Справа № 820/1153/17
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 р.Справа № 820/1153/17

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді Бартош Н.С.,

Суддів: Шевцової Н.В., Ральченка І.М.

при секретарі Дудка О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Слобожанської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 26.07.2017р. по справі № 820/1153/17

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Слобожанської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ФОП ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати податкове повідомлення-рішення Слобожанської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області № НОМЕР_1 від 02.09.2016 р.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 26.07.2017р. по справі № 820/1153/17 позовні вимоги задоволено.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 26.07.2017р. по справі № 820/1153/17 та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Позивач подав письмові заперечення на апеляційну скаргу, де наполягає на законності судового рішення та просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа - підприємець, перебуває на обліку в Слобожанській ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області як платник податків, є платником акцизного податку (т. 1, а.с. 17).

Підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення слугував акт від 17.08.2016 р. № 661/20-11-40-40//37 фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання суб'єктом господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової та роздрібної торгівлі пальним, в якому перевіряючими зафіксовані порушення підприємством позивача вимог ст. 231 ПК України, а саме: в Єдиному реєстрі акцизних накладних встановлено відсутність належним чином зареєстрованих акцизних накладних на реалізовані обсяги пального з починаючи з 01.04.2016 р.

У звязку з цим, спірним податковим повідомленням-рішенням позивачу нараховано штрафні (фінансові) санкції за платежем: «Пальне» у розмірі 24309,54 грн. (т. 1, а.с.13-14).

Позивач скористався правом адміністративного оскарження вказаного вище податкового повідомлення-рішення, але рішеннями ГУ ДФС у Харківській області від 04.11.2016 р. № 598/ФОП/20-40-10-01-14 та ДФС України від 16.01.2017 р. № 459/К/99-99-11-03-01-25 скарги позивача залишені без задоволення, а податкове повідомлення-рішення залишено без змін.

Не погодившись з прийнятими контролюючим органом податковими повідомлення-рішеннями, позивач звернувся до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов до висновку, що позивач мав право внести кошти на поповнення електронного рахунку в зв'язку із не відображенням даних акта обсягу пального, і позивачем було вчасно подано акт інвентаризації від 17.03.2016 р. стосовно обсягу пального, який підтверджений податковим органом під час фактичної перевірки, тобто позивач мав право виписувати акцизні накладні, враховуючи дані акту інвентаризації від 17.03.2016 р, а несвоєчасна реєстрація накладних відбулася не з вини підприємства, а в зв'язку із бездіяльністю податкового органу, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 02.09.2016 р. № НОМЕР_1 є необґрунтованим.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судовим розглядом встановлено, що фактично підставою для застосування до позивача штрафних санкцій на підставі оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, слугували висновки податкового органу про несвоєчасну реєстрацію акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних.

Згідно з пп. 212.3.4 п. 212.3 ст. 212 ПК України, особи, які здійснюватимуть реалізацію пального, підлягають обов'язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням юридичних осіб, місцем проживання фізичних осіб - підприємців до початку здійснення реалізації пального.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників акцизного податку з реалізації пального, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками акцизного податку.

Відповідно до п. 232.1 ст. 232 ПК України, облік обсягів пального в системі електронного адміністрування реалізації пального ведеться за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД.

Ведення обліку обсягів пального у системі електронного адміністрування реалізації пального здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до вищенаведених положень Закону, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 113 від 24.02.2016 р. «Деякі питання електронного адміністрування реалізації пального», якою затверджено Порядок електронного адміністрування реалізації пального (далі Порядок № 113).

Згідно п. 1 Порядку № 113, Система електронного адміністрування реалізації пального (далі - СЕАРП) запроваджується з 1 березня 2016 року.

Відповідно п. 31 Порядку № 113, протягом 20 календарних днів починаючи з 1 березня 2016 р. платник податку зобов'язаний подати до контролюючого органу акт проведення інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 1 березня 2016 р. із зазначенням адрес об'єктів, на яких зберігаються відповідні обсяги залишків пального, перелік резервуарів, у яких зберігаються обсяги залишку пального, з їх технічними параметрами (фізична місткість, що відповідає технічним паспортам), правовстановлюючі документи на відповідні об'єкти та документи, що засвідчують правові підстави експлуатації таких об'єктів.

Форма акта проведення інвентаризації затверджується наказом Мінфіну.

Дані акта проведення інвентаризації обсягів залишку пального можуть бути перевірені контролюючим органом у встановленому порядку протягом шести календарних місяців із дати його подання.

Зазначені в акті інвентаризації обсяги залишку пального у розрізі кодів згідно з УКТЗЕД одноразово збільшують показник (еАНакл) за відповідними кодами згідно з УКТЗЕД як обсяг, на який платник податку має право зареєструвати акцизні накладні та/або розрахунки коригування до акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних.

