Справа № 826/9047/16
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2017-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 серпня 2017 року № 826/9047/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши адміністративну справу в письмовому провадженні

за позовом Підприємства "Джіометрі Глобал Україна"
доГоловного управління ДФС у м. Києві
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №, №, № ,

На підставі ч. 4 ст. 128 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося підприємство «Джіометрі Глобал Україна» (далі - позивач) до Головного управління ДФС у м. Києві (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 04.04.2016 року №, №, №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що висновки податкового органу щодо порушень підприємством вимог податкового законодавства та, відповідно, визначення грошових зобов'язань з незаконними, прийнятими без урахування та аналізу господарської діяльності підприємства, його взаємовідносин з іншими суб'єктами господарювання та фізичними особами, пов'язаності цих операцій з безпосередньою господарською діяльністю позивача, а також підтвердження цих господарських операцій належними первинними документами.

На думку позивача, податковим органом не враховано те, що підприємство «Джіометрі Глобал Україна» не мало будь-яких договірних відносин з контрагентами ТОВ «М» та ТОВ «Лайм Лайт Студіо» та/або з контрагентами цих контрагентів, не проаналізовано вид діяльності, характер робіт та послуг, які замовлялись позивачем у ТОВ «М» та ТОВ «Лайм Лайт Студіо» з тими роботами і послугами, які виконувались для цих підприємств, або на їх замовлення компаніями, щодо яких у податкового органу наявна достовірна інформація про їх протиправну діяльність.

Додатково позивач стверджує, що відповідачу була направлена всі наявна первинна документація, в т.ч. додаткові угоди та звіти щодо виконаних робіт по взаємовідносинам з фізичними особами.

В ході судового розгляду даної справи представники позивача позовні вимоги підтримали повністю та просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував з підстав, викладених в письмових запереченнях, що долучені до матеріалів справи.

На підставі п. 4 ст. 122 КАС України суд, з урахуванням думки представників сторін, ухвалив здійснювати подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що в період з 29.01.2016 р. по 12.03.2016 року на підставі наказу Головного управління ДФС у м. Києві від 12.11.2015 р. №1283, згідно направлень №38/26-15-13-02-02, №37/26-15-13-02-02, №39/26-15-13-06-03, №170/26-15-13-06-03, №39/26-15-13-02-02, №367/26-15-13-04-06 від 29.01.2016 р., п.20.1 ст. 20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст. 75, ст. 77, ст. 82 ПК України проведено документальну планову виїзну перевірку підприємства «Джіометрі Глобал Україна» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2012 року по 31.10.2014 року відповідно до затвердженого плану перевірки, за результатами якої складено відповідний акт перевірки №85/26-15-14-02-02/25587182 від 18.03.2016 року (далі - акт перевірки).

Перевіркою встановлено порушення підприємством «Джіометрі Глобал Україна»:

- п.п.14.1.27 п.14.1 ст.14, п.п.138.2 ст. 138, п.п.139.1 ст.139 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток підприємства на загальну суму 892968 грн., в тому числі по періодам: за IV квартал 2012 на суму 243737 грн., за 2013 на суму 475790 грн., за 2014 на суму 173441 грн.;

- п.185.1 ст. 185, п.188.1 ст. 188, п.187.1 ст. 187, п.198.3 ст. 198, п.198.6 ст. 198, п.п.201.10 ст. 201, п.201.1, п.201.6 ст. 201 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, на загальну суму 312220 грн., в тому числі по періодам: жовтень 2012 на суму 34631 грн., січень 2013 на суму 29072 грн., лютий 2013 на суму 119275 грн., квітень 2013 на суму 23964 грн., травень 2013 на суму 924 грн., червень 2013 на суму 488 грн., липень 2013 на суму 33886 грн., серпень 2013 на суму 31970 грн., вересень 2013 на суму 1116 грн., жовтень 2013 на суму 3725 грн., листопад 2013 на суму 16988 грн., грудень 2013 на суму 839 грн., березень 2014 на суму 165 грн., травень 2014 на суму 11719 грн., липень 2014 на суму 3266 грн., вересень 2014 на суму 192 грн.;

- п.160.2 ст. 160 ПК України, а саме: заниження податку на прибуток іноземних юридичних осіб всього на суму 29078 грн., а саме, на суму 5633 грн. за IV квартал 2012 року, на суму 12763 грн. на 2013 рік та на суму 10682 грн. за 2014 рік; несвоєчасна сплата податку на прибуток іноземних юридичних осіб у розмірі 476,78 грн. за IV квартал 2012 року.

