Справа № 826/8057/17
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/8057/17

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03 жовтня 2017 року 15:18 № 826/8057/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., при секретарі судового засідання Касьяненко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Граніт-2000" до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки прийняте відповідачем на підставі висновків, зроблених за результатами перевірки позивача, які не відповідають фактичним обставинам.

Відповідач позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю, оскільки оскаржуване рішення прийнято ним на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв’язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об’єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Відповідачем у період з 17 червня по 25 липня 2016 року проведено перевірку позивача, за результатами якої 28 липня 2016 року складено акт про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ "Граніт-2000" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства №327/26-15-14-02-03/31026542, (далі - акт перевірки), у якому встановлено, зокрема, що позивачем порушено п.п. 160.1, 160.2 ст. 160 Податкового кодексу України, (далі - ПК України), а саме, занижено податок на прибуток іноземних юридичних осіб за 2014 рік всього у сумі 190282,00 грн. та несвоєчасно сплачено податок в сумі 336,31 грн. (термін перерахування - 10.10.2014 р., фактично перераховано - 13.10.2014 р.).

На підставі вказаного акту перевірки, відповідачем 05 серпня 2016 року прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, яким визначено позивачу суму грошового зобов’язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб у розмірі 190366,00 грн., з яких за податковими зобов’язаннями - 190282,00 грн., а за штрафними (фінансовими) санкціями - 84,00 грн.

З акту перевірки вбачається, що вказані вище визначені відповідачем порушення податкового законодавства ґрунтуються на тому, що за результатами фінансово-господарських операцій з компанією Panaleg Limited (Кіпр) позивачем не відображено в податковій декларації з податку на прибуток за 2014 р. сум податку з доходу нерезидента.

У контексті викладеного суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. 21.1.1 - пп. 21.1.5 п. 21.1 ст. 21 ПК України, посадові особи контролюючих органів зобов'язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій; коректно та уважно ставитися до платників податків, їх представників та інших учасників відносин, що виникають під час реалізації норм цього Кодексу та інших законів, не принижувати їх честі та гідності.

Згідно з п.п. 160.1, 160.2 ст. 160 ПК України, будь-які доходи, отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України, оподатковуються в порядку і за ставками, визначеними цією статтею.

Для цілей цього пункту під доходами, отриманими нерезидентом із джерелом їх походження з України, розуміються, зокрема, проценти, дисконтні доходи, що сплачуються на користь нерезидента, у тому числі проценти за позиками та борговими зобов'язаннями, випущеними (виданими) резидентом.

Резидент або постійне представництво нерезидента, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи (крім постійного представництва нерезидента на території України) будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в національній валюті), крім доходів, зазначених у пунктах 160.3 - 160.7 цієї статті, зобов'язані утримувати податок з таких доходів, зазначених у пункті 160.1 цієї статті, за ставкою в розмірі 15 відсотків їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країнами резиденції осіб, на користь яких здійснюються виплати, що набрали чинності.

Так, відповідно до п.п. 103.1, 103.2, 103.4, 103.5 ст. 103 ПК України, застосування правил міжнародного договору України здійснюється шляхом звільнення від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України, зменшення ставки податку або шляхом повернення різниці між сплаченою сумою податку і сумою, яку нерезиденту необхідно сплатити відповідно до міжнародного договору України.

Особа (податковий агент) має право самостійно застосувати звільнення від оподаткування або зменшену ставку податку, передбачену відповідним міжнародним договором України на час виплати доходу нерезиденту, якщо такий нерезидент є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу і є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України.

Застосування міжнародного договору України в частині звільнення від оподаткування або застосування пониженої ставки податку дозволяється тільки за умови надання нерезидентом особі (податковому агенту) документа, який підтверджує статус податкового резидента згідно з вимогами пункту 103.4 цієї статті.

Підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (далі - довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України.

Довідка видається компетентним (уповноваженим) органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором України, за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни, і повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 Конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи, проценти, що виникають у Договірній Державі і сплачуються резиденту іншої Договірної Держави, можуть оподатковуватись у цій іншій Державі, якщо такий резидент є особою - фактичним власником таких процентів.

Однак такі проценти можуть також оподатковуватись у Договірній Державі, в якій вони виникають, і відповідно до законодавства цієї Держави, але якщо особа - фактичний власник процентів є резидентом іншої Договірної Держави, податок, що стягується таким чином, не повинен перевищувати 2 відсотків від загальної суми процентів. Спосіб застосування цих обмежень встановлюється компетентними органами Договірних Держав за взаємною домовленістю.

У межах Конвенції термін "компетентний орган" означає у випадку Кіпру - Міністра фінансів або його повноважного представника.

З акту перевірки вбачається, що до перевірки позивачем надано відповідний сертифікат, виданий 26.05.2014 р. Міністерством фінансів Республіки Кіпр, про статус компанії Panaleg Limited як резидента Республіки Кіпр у розумінні вказаної вище Конвенції, який апостильовано відповідним чином та перекладено згідно законодавства України.

Крім того, в акті перевірки зазначено, а також підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями та банківськими виписками, що податок на прибуток іноземних юридичних осіб в розмірі 190282,00 грн. ТОВ "Граніт-2000" утримало та сплатило до бюджету при виплаті нерезиденту - компанії Panaleg Limited (Кіпр), доходу у вигляді відсотків.

При цьому, судом встановлено, що дійсно позивачем не відображено в податковій декларації з податку на прибуток за 2014 р. сум податку з доходу нерезидента.

Враховуючи вищезазначене, висновок відповідача про заниження податку на прибуток іноземних юридичних осіб за 2014 рік у сумі 190282,00 грн. ґрунтується лише на тому, що позивачем не відображено в податковій декларації з податку на прибуток за 2014 р. сум податку з доходу нерезидента, що не є належним та достатнім доказом, а також спростовується матеріалами справи, в тому числі й висновками акту перевірки.

А тому, суд приходить до висновку, що позивачем не було допущено порушення вимог п.п. 160.1, 160.2 ст. 160 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток іноземних юридичних осіб за 2014 рік всього у сумі 190282,00 грн., у зв’язку з чим, оскаржуване рішення ґрунтується на помилкових висновках, є протиправним, а тому підлягає скасуванню.

Також позивачем сплачено штрафні санкції в сумі 84,06 грн. за несвоєчасну сплату податку на прибуток іноземних юридичних осіб у розмірі 336,31 грн., що підтверджується оригіналом платіжного доручення № 827 від 05.08.2016 року.

Згідно з ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з’ясованих судом обставин вбачається, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Граніт-2000" до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним скасування податкового повідомлення-рішення є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 69-71, 86, 94, 122, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Граніт-2000" задовольнити повністю.

3. Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Граніт-2000" (код ЄДРПОУ 31026542) сплачений ним судовий збір у розмірі 2855,49 грн. (дві тисячі вісімсот п’ятдесят п’ять гривень сорок дев’ять копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві (код ЄДРПОУ 39439980).

Відповідно до ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Згідно зі ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Ю.Т. Шрамко

Постанова у повному обсязі складена 06 жовтня 2017 року