Справа № 426/11854/17
Суддя: Попова О. М.
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого - судді Попова О.М.,

за участі секретаря Крикунової Т.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Сватове справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Білокуракинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області про визнання неправомірними дій відповідача та зобов'язання призначити пенсію по втраті годувальника із застосуванням середньої заробітної плати за роки, що передують призначенню пенсії,-

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що вона є пенсіонером та з 02.02.2017 вона отримує пенсію у зв'язку з втратою годувальника за померлого чоловіка, відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» як дружина, яка досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону (57 років 6 місяців). 02.02.2017 вона звернулась до Білокуракинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області із заявою про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника за померлого чоловіка. Згідно розпорядження Пенсійного фонду від 09.03.2017 року їй призначено пенсію у зв'язку з втратою годувальника за померлого чоловіка з 02.02.2017 року, розмір якої склав 2308,44 грн. Оскільки розмір пенсії недостатній, вона звернулась до УПФ у червні 2017 року із зверненням, у якому просила надати розрахунок її пенсії. Після одержання відповіді на звернення, вона з'ясувала, що при розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії їй було застосовано не середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (тобто за 2014, 2015, 2016 року) розмір якої складає 3764,40 грн., а середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік, розмір якої складає 1197,91 грн. Свої дії УПФ пояснив тим, що із зазначеної середньої заробітної плати розраховувався розмір пенсії її чоловіку, тому відповідно до роз'яснення Міністерства соціальної політики України від 07.09.2012 р. № 9680/0/14-12/039 «Про визначення показника середньої заробітної плати для призначення пенсії у разі втрати годувальника», середня заробітна плата саме 2007 рік повинна застосовуватися при обчисленні їй пенсії у зв'язку з втратою годувальника за померлого чоловіка. Вважає зазначені дії управління стосовно призначення пенсії по втраті годувальника із застосуванням при розрахунку пенсії середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік незаконними, та перерахунок пенсії по втраті годувальника із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (тобто за 2014, 2015, 2016 роки) розмір якої складає 3764,40 грн.

В судове засідання позивач не з'явилася, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягала.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, надав до суду заперечення, яким просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, та оцінивши в судовому засіданні надані докази, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень,підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, прийшов до наступного висновку.

Згідно положень ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 1 ст. 8 КАС України).

Як було встановлено під час розгляду справи, позивач 27 червня 2017 року звернулась до відповідача з заявою щодо роз'яснення розрахунку пенсії по втраті годувальника (а.с. 27), на яку надано відповідь від 29 червня 2017 року № 10/Г-7/С (а.с. 28).

З 02.02.2017 ОСОБА_1 призначено пенсію у зв'язку з втратою годувальника, що підтверджено розпорядженням 158315 від 16.08.2017 (а.с. 46).

При обчисленні пенсії по втраті годувальника позивачу здійснено відповідний розрахунок заробітної плати за принципом переведення з одного виду пенсії на інший (а.с. 47,48).

У частині першій статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника. Відповідно до частини 1 статті 36 Закону № 1058-IV пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров'я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму ОСОБА_2 (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Непрацездатними членами сім'ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. Вік позивача ОСОБА_1 на час звернення до Управління становив 57 років та 6 місяців.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника.

Згідно ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Відповідно до ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn );

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Отже, законодавством чітко встановлено, що при призначенні пенсії середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Статтею 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Частиною третьою статті 45 цього Закону регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії на інший.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV, однак чоловіку позивача було призначено іншу пенсію за іншим законом.

Проте, померлому чоловіку позивача було призначено пенсію як працівнику, який зайнятий на підземних і відкритих гірничих роботах, відлповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 року, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії. Роз'яснення Міністерства соціальної політики України від 07.09.2012 року № 9680/0/14-12/039 «Про визначення показника середньої заробітної плати для призначення пенсії у разі втрати годувальника» не є нормативним документом та носить рекомендаційний характер. У роз'ясненні йдеться про варіанти переведення з одного виду пенсії на інший. Проте позивач звернулась 02.02.2017 року саме за призначенням пенсії у зв'язку з втратою годувальника, не отримуючи до цього жодного виду пенсії. Що стосується юридичної сили вищевказаних роз'яснень на які посилається відповідач, то відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, Законами України та ст. 9 КАС України відповідно до якої у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. За таких обставин, відповідач безпідставно застосував у спірних правовідносинах переведення з одного виду пенсії на інший згідно з положеннями частини третьої статті 45 Закону № 1058-ІV та, відповідно, застосував показник середньої заробітної плати за 2007 рік, оскільки у даному випадку було призначено пенсію позивачу (по втраті годувальника), а не переведення з одного виду пенсії на інший. Аналогічна правова позиція була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема, у Постановах від 31.03.2015 року, 02.12.2015 року (справи № 21-612а14, № 193/1029/14-а), при розгляді аналогічних правовідносин, що відповідно до положень статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов'язковою для всіх судів України. Відповідно до ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Статтею 46 Конституції України кожному громадянину гарантовано право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи право на пенсійне забезпечення, передбачені статтями 1, 3, частиною 2 статті 6, статтею 8, частиною 2 статті 19, статтями 22, 23, частиною 1 статті 24 Конституції України, набуте у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене. Правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобов'язань, виходячи з принципу верховенства права, закріпленого як статтею 8 Конституції України, так і статтею 8 Кодексу адміністративного судочинства України. Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області про визнання неправомірними дій відповідача та зобов'язання призначити пенсію по втраті годувальника із застосуванням середньої заробітної плати за роки, що передують призначенню пенсії є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 640 грн., що підтверджується відповідною квитанцією.

Оскільки відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» Пенсійний фонд України та його органи звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, суд присуджує понесені позивачем судові витрати з Держаного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 19, 22,46 Конституції України, ст. 13, Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 9, 36, 40, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 2, 6-8, 69-72, 94, 158-163 КАС України, суд, -

Постановив:

Позов ОСОБА_1 до Білокуракинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області про визнання неправомірними дій відповідача та зобов'язання призначити пенсію по втраті годувальника із застосуванням середньої заробітної плати за роки, що передують призначенню пенсії - задовольнити.

Визнати дії Білокуракинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області стосовно призначення ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника із застосуванням при розрахунку пенсії середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік незаконними.

Зобов'язати Білокуракинське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області провести ОСОБА_1 з 02.02.2017 року перерахунок пенсії по втраті годувальника із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (тобто за 2014, 2015, 2016 роки) розмір якої складає 3764,40 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 640 (шістсот сорок) грн.

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Сватівський районний місцевий суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду. Повний текст постанови складено та підписано 09 жовтня 2017 року.

Суддя О.М. Попова