04.04.2016 року податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення:

- №, яким підприємству «Джіометрі Глобал Україна» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів у розмірі 811539 грн., в т.ч. за податковими зобов'язаннями 649231 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 162308 грн.;

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 161553 грн., в т.ч. за податковими зобов'язаннями 129242 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 32311 грн.;

- №, яким визначено підприємству «Джіометрі Глобал Україна» суму грошового зобов'язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб у розмірі 29307 грн., в т.ч. за податковими зобов'язаннями 23445 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 5862 грн.

Незгода позивача з вказаними податковими податковими-рішеннями зумовила його звернення до суду з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Як вбачається з акта перевірки, податковий орган прийшов до висновку, що неправильність визначення податкових зобов'язань позивача пов'язана з внесенням до податкового обліку даних за господарськими операціями, які не мали реального характеру, не пов'язаністю з господарською діяльністю підприємства виплат, здійснених фізичним особам за цивільно-правовими договорами, неправильно визначеною ставною оподаткування за виплатами іноземним юридичним особам.

В матеріалах справи наявний договір №130236 про створення за замовленням та використання об'єктів права інтелектуальної власності (фотографічних творів) від 09.04.2013 року, укладений між підприємством «ДЖИ ТУ ГРЕЙ УКРАЇНА» (замовник) та ТОВ «Дейв Груп» (виконавець), згідно умов якого виконавець зобов'язується здійснити фотозйомку внутрішньо корпоративного заходу представницького характеру для клієнта Замовника ПрАТ «А/Т ТЮТЮНОВА КОМПАНІЯ «В.А.Т - ПРИЛУКИ» 08.04.2013 року за адресою: м. Київ, вул. Жилянська, 35, в результаті якої передати фото-звіт (JN KN-13-013, РО 130236) та створити об'єкти права інтелектуальної власності - фотографічні твори відповідно до вимог, погоджених у п. 1.3 цього Договору, вимог до якості творів, погоджених у п.1.4 цього договору, та у встановлений у цьому договорі строк, а замовник зобов'язується сплатити виконавцеві винагороду за створення за замовленням та використання об'єктів права інтелектуальної власності - фотографічних творів (далі також - твори).

Відповідно до п. 1.2. даного договору створення творів виконавець зобов'язується здійснити з використанням своїх матеріалів, обладнання та інших засобів. Результатам фотозйомки повинно бути зображення з розподільністю у 22 мегапікселя, формат .tiff 16-bit.

Замовлення на створення творів за цим договором є наступник: виконавцю замовлено проведення фотозйомки внутрішньо корпоративного заходу представницького характеру для клієнта замовника ПрАТ «А/Т ТЮТЮНОВА КОМПАНІЯ «В.А.Т - ПРИЛУКИ»; строк створення творів та передачі їх замовникові разом з виключним правом на їх використання - не пізніше 20 квітня 2013 року.

Згідно п.1.4. даного договору кількість творів, що створюються та передаються замовнику - 180 фотографічних зображень. Вимоги до якості Творів: якість творів, створених за цим договором, має відповідати умовам цього Договору, відповідним стандартам, загальним критеріям якості, вимогам, що звичайно ставляться до фотографічним творів з використанням фотографічної техніки, зазначеної у п.1.2 договору.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що у встановлений строк (п.1.3.2 договору) виконавець надає замовникові оригінали створених творів за допомогою мережі Інтернет через FTP-сервер замовника. У триденний строк від дати виконання виконавцем зобов'язання, передбаченого п. 3.1 цього договору, замовник зобов'язується перевірити відповідність створених творів замовленню, а також їх якість.

У разі, якщо в результаті такої перевірки створені твори будуть визнані замовником такими, що відповідають замовленню та вимогам замовника щодо їх якості, сторони в строк, передбачений п. 3.2 цього договору, складають та підписують акт приймання-передачі.

Відповідно до п.5.1 договору, за створення творів та передавання виключних майнових прав інтелектуальної власності на твори за цим договором замовник сплачує виконавцеві одноразовий платіж у розмірі 16445,00 грн., крім того ПДВ (20 %) 3289 грн., разом 19734 грн., яка сплачується шляхом перерахування на банківський рахунок виконавця, протягом 33 робочих днів від дати підписання акта приймання-передачі за цим договором.

На підтвердження виконання умов даного договору позивачем надано до суду копії податкових накладних, актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), умов замовлення на закупівлю, замовлень та виконані аудіовізуальні твори.

