Справа № 591/4172/17
Суддя: Кривцова Г. В.
Дата ухвалення: 2017-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/4172/17
Провадження № 2-а/591/487/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2017 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Кривцової Г.В.,

при секретарі Д'ячук Ю.О.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Москаленка Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми Логвінова Юрія Григоровича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

04 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що постановою інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми Логвінова Ю.Г. серії АР № 600199 від 02.08.2017 року, ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП за те, що 01.08.2017 року близько 23-50 години в м. Суми, рухаючись по вул. Леваневського, керуючи транспортним засобом Geely номерний знак НОМЕР_1, водій ОСОБА_1 виїхав на перехрестя вул. Леваневського - вул. Троїцька на ввімкнете заборонений сигнал світлофору, чим порушив вимоги п.п 18.7.3 ПДР України.

Позивач вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною з наступних підстав. Позивач зазначає, що він 02 серпня 2017 року о 23-50 год. рухаючись на своєму автомобілі зі швидкістю 50 км/год. по вул. Леваневського в бік вулиці Героїв Крут та під'їжджаючи до перехрестя вул. Леваневського - вул. Троїцька звернув увагу на сигнал світлофору, який був мигаючий зелений, що дозволяв рух. Кили позивач виїхав на перехрестя, то мигаючий зелений сигнал світлофору змінився на жовтий, позивач продовжив рух, щоб не створювати аварійну ситуацію. Вказує, що не порушував ПДР. Інспектор, що знаходився в патрульній машині на відстані більше 30 метрів, не міг точно встановити момент перетинання межі перехрестя (стоп-лінії) відповідно до увімкненого у цей момент сигналу світлофору внаслідок кута оглядовості з того місця, де він знаходився. Позивач вказує, що його діями ніяким чином не порушувались ПДР. В зв'язку з викладеним, позивач просить визнати дії поліції неправомірними та скасувати постанову серії АР № 600199 від 02.08.2017 року про накладення на нього адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

В суді позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі, пояснив, що він розпочав рух на перехресті на мигаючий зелений, а не на жовтий сигнал світлофору, і тому не порушував правил ПДР Вважає, що він їхав зі швидкістю 50 км/год, і з такою швидкістю він би не зміг зупинитись перед перехрестям, не застосовуючи екстреного гальмування, тому вирішив продовжити рух, тим більше, бачив, що перехрестя пусте, і він нікому не створюватиме перешкод.

В суді представник відповідача заперечував проти позову, пояснив, що факт скоєння позивачем правопорушення доведений, доводи позивача суперечать обставинам справи, і позивач хибно трактує норми ПДР. На підтвердження своїх заперечень представник відповідача надав суду відеозапис, на якому зафіксовано факт скоєння правопорушення позивачем та зафіксовано обставини розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 (а.с.15).

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що постановою серії АР № 600199 від 02.08.2017 року, ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП за те, що 02.08.2017 року близько 23-50 годині в м. Суми керуючи транспортним засобом Geely номерний знак НОМЕР_1 водій ОСОБА_1 виїхав на перехрестя при ввімкненому заборонному жовтому сигналі світлофору, чим порушив вимоги п.п 8.7.3 ПДР України (а.с. 3).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП, постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в районний, міськрайонний суд у порядку, визначеному КАС України з особливостями, встановленими цим Кодексом (КУпАП).

Строк оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, визначений ст. 289 КУпАП і становить 10 днів з дня винесення постанови.

В даній справі строк оскарження позивачем не пропущено, так як позов подано до суду 04.08.2017 року (а.с.2).

Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідачем надано достатньо доказів, які підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 8.7.3. Правил дорожнього руху України, сигнали світлофора мають таке значення: в) зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух; г) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Відповідно до п. 8.10 ПДР України, у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62, якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

З наданого суду відеозапису з відеокамери, що знаходилась в автомобілі патрульної поліції вбачається, що автомобіль позивача Geely номерний знак НОМЕР_1 під'їжджає до перехрестя вулиць Леваневського - Троїцька в темну пору доби. З відеозапису чітко видно, що коли мигає зелений сигнал світлофору, автомобіль позивача не гальмуючи рухається в напрямку перехрестя. Жовтий сигнал світлофору вмикається, коли автомобіль позивача ще не досягнув місця зупинки перед перехрестям, і з відеозапису видно, що автомобіль позивача під'їжджав до стоп-лінії та пішохідного переходу вже на жовтий заборонний сигнал світлофора.

Позивач посилався на те, що він не міг зупинитися без застосування екстреного гальмування, а тому відповідно до п. 8.11 ПДР України йому дозволялось рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 8.11 ПДР України, водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Однак суд вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що його автомобіль рухався зі швидкістю 50 км/год, і він не міг при такій швидкості застосувати гальмування тому що враховуючи гальмівний шлях все рівно опинився б на перехресті, оскільки позивач не надав суду будь-яких достатніх та належних доказів на підтвердження своїх доводів.

Більше того, з відеозапису вбачається, що позивач навіть не намагався пригальмувати перед перехрестям, не зважаючи на жовтий сигнал світлофору,і на швидкості проїхав перехрестя

Крім того, суд не бере до уваги твердження позивача про те, що він проїхав перехрестя на мигаючий зелений сигнал світлофора, так як відеозаписом це повністю спростовано.

Доводи позивача про те, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною з тих підстав, що інспектор порушив норми ст.ст. 7, 256, 280 КУпАП, суд не приймає до уваги з тих підстав, що з відеозапису розгляду справи про адміністративне правопорушення вбачається, що інспектором поліції позивачу було роз'яснено його права під час розгляду справи передбачені ст. 268 КУпАП, а також право на оскарження постанови, порядок та строки оскарження, передбачені ст.ст. 287-289 КУпАП, та порядок і строки виконання постанови, передбачені ст. 307-309 КУпАП.

Щодо посилання на те, що інспектором не складено протокол про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (в редакції на момент виникнення спірних відносин) поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно вказаної норми ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Вимоги щодо змісту такої постанови встановлені цією ж нормою ст.283 КУпАП.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Вказана Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (п.1 р.І Інструкції №1395).

Згідно п.4 р.І Інструкції № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме: проїзд на заборонний сигнал світлофора, підтверджується відеозаписом з відеокамери, що знаходилась в патрульному автомобілі.

Тому дії інспектора поліції щодо розгляду справи безпосередньо на місці вчинення адміністративного правопорушення були правомірними і відповідали вищезгаданим нормам діючого законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу роз'яснювались його права.

При цьому суд зазначає, що згідно діючого законодавства особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право оскаржити зазначену постанову як до вищестоящого органу, так і до суду.

Відповідно до ст.268 КУпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження, оскаржувати постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено та підтверджено належними доказами, що справа про адміністративне правопорушення розглянута повноважною особою, в присутності позивача, з'ясовано обставини справи, роз'яснені права та вислухані пояснення позивача, заслухані його усні пояснення, постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності вручена позивачу та підписана ним.

В подальшому позивач оскаржив постанову при притягнення його до відповідальності в судовому порядку, а отже мав можливість скористатися правовою допомогою під час оскарження постанови до суду.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що наданими суду доказами підтверджено факт порушення позивачем п. 8.7.3.г ПДР України та вчинення правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП, та підтверджено правомірність дій та рішення відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП. З огляду на це постанова серії АР № 600199 від 02.08.2017 року є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 69, 71, 122, 128, 160-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми Логвінова Юрія Григоровича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

На постанову суду може бути подано апеляційну скаргу до Харківського адміністративного апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова у повному обсязі складена в п'ятиденний строк з дня закінчення розгляду справи.

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Г.В. Кривцова