних судом доказів, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановила наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність позивача та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дотримуючись умов ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю. Отже, ймовірне вчинення позивачем адміністративного правопорушення, доказами не підтверджується і ґрунтується на припущеннях зацікавленої у результатах службової особи: постанови та наданих запереченнях на позов, які не можуть бути визнані як належний та допустимий доказ. Оскаржуване рішення винесено з обмеженням прав особи на захист.

Так, відповідач не надав доказів здійснення руху автомобіля під керуванням позивача в режимі реального часу; наявності горизонтальої дорожньої розмітки, та в я кому саме місці: відповідач не спростував заперечення водія. Такі визначальні обставини (об'єктивна сторона правопорушення) не фіксувались, можливість їх ретроспективно дослідження втрачена. Інспектор поліції чітко не визначив місце можливого проступку, тобто порушив принцип юридичної визначеності (ст. 6 Конвенції), унаслідок чого, водій не міг надати доводи, заперечення, докази і спростування. Відсутня відео та фото фіксація ймовірного порушення. Не відбирались пояснення очевидців. Не складались виміри і схеми. Залишаються не спростованими заперечення особи яка притягується до адміністративної відповідальності. У будь-якій формі не фіксувався процесуальний порядок, з моменту виявлення ймовірного проступку, до вручення копії постанови про адміністративне правопорушення (ст. 284 КУпАП). Посилання відповідача на зміст постанови та заперечення на позов є неналежним доказом, який до уваги не приймається та при доказуванні не приймається до уваги.

За принципом презумпції невинуватості: всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких умов вчинення позивачем правопорушення, заклишається недоведеним.

Відсутність доказів вини позивача свідчить про незаконність постанови та необхідність її скасування.

Разом з тим, позовні вимоги щодо закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення не ґрунтуються на чіткому розумінні п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки спір, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України, існує між фізичною особою та суб'єктом владних повноважень про оскарження його рішення (акту індивідуальної дії), тобто не є справою про адміністративне правопорушення. Суд не вирішує питання закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення. Таке процесуальне рішення належить до виключної компетенції відповідача, оскільки пунктом 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП передбачено, що по справі про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи. Також не можна задовольнити вимогу про визнання дій інспектора патрульної поліції протиправними, оскільки відповідач за Законом має право на збір, оцінку та процесуальну фіксацію доказів та прийняття рішень пов'язаних із забезпеченням безпеки дорожнього руху. Тобто, позивач не довів, що дії інспектора патрульної поліції при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення були протиправними, суд скасовує постанову не з підстав протиправності дій, а через відсутність доказів винуватості водія. Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198 КАС України,

ПОСТАНОВИВ :

Постанову інспектора Управління патрульної поліції в місті в місті Харкові, Дроздова Ігоря Олександровича від 08 серпня 2017 року в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2, за ч. 1 ст. 122 КУпАП України,- скасувати.

Відмовити у задоволенні позовних вимог про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, та визнання дій інспектора патрульної поліції протиправних.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровський районний суд міста Кіровограда шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії. Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда Є. В. Завгородній