Справа № 826/18957/16
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2017-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Федорчука А.Б., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу

за позовом

Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "КС ПЛЮС"

про

стягнення штрафних санкцій в розмірі 5662,50 грн

На підставі ст. 183-2 КАС України, Суд розглядає справу у скороченому провадженні.

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення до Товариства з обмеженою відповідальністю "КС ПЛЮС" про стягнення заборгованості у розмірі 5662,50 грн.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що у Відповідача виникла заборгованість за несплату у добровільному порядку штрафних санкцій, накладених рішенням Позивача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито скорочене провадження в адміністративній справі та запропоновано Відповідачу, в разі невизнання адміністративного позову, у десятиденний строк з дня одержання цієї ухвали надати суду письмові заперечення проти позову та докази на підтвердження цих заперечень або заяву про визнання позову.

Відповідач у визначений судом строк заперечення на позовну заяву не надав, заяву про визнання позову також суду не надіслав. Відповідачу була надіслана ухвала про відкриття скороченого провадження за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Таким чином, протягом встановленого пунктом 3 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України 10 (десяти) денного строку з дня одержання ухвали (відповідно до п.11 ст.35 КАС вважається належно одержаною) відповідачем не надано письмових заперечень проти позову чи заяви про визнання позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, судом встановлено наступне.

Національною радою України з питань телебачення і радіомовлення встановлено порушення Товариства з обмеженою відповідальністю "КС ПЛЮС": частини четвертої статті 12 (суб'єкт інформаційної діяльності у сфері телебачення і радіомовлення щороку подає Національній раді інформацію про свою структуру власності в порядку та за формою, що встановлюються Національною радою. Неподання, несвоєчасне подання такої інформації або подання інформації, що не відповідає дійсності, є підставою для застосування Національною радою санкцій відповідно до цього Закону); частини девятою статті 40 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» (Провайдер програмної послуги зобов’язаний: а) щороку, до 31 березня, оприлюднювати на своєму офіційному веб-сайті та подавати до Національної ради звіт за попередній (звітний) рік діяльності, в якому зазначаються: відомості про будь-які зміни у структурі власності за звітний рік; відомості про всіх кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) та пов’язаних осіб (для кожної з осіб - прізвище, ім’я, по батькові, дата народження, громадянство, адреса); відомості про осіб, які впродовж звітного року надавали провайдеру програмної послуги фінансування (кредити, позики, фінансову допомогу тощо), якщо загальна сума такого фінансування від однієї особи впродовж звітного року становила 125 і більше мінімальних заробітних плат; б) розміщувати на своєму офіційному веб-сайті інформацію про структуру власності.

Рішенням Національної ради від 18.05.2016 р. № 798 встановлено факт неподання Товариства з обмеженою відповідальністю "КС ПЛЮС" інформації про структуру власності та зобов'язано у тридцятиденний термін з дня отримання цього рішення сплатити до Державного бюджету України штраф у розмірі 5662,50 грн.

Позивач зазначає, що станом на 17.11.2016 р. ТОВ "КС ПЛЮС" не надало Національній раді документального підтвердження факту сплати штрафу.

Таким чином, ТОВ "КС ПЛЮС" у встановлений строк, відповідний штраф не сплатило у зв'язку з чим, 18.11.2016 р. Національною радою прийнято рішення № 2398, яким було вирішено звернутись до суду з даним позовом.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України “Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення” Національна рада є конституційним, постійно діючим колегіальним органом, метою діяльності якого є нагляд за дотриманням законів України у сфері телерадіомовлення, а також здійснення регуляторних повноважень, передбачених цими законами.

Згідно з ч. 4 ст. 7 Закону України “Про телебачення і радіомовлення” єдиним органом державного регулювання діяльності у сфері телебачення і радіомовлення незалежно від способу розповсюдження телерадіопрограм і передач є Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення.

Згідно з абзацом 2 ст. 13 Закону України “Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення” Національна рада здійснює нагляд за дотриманням телерадіоорганізаціями та провайдерами програмної послуги вимог законодавства у галузі телерадіомовлення.

У відповідності до ч. 9 ст. 40 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» (Провайдер програмної послуги зобов’язаний: а) щороку, до 31 березня, оприлюднювати на своєму офіційному веб-сайті та подавати до Національної ради звіт за попередній (звітний) рік діяльності, в якому зазначаються: відомості про будь-які зміни у структурі власності за звітний рік; відомості про всіх кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) та пов’язаних осіб (для кожної з осіб - прізвище, ім’я, по батькові, дата народження, громадянство, адреса); відомості про осіб, які впродовж звітного року надавали провайдеру програмної послуги фінансування (кредити, позики, фінансову допомогу тощо), якщо загальна сума такого фінансування від однієї особи впродовж звітного року становила 125 і більше мінімальних заробітних плат; б) розміщувати на своєму офіційному веб-сайті інформацію про структуру власності.

Статтею 21 Закону України “Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення” встановлено, що Національна рада застосовує санкції до порушників законодавства про телебачення і радіомовлення відповідно до вимог Закону України “Про телебачення і радіомовлення”.

Частиною 10 ст. 72 Закону України “Про телебачення і радіомовлення” встановлено, що розміри штрафів встановлюються Національною радою за погодженням з Кабінетом Міністрів України відповідно до вимог законодавства.

Згідно з частинами 1, 3, 4 та 5 ст. 75 Закону України “Про телебачення і радіомовлення” рішення Національної ради про застосування санкції вручається або надсилається керівнику ліцензіата. У разі застосування санкції у вигляді штрафу ліцензіат зобов'язаний сплатити штраф у тридцяти денний термін з дня отримання рішення про накладення штрафу. За кожен день прострочення сплати нараховується пеня у розмірі одного відсотка суми штрафу. У разі відмови ліцензіатом від сплати штрафу штраф стягується за рішенням суду. Суми штрафів зараховуються до Державного бюджету України. Ліцензіат зобов'язаний надати Національній раді документальне підтвердження факту сплати штрафу (копію платіжного доручення) протягом п'яти днів з моменту сплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що рішення щодо сплати штрафу та усунення порушень законодавства опубліковано на офіційному сайті Позивача, що є загальнодоступним.

Проте доказів, які могли б свідчити про сплату штрафу у повному обсязі на час розгляду справи відповідачем не надано, як і не надано доказів оскарження вказаних рішень, у зв’язку з чим суд приходить до висновку, що позовні вимоги Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Виходячи з вищенаведених приписів законодавства, поданих Позивачем документів і матеріалів, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та враховуючи те, що Відповідач у встановлений судом строк своїм правом на подання письмових заперечень проти позову не скористався, не спростував твердження Позивача, Суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Керуючись положеннями статей 94, 160-163, 1832, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

Відповідно до п.п. 9, 10 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною. У разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, ухвала суду апеляційної інстанції по такій справі є остаточною і оскарженню не підлягає.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, визначені ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.Б. Федорчук