Справа № 274/693/17
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2017-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

05 жовтня 2017 року м. Київ К/800/32242/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Черпак Ю.К., розглянувши матеріали касаційної скарги Міністерства оборони України на постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16 травня 2017 року та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16 травня 2017 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Міністерства оборони України та зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу відповідно до статті 16 Закону України «Про соціальній та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» від 25 грудня 2013 року № 975 (далі Порядок № 975) на день встановлення інвалідності.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року скасовано постанову суду першої інстанції та прийнято нову постанову про часткове задоволення позову. Визнано протиправними дії Міністерства оборони України щодо не призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Зобов`язано Міністерство оборони України розглянути питання та прийняти відповідне рішення згідно із Законом України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядком № 975 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому інвалідності 2 групи, внаслідок поранення (контузія) і захворювань, пов`язаних з виконанням позивачем обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. В решті позову відмовлено.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу та з 07 червня 1974 року був звільнений з військової служби.

Відповідно до довідки, яка долучена до акту огляду Медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААА № 514108 від 01 березня 2016 року, позивачу встановлено ІІ групу інвалідності з 04 лютого 2016 року, причина інвалідності - поранення, контузія, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Згідно з витягом із протоколу засідання Центральної віськово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв (протокол № 4285 від 18 листопада 2015 року) вогнепальне осколкове поранення голови, обох нижніх кінцівок, контузія головного мозку у 1974 році старшого лейтенанта у відставці ОСОБА_1 , 1951 року народження - поранення, контузія та їх наслідки, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Позивач звернувся до відповідача із пакетом документів, зазначених у пункті 11 Порядку № 975 щодо призначення допомоги, однак протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 12 серпня 2016 року № 58 документи повернуто на доопрацювання, оскільки відсутні документи, що свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема, про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, як це передбачено пунктом 11 Порядку № 975.

Вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій виходили з того, що оскільки позивачу з 04 лютого 2016 року встановлено 2 групу інвалідності, тому він має право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011 - XII (далі Закон № 2011 XII) та Порядку № 975.

При цьому, суд апеляційної інстанції обгрунтовано не погодився з висновком суду першої інстанцій, що порушені права позивача підлягають захисту шляхом зобов`язання Міністерства оборони України виплати позивачу як інваліду 2 групи одноразову грошову допомогу відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Порядку № 975, оскільки права позивача підлягають захисту шляхом зобов`язання відповідного органу розглянути питання щодо можливості виплати допомоги.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 16 Закону № 2011 - XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.

Одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у підпунктах 5 - 9 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України (частина 2 статті 16-2 Закону № 2011 - XII).

За змістом пункту 6 Порядку № 975 одноразова грошова допомога, зокрема, у разі встановлення інвалідності II групи призначається і виплачується у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, визначеного законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

Згідно з пунктом 12 Порядку № 975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядником бюджетних коштів відповідно до статті 23 Закону № 2011 XII є Міністерство оборони України.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Прийняття рішення про виплату чи про відмову у виплаті одноразової допомоги є компетенцією комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги, що діє у складі Міністерства оборони України.

Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової допомоги, відповідного рішення щодо задоволення вимог позивача про призначення спірної одноразової грошової допомоги чи відмови у її призначенні прийнято не було, а лише повідомлено позивачу про відсутність законодавчих підстав для призначення одноразової грошової допомоги, через Житомирський обласний військовий комісаріат, у зв`язку з чим документи повернуто без реалізації.

Таким чином, відповідним органом Міністерства оборони України не було розглянуто питання щодо призначення одноразової грошової допомоги та не було прийнято відповідного рішення по суті розгляду питання щодо наявності у позивача підстав для отримання такої допомоги, тому вимоги даного адміністративного позову про зобов`язання призначення та виплати такої допомоги є передчасними.

У касаційній скарзі Міністерство оборони України, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що позивачем не надано документу, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема, про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Вимоги про скасування постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, оскільки вона вже скасована судом апеляційної інстанції.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції і не дають підстав вважати, що судове рішення ухвалене з порушенням норм матеріального чи процесуального права.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 213 КАС України касаційна скарга має містити обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає порушення норм матеріального чи процесуального права та як вони вплинули на правильність вирішення справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини п`ятої статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Виходячи зі змісту касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції, в якому надана відповідна оцінка доказам, у тому числі доводам касатора, які він зазначав також у судах попередніх інстанцій, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній аргументи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не навів підстав, які б дозволили вважати, що суд неправильно застосував норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини п`ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Міністерства оборони України на постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16 травня 2017 року та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.К. Черпак