Справа № 751/2132/17
Суддя: Грибан І.О.
Дата ухвалення: 2017-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 751/2132/17 Головуючий у 1-й інстанції: Деркач О.Г.
Суддя-доповідач: Грибан І.О.
У Х В А Л А

05 жовтня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів

Головуючий-суддя Грибан І.О.

судді Беспалов О.О., Парінов А.Б.

розглянув у порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві заяву представника позивача Серкіна Костянтина Юрійовича про постановлення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Міністерства оборони України про визнання неправомірною відмови в призначенні одноразової грошової допомоги та зобов'язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним відмову МОУ в призначенні одноразової грошової допомоги, яка оформлена протоколом засідання комісії МОУ з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 17.02.2017 року за №16;

- зобов'язати МОУ призначити одноразову грошову допомогу, внаслідок настання ІІ групи інвалідності (у зв'язку з виконанням обов'язків військової служби) в розмірі 200 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, станом на день призначення одноразової грошової допомоги.

Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01 червня 2017 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправною відмову Міністерства оборони України у призначенні одноразової грошової допомоги, згідно Протоколу засідання Міністерства оборони України з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 17.02.2017 року за №16;

- зобов'язано Міністерство оборони України повторно розглянути заяву про виплату йому одноразової грошової допомоги, відповідно до ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", з урахуванням положень ч. 1 ст. 244-2 КАС України та правових висновків Верховного Суду України, викладених в постановах від 21.04.2015 року справа № 21-135а15 та від 18.11.2014 року справа № 21-446а14.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач та відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначали про порушення судом першої інстанції матеріального та процесуального права.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07 вересня 2017 року апеляційні скарги ОСОБА_3 та Міністерства оборони України - задоволено частково. Постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01 червня 2017 року скасовано в частині зобов'язання Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_3 про виплату йому одноразової грошової допомоги, відповідно до ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", з урахуванням положень ч. 1 ст. 244-2 КАС України та правових висновків Верховного Суду України, викладених в постановах від 21.04.2015 року справа № 21-135а15 та від 18.11.2014 року справа № 21-446а14. Ухвалено нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_3 в цій частині задоволено та зобов'язати Міністерство оборони України призначити ОСОБА_3 відповідно до ст. 16 Закону України "Про соціальній та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразову грошову допомогу, внаслідок настання інвалідності в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, станом на день призначення одноразової грошової допомоги та забезпечити її виплату. В іншій частині постанову залишено без змін.

Представник позивача Серкін К.Ю. подав заяву про постановлення додаткового рішення, в якій просив суд апеляційної інстанції ухвалити додаткове судове рішення про розподіл судових витрат, а саме витрат на правову допомогу.

Враховуючи те, що справу можливо вирішити на підставі наявних у ній доказів, а також те, що відсутні клопотання сторін про розгляд справи за їх участю, колегія суддів ухвалила про розгляд справи в порядку письмового провадження відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заяви, колегія суддів вважає, що заява про постановлення додаткового рішення підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до ч.1 ст.168 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Перелік підстав за яких може бути постановлена додаткова постанова є вичерпним.

Додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал).

Додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Згідно п. 17 Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20 травня 2013 року №7 встановлено, що додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися (постановлятися), якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Отже, відповідно до ст. 168 КАС України, додаткова постанова не може ухвалюватися на підставі додатково поданих доказів про розмір та склад судових витрат. Так, не допускається подання документів, що підтверджують, наприклад, розмір витрат на правову допомогу, і їх включення до складу судових витрат після прийняття постанови.

Однак, вимога про прийняття додаткового рішення в частині розподілу витрат на правову допомогу в сумі 1500 грн. стосуються розгляду справи в суді першої інстанції, які останнім не досліджувалися та питання про їх стягнення не вирішувалась під час прийняття постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01 червня 2017 року. Докази судових витрат на правову допомогу подано разом із запереченнями на апеляційну скаргу від 04.09.2017, тобто після прийняття постанови суду першої інстанції, що в свою чергу не відповідає нормам адміністративного судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою.

Відповідно до вимог статті 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи до яких віднесено і витрати на правову допомогу.

Відповідно до ст. 90 КАС України витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом. У разі звільнення сторони від оплати надання їй правової допомоги витрати на правову допомогу здійснюються за рахунок Державного бюджету України. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Згідно ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

За ч. 3 цієї статті якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 № 4191-VI, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Отже, зі змісту вказаної норми вбачається, що компенсація судових витрат здійснюється саме за участь особи, яка надавала правову допомогу та є фахівцем у галузі права, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.

Представником позивача Серкіним К.Ю. на підтвердження вказаних витрат надано: договір про надання правової допомоги від 12.04.2017; квитанція від 24.05.2017 № 3 відповідно до якої позивач сплатив адвокату Серкіну К.Ю. 1500 грн. за надання правової допомоги по справі № 751/2132/17 згідно договору про надання правової допомоги; квитанція від 04.09.2017 № 4 відповідно до якої позивач сплатив адвокату Серкіну К.Ю. 1200 грн. за надання правової допомоги по справі № 751/2132/17 згідно договору про надання правової допомоги; калькуляція вартості правової допомоги на 1500 грн. та акт виконаних робіт від 24.05.2017 (ознайомлення з документами та вивчення на доцільність звернення до суду 1год, написання позовної заяви 2,30 год., мінімальний запланований час участі у судовому засіданні 0,30 год.); калькуляцій вартості правової допомоги на 1200 грн. та акт виконаних робіт від 04.09.2017 (написання заперечень на апеляційну скаргу 1год, написання апеляційної скарги 2,30 год., мінімальний запланований час участі у судовому засіданні 0,30 год.).

При цьому з матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів позивача під час судових засідань як у суді першої інстанції, так і у суді апеляційної інстанції здійснював представник ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності від 30.03.2016, знайомився з матеріалами справи також представник позивача ОСОБА_4 (а.с.37).

При цьому, з матеріалів справи не вбачається, що представником позивача Серкіним К.Ю., під час розгляду справи по суті, надавалася правова допомога у судовому засіданні позивачу. Доказів того, що вказаним представником вчинялися в інтересах позивача процесуальні дії поза судовим засіданням або він знайомився з матеріалами справи не надано.

Разом з цим, відшкодування витрат на підготовку позовної заяви, апеляційної скарги та письмових заперечень на апеляційну скаргу не передбачено чинним законодавством, оскільки така діяльність не відноситься до окремих процесуальних дій.

За викладених обставин, підстави для компенсації витрат на правову допомогу згідно ст.90 КАС України, Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» відсутні.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що в задоволенні заяви представника позивача Серкіна Костянтина Юрійовича щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 94, 168, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви представника позивача Серкіна Костянтина Юрійовича про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та Міністерства оборони України на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01 червня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Міністерства оборони України про визнання неправомірною відмови в призначенні одноразової грошової допомоги та зобов'язання вчинити певні дії

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя І.О.Грибан

Суддя О.О. Беспалов

Суддя А.Б.Парінов