20.02.2013 року між підприємством «ДЖИ ТУ ГРЕЙ УКРАЇНА» (замовник) та ТОВ «Продакшн студія 2332» (виконавець) укладено договір №130109 про виробництво і використання об'єкта права інтелектуальної власності - аудіовізуального твору, згідно умов якого на умовах та у порядку, передбачених цим договором, виконавець зобов'язується, за завданням замовника виконати такі роботи з виробництва 1 (одного) аудіовізуального твору - рекламного телевізійного ролику за умовною назвою «ІНФОРМАЦІЯ_8», хронометражем 15 секунд для продукції під ТМ Comet, Mr Proper, Fairy групи компаній «Procter&Gamble» для ініціативи «Home Care Spring Drive 2013», на основі затвердженого сторонами сценарію, з наступною передачею виключних майнових прав на Ролик замовнику, а замовник зобов'язується прийняти і оплатити виконані роботи.

Згідно п.1.2 договору виробництво ролика включає такі умови: зйомка, озвучення ролика українською мовою, написання музичного твору хронометражем 15 секунд для включення його виконання, що зафіксоване у фонограмі, у звукову доріжку рекламного ролика, комп'ютерна графіка.

Остаточний варіант відтворення ролика - формат «Betacam SP» передається за допомогою FTP-каналів (п.1.3 договору).

Пунктом 1.4 даного договору передбачено, що сторони погодили вимоги до якості робіт - якість робіт повинна відповідати технічним регламентам, стандартам ISO, класифікаторам, встановленим для того чи іншого виду, робіт, умовам договору, а також звичайному рівню якості для того чи іншого виду робіт, загальним критеріям якості, з додержанням умов, що забезпечують захист інтересів кінцевих споживачів, умовам погодженого сторонами сценарію.

Відповідно до п. 5.1 договору ціна договору включає в себе ціну робіт з урахуванням податків і складає 595000,20 грн., крім того ПДВ 119000,04 грн., разом 714000,24 грн. Оплата робіт виконавця здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця на підставі рахунків, виставлених виконавцем, наступним чином: 80%, що становить без ПДВ - 476000,16 грн., ПДВ - 95200,03 грн., разом до сплати - 571200,19 грн., замовник сплачує на умовах попередньої оплати протягом 17 кадендарних днів від дати отримання рахунку замовником; 20 %, що становить без ПДВ - 119000,04 грн., ПДВ - 23800,00 грн., разом до сплати - 142800,04 грн. Замовник сплачує виконавцеві в строк не пізніше 37 календарних днів з моменту отримання рахунку, після надання послуг і підписання обома сторонами акту приймання виконаних робіт.

Визначення ціна робіт з розумінні цього договору включає в себе як власне вартість робіт, так і винагороду виконавця за передання (відчуження) замовнику майнових прав інтелектуальної власності на ролик в об'ємі, передбаченому цим договором.

Згідно п. 6 даного договору, цей договір набирає чинності з дати підписання обома сторонами і діє до повного виконання сторонами зобов'язань за цим договором.

20.02.2013 р. між підприємством «ДЖИ ТУ ГРЕЙ УКРАЇНА» та ТОВ «Продакшн студія 2332» укладено додаток №1 до договору №130109 про виробництво і використання об'єкта права інтелектуальної власності - аудіовізуального твору, яким погоджено найменування етапів виготовлення ролика та строки його виконання.

Матеріалами справи підтверджується, що вказаний договір укладений ТОВ «Продакшн студія 2332» з позивачем з метою виконання вимог договорів №150213-ОП, №150213-РЕЖ, №150213-Х на участь в створенні (зйомках) аудіовізуального твору і відчуження майнових авторських прав.

При цьому, в матеріалах справи містяться копії податкових накладних, актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), умов замовлення на закупівлю, замовлень та виконані аудіовізуальні твори, якими підтверджується виконання умов даного договору.

В матеріалах справи міститься також копія договору №130041 від 20.02.2013 р., укладеного між ТОВ «Проктер енд Гембл Україна» (замовник) та підприємством «ДЖИ ТУ ГРЕЙ УКРАЇНА» (агентство), згідно умов якого агентство приймає на себе зобов'язання створити 1 (один) аудіовізуальний твір - рекламний телевізійний ролик тривалістю 15 секунд, за назвою «ІНФОРМАЦІЯ_7» (аудіовізуальний твір), для продукції клієнта під торговельними марками Fairy, Comet, Mr Proper, групи компаній «Procter&Gamble» для ініціативи «Home Care Spring Drive 2013» в строки та в порядку, вказаних у даному договорі, включаючи написання музичного твору хронометражем 15 секунд для включення його виконання і передати виключні авторські майнові та суміжні права на вказаний аудіовізуальний твір, а замовник погоджується прийняти вказаний аудіовізуальний твір, виключні авторські майнові та суміжні права на нього і сплатити їх вартість.

