Справа № 713/1561/17
Суддя: Кибич І. А.
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 713/1561/17
Провадження №2-а/713/102/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2017 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області, в складі:

головуючого судді Кибич І.А.,

з участю секретаря Мірчева О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вижниця адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вижницької міської ради Чернівецької області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення №21 від 07.09.2017 року до відповідача Адміністративної комісії при виконкомі Вижницької міської ради. Посилається на те, що 07 вересня 2017 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Вижницької міської ради було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення №21 про притягнення її, до адміністративної відповідальності за ст.155 ч.1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 255,00 грн. Відповідно до змісту постанови, 24.06.2017 р. о 02-00 год. вона надавала послуги у закладі ТОВ «Спорт-Лото» за адресою м.Вижниця, вул.Чорновола №2, без встановленого виконавчим комітетом Вижницької міської ради режиму роботи.

Вважає, що притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.155 ч.1 КУпАП є незаконним та необґрунтованім оскільки: 24.06.2017 року інспектором Вижницького ВП старшим лейтенантом поліції Хом'як С.В. складено відносно неї, ОСОБА_1, протокол про адміністративне правопорушення серії АА №761620 на тій підставі, що нібито вона порушила вимоги ст.155 ч.1 КУпАП, оскільки здійснювала роботу у закладі ТОВ «Спорт-Лото» за адресою м.Вижниця, вул.Чорновола, 2, Чернівецької області, без дозволу на подовжений режим роботи після 22-00 год. 07.09.2017 року, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, вона подала адміністративній комісії письмове клопотання, де просила визнати дії інспектора Вижницького ВП Хом'яка С.В. щодо оформлення протоколу серії АА №761620 від 24.06.2017 року протиправними та винести постанову про закриття справи про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Натомість, під час розгляду справи адміністративна комісія, усупереч вимог ст.ст. 7, 245, 252, п.4 ч.2 ст.283 КУпАП, п.5 ст.23 діючого Положення про адміністративні комісії Української РСР, затвердженого Указом Президії Верховної Ради Української РСР М5540-ХІ від 09.03.1988 р., не розглянула належним чином подані нею клопотання, прийняла рішення накласти штраф за ст.155 ч.1 КУпАП, що не вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення. Адміністративна комісія не врахувала, що 24.06.2017 року її дії щодо надання послуг з розповсюдження державних лотерей у закладі ТОВ «Спорт-Лото» за адресою м.Вижниця вул.Чорновола 2, режим роботи якого не погоджений органами місцевого самоврядування, не можуть бути адміністративним правопорушенням, оскільки: режим роботи закладу встановлюється внутрішніми документами керівником підприємства, а саме директором ТОВ «Спорт-Лото» ОСОБА_5, тому вона не має повноважень приймати рішення про встановлення режиму роботи закладу, яке здійснює свою господарську діяльність за даною адресою. Її діяльність здійснювалась у часових межах встановленого режиму роботи керівництвом ТОВ «Спорт-Лото», а також, вона не є суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.155 КУпАП, оскільки тільки директор ТОВ «Спорт-Лото» уповноважений здійснювати адміністративно-розпорядчі функції у даному закладі, зокрема пов'язані з подачею до уповноважених органів пакету документів щодо отримання дозволів на подовжений режим роботи. У протоколі не зазначено, який саме нормативний акт, було порушено та який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Зазначила, що вона під час розгляду справи пояснювала адміністративній комісії про необхідність врахувати, що процедура узгодження органами місцевого самоврядування -даного дозволу з власниками підприємств чинним законодавством не передбачена, відповідно жодні санкції по причині відсутності такого дозволу не можуть бути застосовані, навіть за наявності будь-якого правового акту органу місцевої влади та органу місцевого самоврядування, оскільки він суперечитиме Закону, який має вищу юридичну силу. Вважає, що склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.155 КУпАП, у її діях відсутній.

Просить визнати дії адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вижницької міської ради щодо складання постанови по справі про адміністративне правопорушення №21 від 07.09.2017 року та накладення відносно неї адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 255,00 грн. за порушення ст.155 КУпАП, незаконними та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення №21 від 07.09.2017 року на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 не з'явились, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи від представника позивачки ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивачки, адміністративний позов підтримує, просить задовольнити.

