Справа № 686/10427/17
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2017-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/10427/17

Головуючий у 1-й інстанції: Продан Б.Г.

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

05 жовтня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Ватаманюка Р.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління патрульної поліції у м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції України на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора роти №3 управління патрульної поліції м.Хмельницького Колесника Павла Олександровича, управління патрульної поліції у м.Хмельницькому Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

В червні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до інспектора роти №3 управління патрульної поліції м.Хмельницького Колесника П.О. та управління патрульної поліції у м.Хмельницькому Департаменту патрульної поліції України, про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Вінницької області від 13 липня 2017 року позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, відповідач--управління патрульної поліції у м.Хмельницькому Департаменту патрульної поліції України, подав до суду апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати зазначену постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час і місце судового засідання.

Від позивача через канцелярію суду, надійшла заява по розгляд справи без його участі.

Відповідно до статті 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За приписами пунктів 1,2 частини 1 статті 197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне.

26.05.2017 року інспектором роти №3 управління патрульної поліції м.Хмельницького Колесником П.О. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення Серія АР №922412, якою до ОСОБА_2 застосовано адміністративне стягнення у вигляді шрафу в розмірі 255 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач оскаржив її в судовому порядку.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач як суб'єкт владних повноважень, не довів суду правомірності своїх дій та рішень, тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Приписами статті 14 Закону України від 30.06.1993р. № 3353 «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Отже, наведеними нормами визначено, що позивач, як водій транспортного засобу, повинен виконувати встановлені діючим законодавством правила дорожнього руху. Відступати від виконання своїх обов'язків водій може лише в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.

Відповідно до п. 1.9. Правил дорожнього руху особи (далі ПДР України), які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до Правил дорожнього руху, на дорозі з одностороннім рухом встановлюється дорожні знаки 5.5, 5.7.1, 5.7.2 «Дорога з одностороннім рухом», «В'їзд на дорогу з одностороннім рухом» та на протилежному в'їзді цієї дороги обов'язково встановлюється дорожній знак 3.21 «В'їзд заборонено», який забороняє в'їзд всіх транспортних засобів.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП, порушення вимог дорожніх знаків - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127,статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як встановлено з оскаржуваної постанови, 26 травня 2017 року ОСОБА_2 у м.Хмельницький по вул.Проскурівська, керуючи автомобілем НОМЕР_1, порушив вимоги дорожнього знаку 5.5 «Дорога з одностороннім рухом» та здійснив рух в протилежному напрямку, чим порушив п.8.4 (г) ПДР України.

Із пояснень позивача, наданих ним в судовому засіданні під час розгляду справи в суді першої інстанції вбачається, що він фактично не заперечував того факту, що рухався в протилежному напрямку в районі дії дорожнього знака 5.5 «Дорога з одностороннім рухом», а тільки вказав, що автомобіль НОМЕР_1 на стоянку поставила інша особа, а він вже виїжджав із неї. Також зазначив, що дорожній знак 5.5 «Дорога з одностороннім рухом» розміщено тільки на в'їзді, а тому він не міг його бачити.

Разом з тим, із матеріалів апеляційної скарги, встановлено, що інспектору Колеснику П.О. після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2, останній надав інші пояснення, а саме: стверджував, що він не був водієм того транспортного засобу, який знятий на відео та зафіксований веб-камерою "Глазок", а їхав з зовсім іншого боку.

Також факт вчинення правопорушення, зафіксований наявним в матеріалах справи відеозаписом, здійсненим з портативної відеокамери поліцейського, який переглянутий судом апеляційної інстанції.

Так, з вказаної відеозйомки видно, що автомобіль НОМЕР_1 з шашкою служби таксі "6565", рухаючись в протилежному напрямку, на дорозі з одностороннім рухом, виїхавши з перехрестя з увікненим лівим покажчиком повороту, здійснює поворот ліворуч на вулицю Свободи.

Отже, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що відповідачем доведено те, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП.

Доводи позивача, про те, що Колесником П.О. порушено його право на правову допомогою, спростовані поясненнями відповідача наданими в апеляційній скарзі та матеріалами відезйомки, з яких видно, що ОСОБА_2 не просив надати йому можливість скористатись такою допомогою, а вимагав забезпечити йому захисника в галузі права, що не входить в обов'язки працівників органів і підрозділів Національної поліції.

Аналізуючи вищенаведені правові норми, колегія суддів вважає, що відповідачем правомірно було складено постанову у справі про адміністративне правопорушення № АР № 922412.

З огляду на зазначене, апеляційний суд вважає, що приймаючи рішення по суті, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про протиправними дій відповідача щодо оскаржуваної постанови та наявність підстав для її скасування.

В силу п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга - підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції--скасуванню, з прийняттям нової постанови.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління патрульної поліції у м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції України задовольнити повністю.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 липня 2017 року скасувати.

Прийняти нову постанову.

В задоволенні позову ОСОБА_2, відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Мельник-Томенко Ж. М. Ватаманюк Р.В.