Відповідно до п. 1.2 даного договору створення аудіовізуального твору включає такі умови: написання музичного твору хронометражем 15 секунд для включення його виконання, що зафіксоване у фонограмі, у звукову доріжку рекламного ролика, зйомка, озвучення українською мовою, комп'ютерна графіка, написання сценарію аудіовізуального твору.

Пунктом 1.3. передбачено, що якість робіт повинна відповідати технічним регламентам, стандартам ISO, класифікаторам, встановленим для того чи іншого виду робіт, умовам договору, а також звичайному рівню якості для того чи іншого виду робіт, загальним критеріям якості, з додержанням умов, що забезпечують захист інтересів кінцевих споживачів, умовам погодженого сторонами сценарію.

Сторони узгодили: художник - ОСОБА_2, оператор - ОСОБА_3, режисер-постановник - ОСОБА_4 (п.1.4 договору).

Згідно п. 3.1. договору ціна договору складається з ціни за створення 1 (одного) аудіовізуального твору та включає ціну за виключні майнові авторські та суміжні права на аудіовізуальні твір: 743080,20 грн., крім того ПДВ 20% 148616,04 грн., разом: 891696,24 грн.

На підтвердження виконання вимог даного договору позивач надав до суду копії податкових накладних, акти прийому-передачі робіт (надання послуг), копію аудіовізуального твору.

04.10.2012 року між підприємством «ДЖИ ТУ ГРЕЙ УКРАЇНА» (замовник) та ТОВ «Лайм Лайт Студіо» (виконавець) укладено договір №120741 про виробництво і відчуження об'єктів права інтелектуальної власності - аудіовізуальних творів, згідно вимог якого на умовах та у порядку, передбачених цим договором цим договором, виконавець зобов'язується на свій ризик за завданням замовника здійснити створення 2 (двох) складних об'єктів права інтелектуальної власності (аудіовізуальних творів) рекламних телевізійних роликів з умовними назвами «ІНФОРМАЦІЯ_5» хронометражем 30 секунд та «ІНФОРМАЦІЯ_6» хронометражем 15 секунд (надалі - ролики) для продукції під торговельною маркою «Gastal» ТОВ «Тева», на основі затвердженого сторонами сценарію, з наступною передачею виключних майнових прав на ролики, а замовник зобов'язується прийняти і оплатити виконані роботи по створенню роликів, а також передачу всіх виключних та невиключних майнових прав на складні об'єкти інтелектуальної власності.

За цим договором виконавець передає (поступається, відчужує) замовнику всі і будь-які (в повній мірі) виключні майнові права інтелектуальної власності на результати робіт, які є об'єктом авторських прав, включаючи музичний твір, на підставі акта прийому-передачі.

Відповідно до п. 3.1 договору виконавець зобов'язується виконати роботи і передати результати робіт замовникові у строк не пізніше 15.11.2012 року.

Згідно п. 5.1 договору ціна договору включає в себе ціну робіт з урахуванням податків і складає 874955 грн., крім того ПДВ (20%) -174991 грн., разом - 1049946 грн.

Визначення «Ціна робіт» в розумінні цього договору включає в себе як власне вартість робіт, так і винагороду виконавця на передання (відчуження) замовнику майнових прав інтелектуальної власності на ролики в об'ємі, передбаченому цим договором.

04.10.2012 року між підприємством «ДЖИ ТУ ГРЕЙ УКРАЇНА» та ТОВ «Лайм Лайт Студіо» підписано додатки №1 та №2 до вказаного договору.

На підтвердження виконання вимог даного договору позивачем надано копію актів прийому-передачі робіт (надання послуг), податкової накладної, бухгалтерських справок, копію аудіовізуального твору.

В матеріалах справи наявна копія ліцензійного договору №120698 від 19.09.201 року, укладений між ТОВ «Лайм Лайт Студіо» та підприємством «ДЖИ ТУ ГРЕЙ УКРАЇНА» (ліцензіат), згідно умов якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, ліцензіар надає ліцензіату виключну ліцензію (дозвіл) на використання авторського виконання ролей.