В судове засідання представник відповідача Адміністративної комісії при Вижницькій міській раді Чернівецької області не з'явився, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомили, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованим та підлягають частковому задоволенню.

Згідно ст.18 ч.1 п.2 місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п.3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 06.03.2008 року).

Судом встановлено, що адміністративною комісією при виконавчому комітеті Вижницької міської ради 07.09.2017 року винесено постанову №21 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.155 ч.1 КУпАП. Накладено стягнення у розмірі п'ятнадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 255,00 грн. Встановлено, що ОСОБА_1, яка зареєстрована в АДРЕСА_1, 24.06.2017 р. о 02-00 год. перебуваючи в м.Вижниця, вул.Чорновола №2, в Інтернет кафе ТОВ «Спорт-Лото» надавала послуги адміністратора з порушенням режиму роботи даного Інтернет кафе, чим допустила адміністративне правопорушення, передбачене ст.155 ч.1 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення №761620 від 24.06.2017 року вбачається, що 24.06.2017 р. о 02-00 год., ОСОБА_1 надавала відвідувачам державної лотереї в м.Вижниця, вул.Чорновола №2, послуги лотереї, чим порушила режим роботи, який встановлений рішенням Вижницької міської ради, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.155 ч.1 КУпАП.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного штрафу може бути оскаржено - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний суд у порядку, визначеному КАС України з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ст.2 ч.3 КАС України, суд, перевіряє оскаржувану постанову на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Згідно ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи…

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових, доказів, висновків експертів.

Разом з тим, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

На підставі ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.71 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 6 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень» належить перевірити, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до вимог ст. 293 КУпАП і роз'яснень, викладених в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 15 «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом'якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Разом з тим, виходячи із закріпленого в частині 4 статті 129 Конституції України принципу змагальності і рівності сторін у судочинстві, обов'язок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову.

Відповідно до ч.1 ст.218 КУпАП, адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 45, 46, 92, 99, 103-1-104-1, статтею 136 (за вчинення порушень на автомобільному транспорті), статтями 138, 141, 142, 149-152, частинами першою та другою статті 152-1, частиною першою статті 154, статтями 155, 155-2, частиною другою статті 156, статтями 156-1, 156-2, 159, статтею 175-1 (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтею 179, статтею 180 (крім справ щодо батьків неповнолітніх або осіб, які їх замінюють), частиною четвертою статті 181, статтею 181-1, частиною першою статті 182, статтями 183, 185-12, 186, 186-1, 189, 189-1, 196, 212-1 цього Кодексу.

Згідно ст. 155 КпАП України порушення правил торгівлі, виконання робіт і надання послуг працівниками торгівлі, громадського харчування та сфери послуг, громадянами, які займаються підприємницькою діяльністю, - тягне за собою накладення штрафу від одного до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Продаж товарів зі складів, баз, підсобних приміщень підприємств (організацій) державної торгівлі (громадського харчування, сфери послуг) і споживчої кооперації на порушення встановлених правил, а так само приховування товарів від покупців, вчинене працівниками підприємств (організацій) державної торгівлі (громадського харчування та сфери послуг) і споживчої кооперації, які не є посадовими особами, - тягне за собою накладення штрафу від одного до чотирнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Дії, передбачені частинами першою та другою цієї статті, вчинені особою , яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу від п'яти до двадцяти семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об'єктом правопорушень, передбачених цією статтею, є суспільні відносини в сфері торгівельної діяльності. Торговельна діяльність - це ініціативна, самостійна діяльність юридичних осіб і громадян щодо здійснення купівлі та продажу товарів народного споживання з метою отримання прибутку.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 155 КпАП України полягає у порушенні правил торгівлі, виконання робіт і надання послуг працівниками торгівлі, громадського харчування та сфери послуг, громадянами, які займаються підприємницькою діяльністю.

Відповідно до п. 8 Порядку заняття торговельною Діяльністю і правил торговельного обслуговування населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8. 02. 1995 р. № 108, суб'єкти господарської діяльності всіх форм власності, які займаються торгівельною діяльністю, повинні забезпечити: відповідність виробничого приміщення (місця) чи будівлі для здійснення торговельної діяльності необхідним екологічним і санітарно-гігієнічним умовам, технічного стану приміщення (місця), будівлі та устаткування, які будуть використані для торговельної (торговельно-виробничої) діяльності, - вимогам нормативних документів щодо зберігання, виробництва та продажу відповідних товарів, а також охорони праці; постійний розвиток матеріально-технічної бази підприємств, оснащення їх сучасною технікою і обладнанням і ін. В даному переліку вимог щодо організації торгівлі відсутня вимога погодження графіку роботи закладу з органом місцевого самоврядування, а тому і відповідальність за відсутність відповідного погодження не передбачена.