Як було встановлено під час судового розгляду справи, позивач на виконання вказаних положень Порядку № 113 направив шляхом електронного зв'язку до податкового органу акт інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 01.03.2016 р. (т. 1, а.с. 18-34), що підтверджується квитанцією № 2 (т. 1, а.с. 35).

В свою чергу, обсяг пального, зазначеного позивачем в акті інвентаризації від 17.03.2016 р., відображено в СЕАРП лише після проведення фактичної перевірки 05.09.2016 р. При цьому, за твердженням відповідача, відсутність показників обсягу пального в базі даних згідно акту інвентаризації, який податковим органом отримано від підприємства 17.03.2016 р., пов'язано з тим, що податковий орган має право протягом 6 місяців перевірити визначені в акті інвентаризації показники обсягу пального, тому вказані показники були внесені після фактичної перевірки позивача та підтвердження показників.

Відповідно до п. 231.1 ст. 231 ПК України, платник податку при реалізації пального зобовязаний скласти в електронній формі акцизну накладну за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД реалізованого пального та зареєструвати в Єдиному реєстрі акцизних накладних з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи.

При реалізації пального особа, яка реалізує пальне, зобовязана в установлені терміни скласти акцизну накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі акцизних накладних, така реєстрація вважається наданням акцизної накладної отримувачу пального. Акцизні накладні, які не надаються отримувачу пального, та акцизні накладні/розрахунки коригування, складені за операціями з реалізації пального субєктам господарювання та фізичним особам, які не є платниками акцизного податку, також підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі акцизних накладних (п. 231.5 ст. 231 ПК України).

У відповідності до положень п. 231.6 ст. 231 ПК України, реєстрація акцизних накладних та/або розрахунків коригування у Єдиному реєстрі акцизних накладних здійснюється не пізніше пятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Платник податку має право зареєструвати акцизну накладну та/або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі акцизних накладних, в якій загальний обсяг реалізованого пального не перевищує обсяг, обчислений відповідно до пункту 232.3 статті 232 цього Кодексу.

Якщо обсяг, визначений відповідно до пункту 232.3 статті 232 цього Кодексу, є меншим за обсяг пального в акцизній накладній та/або розрахунку коригування, які платник податку повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі акцизних накладних, то платник податку зобовязаний перерахувати до бюджету суму коштів у розмірі акцизного податку за відповідний обсяг реалізованого пального, самостійно розрахованого за ставками, передбаченими підпунктом 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу, та зареєструвати заявку на поповнення обсягу залишку пального в системі електронного адміністрування реалізації пального.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується наявними в ній доказами, позивачем у строки, визначені ПК України, шляхом електронного зв'язку, направлялась до податкового органу для реєстрації кожна акцизна накладна, що виписана позивачем за період з 01.04.2016 р. по 19.04.2016 р., але вказані акцизні накладні не були прийняті останнім через те, що обсяг пального в документі не може перевищувати залишок, що підтверджується наданими позивачем квитанціями № 2 (т. 1, а.с. 57-224).

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем на виконання вимог закону вчинялися необхідні дії щодо реєстрації накладних у визначений законом строк, проте через не відображення в Єдиному реєстрі акцизних накладних ліміту пального, відповідно до акту від 17.03.2016 р., підприємство позивача фактично було позбавлено можливості своєчасно зареєструвати акцизні накладні, а тому висновок суду першої інстанції про те, що несвоєчасна реєстрація накладних відбулася не з вини підприємства, а в зв'язку із бездіяльністю податкового органу, є правомірним.

З огляду на вказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності в діях позивача порушень вимог закону, а доводи апеляційної скарги відносно того, що позивач мав право внести кошти на поповнення електронного рахунку в зв'язку із не відображенням даних акта обсягу прального, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки позивачем подано 17.03.2016 р. акт обсягу пального і його обсяг не заперечувався податковим органом при внесенні такої інформації до бази даних, та як наслідок, позивач мав право виписувати податкові накладні, враховуючи дані акту від 17.03.2016 р., а несвоєчасна реєстрація накладних відбулася не з вини підприємства.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи те, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 26.07.2017р. по справі № 820/1153/17 прийнята з дотриманням норм матеріального права, колегія суддів не виявила підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Слобожанської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 26.07.2017р. по справі № 820/1153/17 залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 26.07.2017р. по справі № 820/1153/17 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Слобожанської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області, про скасування податкового повідомлення-рішення залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з моменту виготовлення повного тексту.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_2
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_3 ОСОБА_4

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 06.10.2017 року.