На виконання вимог даних договорів ТОВ «Лайм Лайт Студіо» укладено з гр. ОСОБА_5 договір №060912-1 від 06.09.2012 року, з гр. ОСОБА_6 - №060912-211 від 06.09.2012 року, з гр.. ОСОБА_7 - №060912-213 від 06.09.2012 року, з гр. ОСОБА_8 - №060912-216 від 06.09.2012 року, з гр. ОСОБА_9 - №060912-29 від 06.09.2012 року, з гр. ОСОБА_10 - №060912-57 від 06.09.2012 року, гр. ОСОБА_11 - №060912-52 від 06.09.2012 року, з гр. ОСОБА_12 - №060912-22 від 06.09.2012 року, з гр. ОСОБА_13 - №060912-58 віж 06.09.2012 року, з гр. ОСОБА_14 - №060912-12 від 06.09.2012 року, з гр.. ОСОБА_15 - №060912-51 від 06.09.2012 року, з гр. ОСОБА_16 - №060912-212 від 06.09.2012 року, з гр. ОСОБА_17 - №060912-214 від 06.09.2012 року, з гр. ОСОБА_18 - №060912-27 від 06.09.2012 року, з гр.. ОСОБА_19 - №060912-13 від 06.09.2012 року, з гр. ОСОБА_20 - №060912-56 від 06.09.2012 року, з гр. ОСОБА_21 - №060912-24 від 06.09.2012 року, з гр. ОСОБА_22 - №060912-26 від 06.09.2012 року, з гр. ОСОБА_23 - №060912-210 від 06.09.2012 року, з гр. ОСОБА_24 - №060912-25 від 06.09.2012 року, з гр. ОСОБА_25 - №060912-11 від 06.09.2012 року, з гр. ОСОБА_26 - №060912-2 від 06.09.2012 року, з гр. ОСОБА_27 - №060912-23 від 06.09.2012 року, з гр. ОСОБА_28 - №060912-21 від 06.09.2012 року, з гр. ОСОБА_29 - №060912-53 від 06.09.2012 року, з гр. ОСОБА_30 - №060912-55 від 06.09.2012 року, з гр. ОСОБА_31 - №060912-28 від 06.09.2012 року, з гр. ОСОБА_32 - №060912-54 від 06.09.2012 року, з гр. ОСОБА_33 - №060912-3 від 06.09.2012 року.

Згідно умов зазначених договорів, предметом їх є те, що актор зобов'язується прийняти участь у відеозйомці відеоролика 10.09.2012 року, з метою створення аудіовізуального твору з його участю, передати замовнику всі виключні майнові права інтелектуальної власності на використання майнові права інтелектуальної власності на використання у відеоролику свого виконання на умовах, визначених цим договором.

На підтвердження виконання вимог даних договорів в матеріалах справи наявні копії актів прийому-передачі виконаних робіт.

Крім того, ТОВ «Лайм Лайт Студіо» укладено з гр. ОСОБА_34 №021012-2 від 02.10.12, з гр. ОСОБА_35 - №021012-4 від 02.10.12, з гр. ОСОБА_36 - №021012-3 від 02.10.12, з гр. ОСОБА_37 - №021012-7 від 02.10.12, з гр. ОСОБА_38 - №021012-5 від 02.10.12, з гр. ОСОБА_39 - №021012-1 від 02.10.12, гр. ОСОБА_40 - №021012-6 від 02.10.12, згідно умов якого законні представники беруть на себе зобов'язання: взяти участь актора у відеозйомці відеоролика 03.10.2012 року з метою створення аудіовізуального твору з його участю.

Між підприємством «ДЖИ ТУ ГРЕЙ УКРАЇНА» та ТОВ «Лайм Лайт Студіо» 24.01.2013 року укладено №130050, згідно умов якого на умовах та у порядку, передбачених цим договором, виконавець зобов'язується на свій ризик за завданням замовника здійснити створення внутрішньої СВD презентації «ІНФОРМАЦІЯ_1» для TM Ariel групи компаній «Procter&Gamble», РО №130050, проект РG-13-021 для продукції під торговельною маркою «Ariel», групи компаній Procter&Gamble, а замовник зобов'язується прийняти і оплатити виконані роботи.

Відповідно до п.1.2 даного договору результат робіт - 1 (одна) внутрішня СВD презентація «ІНФОРМАЦІЯ_1» для TM Ariel виконавець надає замовнику каналами Інтернет на FTP-сервер замовника.

Пунктом 4.1 передбачено, що ціна договору включає в себе ціну робіт з урахуванням податків і складає 35490 грн., крім того ПДВ - 7098,00 грн., разом - 42588 грн.

ТОВ «Лайм Лайт Студіо» виписано на адресу підприємства «ДЖИ ТУ ГРЕЙ УКРАЇНА» виписано податкову накладну №3 від 28.01.2013 року на суму 42588 грн., в т.ч. ПДВ - 7098 грн.