Суб'єктивна сторона правопорушень характеризується наявністю вини як у форму умислу так і у формі необережності (частина 1 ст. 155 КпАП України), у формі умислу (частина друга ст. 155 КпАП України).

Суб'єктами правопорушень можуть бути як посадові особи, так і фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та працівники торгівлі, громадського харчування та сфери послуг.

Статтею 30 Закону України від 21.05.1997 № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать і делеговані повноваження, зокрема, встановлення за погодженням із власниками зручного для населення режиму роботи розташованих на відповідній території підприємств, установ та організацій сфери обслуговування незалежно від форм власності.

За правилами частини 9 статті 6 Закону України "Про державні лотереї в Україні" від 06.09.2012 року № 5204-VI, органи місцевого самоврядування та місцеві органи виконавчої влади зобов'язані сприяти розвитку і поширенню державної лотереї на відповідних територіях.

Відповідно до частини 5 статті 9 вказаного Закону, розповсюдження державних лотерей фізичними та юридичними особами відповідно до укладених з оператором державних лотерей договорів не потребує будь-яких дозволів.

Розповсюдження державних лотерей здійснюється будь-де на території України та у будь-який спосіб, не заборонений законодавством. Розповсюджувачі державних лотерей самостійно обирають місця для такої діяльності.

Таким чином, з аналізу вищезазначених правових норм вбачається, що саме органи місцевого самоврядування повинні погоджувати з суб'єктами господарювання зручний для них режим роботи, а не навпаки та окрім того, зобов'язані сприяти розвитку і поширенню державної лотереї. Стаття 30 Закону України від 21.05.1997 № 280/97-ВР, не надає відповідачу будь-яких повноважень на видачу дозвільних документів.

З додатку №1/540 до договору №1730/02 від 12 листопада 2016 року укладеного між підприємством з 100% іноземними інвестиціями "Українська Національна Лотерея" та ТОВ "СПОРТ-ЛОТО" на виконання вищезазначеного договору сторони погодилися з місцями розташування десяти лотерейних терміналів за адресою м.Вижниця по вул.Чорновола, 2, Чернівецької області, з режимом роботи-цілодобово.

Вищезазначене свідчить, що діяльність позивача здійснювалася у часових межах встановленого режиму роботи, який був обумовлений в договорі між підприємством "Українська Національна Лотерея" та ТОВ "СПОРТ-ЛОТО".

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, позивачка ОСОБА_1 не порушувала режиму роботи який зазначений в додатку №1/540 до договору №1730/02 від 12 листопада 2016 року, а тому в її діях на думку суду, відсутня суб'єктивна сторона складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.155 КУАП України.

За таких обставин, суд приходить до висновку що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.155 ч.1 КпАП України, а тому оскаржувана постанова адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вижницької міської ради Чернівецької області №21 від 07 вересня 2017 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.155 ч.1 КпАП України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн. є протиправною, та підлягає скасуванню, в зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Що стосується вимоги позивачки ОСОБА_1 щодо визнання дій адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вижницької міської ради Чернівецької області щодо складання постанови по справі про адміністративне правопорушення №21 від 07 вересня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.155 ч.1 КпАП України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн. незаконними, суд вважає, що дана вимога задоволенню не підлягає, оскільки адміністративна комісія діяла в межах встановлених законом повноважень.

Відповідно до ч. 5 ст. 288 КУпАП, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 289 КУпАП, Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

На підставі ст. ст. 155, ч.1 ст.218, 283, 287-289 КУпАП, керуючись ст.ст. 18, 158-163, 167, 171-2 КАС України, Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вижницької міської ради Чернівецької області №21 від 07 вересня 2017 року про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої та жительки АДРЕСА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.155 ч.1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 255,00 гривень - визнати протиправною та скасувати.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом ст. 160 КАС України, апеляційну скаргу може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області.

Суддя: І. А. Кибич