Справа № 812/1444/17
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2017-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

09 жовтня 2017 року СєвєродонецькСправа № 812/1444/17

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Секірська А.Г., перевіривши матеріали за адміністративним позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ТАУН СЕРВІС» про визнання незаконним наказу про звільнення від 01.09.2017 № 122-к, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов вищевказаний адміністративний позов.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства і чи підсудна позовна заява даному адміністративному суду.

Дослідивши позову заяву та додані до неї матеріали справи, суд вважає, що дану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, з огляду на таке.

Позивач просить суд визнати незаконним наказ TOB «ТАУН СЕРВІС» від 01.09.2017 № 122-к про звільнення ОСОБА_1 ; поновити ОСОБА_1 у TOB «ТАУН СЕРВІС» м. Сєвєродонецьк Луганської області на посаді оператора на решітці служби каналізаційних насосних станцій та мереж; стягнути з TOB «ТАУН СЕРВІС» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу без утримання податку на доходи фізичних осіб й інших обов`язкових платежів.

В обґрунтування позову позивач послалася на те, що вона з 2013 року працювала на посаді оператора на решітці служби каналізаційних насосних станцій та мереж в ТОВ «ТАУН СЕРВІС» м. Сєвєродонецьк Луганської області.

У зв`язку із виникненням в Україні кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, 28.08.2017 позивача призвано на військову службу за контрактом в особливий період згідно з наказом Сєвєродонецького МВК від 23.08.2017 № 172.

28.08.2017 відповідачем отримано від ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлення від 28.08.2017 за № 2/1096 про те, що згідно ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» ОСОБА_1 призвано 28.08.2017 на військову службу за контрактом в особливий період. Наразі позивач знаходиться на військовій службі та перебуває у в/ч НОМЕР_1 на посаді бухгалтера фінансової частини 7 окремої автомобільної санітарної роти, яка безпосередньо приймає участь у проведені Антитерористичної операції.

06.09.2017 на адресу реєстрації позивача надійшов лист, в якому було повідомлення про те, що їй необхідно забрати трудову книжку у відповідача, оскільки наказом TOB «ТАУН СЕРВІС» від 01.09.2017 № 122-к ОСОБА_1 було звільнено з посади оператора на решітці служби каналізаційних насосних станцій та мереж згідно з п. 3 ч. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України - на підставі вступу на військову службу, а також сам наказ про звільнення.

Відповідно до частин першої, другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У відповідності до частини другої статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюються на всі публічно - правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до пункту 15 частини першої статті 3 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Суд зауважує, що будь-яка публічна служба є державною службою.

Державна служба характеризується тим, що: а) здійснюється на державних посадах у державних органах або їх апаратах; б) має своєю метою реалізацію завдань і функцій держави; в) регламентується Законом України «Про державну службу» та іншими спеціальними законами; г) характеризується особливістю вступу на державну службу, її проходженням, припиненням службових відносин; ґ) пов`язана з присвоєнням рангів, чинів, спеціальних і військових звань; д) характеризується безпартійністю або політичною нейтральністю державних службовців; е) оплачується за рахунок державного бюджету.

Формула «спори з приводу прийняття громадянина на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби» охоплює весь спектр спорів, що виникають у відносинах публічної служби. Водночас до цієї категорії не належать трудові спори: а) керівників та інших працівників державних і комунальних підприємств, установ та організацій; б) працівників, які працюють за трудовим договором у державних органах і органах місцевого самоврядування; в) працівників бюджетних установ та ін.

Із матеріалів адміністративного позову вбачається, що ОСОБА_1 з 2013 року працювала на посаді оператора на решітці служби каналізаційних насосних станцій та мереж в ТОВ «ТАУН СЕРВІС» м. Сєвєродонецьк Луганської області. Наказом TOB «ТАУН СЕРВІС» від 01.09.2017 № 122-к припинено трудовий договір з ОСОБА_1 , оператором на решітці служби каналізаційних насосних станцій та мереж, табельний номер 375, з 01 вересня 2017 року у зв`язку зі вступом на військову службу, згідно з п. 3 ст. 36 Кодексу законів про працю України.

Із аналізу зазначеного вище вбачається, що діяльність оператора на решітці служби каналізаційних насосних станцій та мереж не є публічною службою в розумінні наведених норм КАС України.

Оскільки ОСОБА_1 працювала у TOB «ТАУН СЕРВІС» за трудовим договором, то така робота позивача не є публічною службою, відповідно, спір з приводу звільнення позивача із займаної посади не є спором «з приводу прийняття громадянина на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби», у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України. Спір, що виник між сторонами є виключно трудовим спором.

З огляду на викладене, судом встановлено, що даний спір не є публічно-правовим, а справа не відноситься до адміністративної юрисдикції.

Частиною першою статті 15 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Також вважаю за необхідне зазначити, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" (заяви №№ 29458/04, 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики Суду термін "встановленим законом" у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, "що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом" [див. рішення у справі "Занд проти Австрії" (Zand v. Austria), заява № 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. <...> фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність».

В даному випадку судом, встановленим законом, для розгляду даної справи є місцевий загальний суд.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для розгляду і вирішення позовної заяви у порядку адміністративного судочинства.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 109 КАС України суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відтак, наявні правові підстави для відмови у відкритті провадження в справі.

У разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи (частина шоста статті 109 КАС України).

На підставі вищевказаного, керуючись статтями 3, 4, 15, 17, 109, 165, 202 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАУН СЕРВІС» про визнання незаконним наказу про звільнення від 01.09.2017 № 122-к, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, у зв`язку з тим, що даний позов не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства.

Роз`яснити позивачеві право на звернення з даним позовом до місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка її подала, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі прийняття ухвали у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

СуддяА.Г. Секірська