З матеріалів справи вбачається, що 13.02.2013 року між підприємством «ДЖИ ТУ ГРЕЙ УКРАЇНА» та ТОВ «Лайм Лайт Студіо» укладено договір №130087 про створення за замовленням та використання об'єктів права інтелектуальної власності (фотографічних творів) TEVA-12-013, PO 130087, згідно умов якого за цим договором виконавець зобов'язується за замовленням замовника виконати роботи з проведення фотозйомки та створити за її результатами об'єкти права інтелектуальної власності - фотографічні твори відповідно до вимог, погоджених у п.1.3 цього договору, вимог до якості творів, погоджених у п.1.4 цього договору, та в установлений у цьому договорі строк, а замовник зобов'язується прийняти та сплатити виконавцеві винагороду за виконані роботи.

Виконавець зобов'язується виконати роботи з використанням матеріалів, обладнання та інших засобів, що залучаються, за власний рахунок. Результатом фотозйомки повинно бути зображення з роз подільністю у 22 мегапікселя, формат .tiff 16-bit (п.1.2 договору).

Відповідно до п.5.1 даного договору за створення творів та передання виключних майнових прав інтелектуальної власності на твори за цим договором замовник сплачує виконавцеві одноразовий платіж у розмірі 29308 грн., крім того ПДВ - 5861,60 грн., всього - 35169,60 грн. Обумовлена у п.5.1 сума сплачується замовником виконавцеві шляхом перерахування на банківський рахунок виконавця, протягом 40 банківських днів від дати підписання акта прийому-передачі виконаних робіт за цим договором.

В матеріалах справи наявні податкова накладна, бухгалтерська довідка, акт прийому-передачі робіт (наданих послуг), фотороботи, якими підтверджується виконання умов даного договору.

Між підприємством «ДЖИ ТУ ГРЕЙ УКРАЇНА» та ТОВ «Лайм Лайт Студіо» 13.02.2013 року укладено договір №130088 про створення за замовленням та використання об'єктів права інтелектуальної власності (фотографічних творів) НОМЕР_1, НОМЕР_2, згідно умов якого за цим договором виконавець зобов'язується, за замовленням замовника, виконати роботи з проведення фотозйомки та створити за її результатами об'єкти права інтелектуальної власності - фотографічні твори відповідно до вимог, погоджених у п. 1.3 цього договору, вимог до якості творів, погоджений у п.1.4 цього договору та в установлений у цьому договорі строк, а замовник зобов'язується прийняти та сплатити виконавцеві винагороду за виконані роботи.

Виконавець зобов'язується виконати роботи з використанням матеріалів, обладнання та інших засобів, що залучаються, за власний рахунок. Результатом фотозйомки повинно бути зображення з роз подільністю у 22 мегапікселя формат .tiff 16-bit (п.1.2 договору).

Відповідно до п.5.1 даного договору за створення творів та передання виключних майнових прав інтелектуальної власності на твори за цим договором замовник сплачує виконавцеві одноразовий платіж у розмірі 88262,50 грн., крім того ПДВ - 17652,50 грн., всього - 105915 грн. Обумовлена у п.5.1 сума сплачується замовником виконавцеві шляхом перерахування на банківський рахунок виконавця, протягом 40 банківських днів від дати підписання акта прийому-передачі виконаних робіт за цим договором.

В матеріалах справи наявні податкова накладна, бухгалтерська довідка, акт прийому-передачі робіт (наданих послуг), фотороботи, якими підтверджується виконання умов даного договору.

17.12.2012 року між підприємством «ДЖИ ТУ ГРЕЙ УКРАЇНА» (замовник) та ТОВ «Лайм Лайт Студіо» (виконавець) укладено договір №120995 про створення за замовленням та використання об'єктів права інтелектуальної власності (фотографічних творів) НОМЕР_3, НОМЕР_4, згідно п.1.1 якого, за цим договором виконавець зобов'язується здійснити фотозйомку та створити об'єкти права інтелектуальної власності - фотографічні твори відповідно до вимог, погоджених у п.1.3 цього договору, вимог до якості творів, погоджених у п.1.4 цього договору, та в установлений у цьому договорі строк, а замовник зобов'язується сплатити виконавцеві винагороду за створення за замовленням та використання об'єктів права інтелектуальної власності - фотографічних творів.

Відповідно до п.1.2 даного договору створення творів виконавець зобов'язується здійснити з використанням своїх матеріалів, обладнання та інших засобів. Результатом фотозйомки повинно бути зображення з розподільністю у 22 мегапікселя, формат .tiff 16-bit.

Замовлення на створення творів за цим договором є наступним: створення п'яти фотографій для продукції під торгівельною маркою «Ambrobene» ТОВ «Тева», на основі затвердженого сторонами ескізу, з наступною передачею виключних майнових прав на твори, а також надання дозволу на використання зображення ОСОБА_5 та ОСОБА_41 (мама ОСОБА_26), надалі - Моделі, у фотографіях терміном на 3 (три) роки, починаючи з дати першого опублікування фотографій на території наступних країн: Російської Федерації, України, Республіки Молдова, Грузії, Республіки Вірменії, Азербайджанської Республіки, Республік Казахстан, Узбекистан, Киргизької Республіки, без обмежень за способами використання (п.1.3 договору).

Згідно з п.5.1 договору, за створення творів та передання виключних майнових прав інтелектуальної власності на твори за цим договором замовник сплачує виконавцеві одноразовий платіж у розмірі 98300 грн., крім того ПДВ - 19660 грн., всього - 117960 грн. Обумовлена у п.5.1 сума сплачується замовником виконавцеві шляхом перерахування на банківський рахунок виконавця, протягом 40 банківських днів від дати підписання акта приймання-передачі робіт за цим договором.

В матеріалах справи наявні податкові накладні, бухгалтерська довідка, акти прийому-передачі робіт (наданих послуг), фотороботи, докази підписання ліцензійного договору, якими підтверджується виконання умов даного договору.

З матеріалів справи також вбачається, що підприємством «ДЖИ ТУ ГРЕЙ УКРАЇНА» (замовник) та ТОВ «Лайм Лайт Студіо» (виконавець) укладені аналогічні за умовами договори №130157 РО-130157, TEVA-13-001 від 11.03.2013 року, №130175 від 13.03.2013 року.

Крім того, в матеріалах справи міститься копія договору №160614 про надання послуг і виконання робіт від 16.06.2014 року, укладений між ТОВ «Реккітт Бенкізер Хаусхолд енд Хелс Кер Україна» (замовник) та ТОВ «Джіометрі Глобал Україна» (виконавець), згідно п.2.1 якого, замовник замовляє, а виконавець зобов'язується надати виконавцеві послуги та виконати роботи, вказані в ст. 3 цього договору, стосовно продукції, а замовник зобов'язується оплатити такі послуги та роботи, відповідно до умов і порядку, встановленому цим договором. Усі послуги та роботи, що мають бути надані (виконані) виконавцем за цим договором, пов'язані лише з продукцією та/або сторони погодили, що умови та вимоги якості, яким повинні відповідати роботи/послуги, встановлені в цьому договорі та у відповідному додатку, є повними (повністю визначеними).

Згідно п.5.1 даного договору виконавець приступає до виконання/надання робіт і/або послуг, вказаних у ст. 3 цього договору, винятково на підставі підписаного сторонами додатку, що складений по відношенню до таких робіт і/або послуг, і містить усі суттєві умови для такого додатку згідно з п.1.2 цього договору.

Після завершення виконання/надання кожної із робіт і/або послуг і/або їх окремих етапів (частин), або після повного завершення виконання/надання робіт і/або послуг за окремим додатком, сторони в порядку, визначеному в ст. 6 цього Договору, підписують акт виконаних/наданих робіт/послуг, у якому в письмовій формі фіксується обсяг виконаних/наданих робіт і/або послуг за період, щодо якого складається акт. Підтвердженням факту надання послуг виконавцем замовникові є підписання сторонами акта.

На виконання вимог даного договору позивачем (замовником) укладено з фізичними особами (виконавцями) ряд однотипних договорів про надання/виконання послуг/робіт, згідно умов яких виконавець зобов'язується за завданням замовника протягом визначеного у договорі строку надавати/виконувати за плату послуги/роботи, а замовник зобов'язується оплачувати надані/виконані послуги/роботи.

В матеріалах справи містяться копії завдань замовника, додатки до укладених з фізичними особами договорів, акти приймання-передачі наданих/виконаних послуг/робіт до даних договорів.

Відповідно до норм пп. 14.1.27, пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) «витрати» - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником), а «господарська діяльність» - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Об'єкт оподаткування податком на прибуток визначений у ст. 134 ПК України як прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Склад витрат і порядок їх визначення закріплений в ст. 138 зазначеного Кодексу. Зокрема, згідно п. 138.1 ст. 138 цього Кодексу, витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Нормою пп. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138 ПК України передбачено, що витрати операційної діяльності включають в себе собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Підпункт 138.10.3 п. 138.10 ст. 138 ПК України вказує, що до інших витрат відносяться витрати на збут, які в свою чергу, включають витрати, пов'язані з реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, в тому числі: витрати на утримання основних засобів, інших необоротних матеріальних активів, пов'язаних зі збутом товарів, виконанням робіт, наданням послуг (оперативна оренда, страхування, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, охорона); витрати на транспортування, перевалку і страхування товарів, транспортно-експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів) відповідно до умов договору (базису) поставки; витрати на гарантійний ремонт і гарантійне обслуговування; витрати на транспортування готової продукції (товарів) між складами підрозділів підприємства; інші витрати, пов'язані зі збутом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

В силу приписів абз. 1 п. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Тобто, наведені правові норми Кодексу дозволяють платнику податку формувати витрати у зв'язку з реальним придбанням товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності що, в першу чергу, має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами. Документи, які не мають статус первинних, самі по собі не можуть підтверджувати реальність здійснення господарської операції та, відповідно, витрати. При цьому неодмінною характерною рисою господарської діяльності в рамках податкових відносин є її направлення на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах.

В свою чергу за визначенням, наведеним у пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України, «податковий кредит» - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

Відповідно до пп. «а» п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У даній податковій накладній зазначаються в окремих рядках обов'язкові реквізити, перелік яких наведений у п. 201.1 ст. 201 ПК України. Правовий статус податкової накладної закріплений в положеннях норм ст. 201 цього Кодексу.

Виходячи з аналізу наведених норм в сукупності суд приходить до висновку, що ПК України визначено окремі випадки, за яких неможливе формування податкового кредиту, зокрема, це: відсутність зв'язку з господарською діяльністю, фіктивність операцій (відсутність реальних поставок), відсутність податкової правосуб'єктності, відсутність на момент перевірки податкових накладних або видача їх особою, яка не є платником податку додану вартість. Таким чином, із зазначеного вище також випливає те, що при дослідженні факту здійснення господарської операції, оцінці підлягають відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

У своєму листі від 02.06.2011 № 742/11/13-11 Вищий адміністративний суд України одночасно зазначає, що за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції. Разом з тим, сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце (про що було зазначено в листі Вищого адміністративного суду України від 01.11.2011 № 1936/11/13-11).

За приписами норм п. 44.1 і п. 44.3 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (абз. 2 п. 44.1 ст. 44 ПК України).

Визначення первинного документу та загальні вимоги до оформлення первинних документів містяться в Законі України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІV та в Положенні про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 (що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704).

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону № 996-ХІV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону №996-ХІV).

В свою чергу, інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку (ч. 3 ст. 9 цього Закону).

При цьому, як зазначив Вищий адміністративний суд України в своїх ухвалах від 14.01.2015 К/9991/72258/12, від 21.10.2014 № К/800/6170/14 та від 26.08.2014 № К/800/6501/14, податкове законодавство не встановлює перелік первинних документів, складенням яких мають оформлюватися ті чи інші операції. Разом з тим, відповідні первинні документи повинні містити усі необхідні реквізити, визначені частинами першою, другою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», повну інформацію про виконану господарську операцію та виступати носіями достовірних відомостей про таку операцію та її учасників.

В ході розгляду цієї справи відповідач не надав, а суд не встановив наявність належних документальних доказів, що свідчать про неповноту та/або недостовірність наданих позивачем первинних документів по спірних господарських операціях.

При цьому, в ухвалі від 04.10.2016 року у справі №К/800/19274/16 ВАС України зазначає, що дефектність та фіктивність контрагента платника податків не свідчить про те, що платник податків, який укладав договори за таким контрагентом, знав про протиправний характер діяльності свого контрагента, а відтак аргументи податкового органу стосовно фіктивності контрагента не є вичерпним доказом при встановленні нереальності операції.

Враховуючи встановлені у справі обставини та наявні у ній матеріали, суд приходить до висновку про доведення позивачем дотримання ним законодавчих вимог щодо документального підтвердження сум витрат і ПДВ, які були віднесені до складу витрат/податкового кредиту за перевіряємий період, та як наслідок про відсутність у відповідача правових підстав для нарахування позивачу податку на прибуток та податку на додану вартість згідно оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Стосовно доводів контролюючого органу щодо протоколу допиту ОСОБА_43 та його доводів стосовно того, що останній жодного відношення до діяльності ТОВ «Дейв Груп» не має, суд зазначає, що всі наявні в матеріалах справи копії первинних документів, виписаних від ТОВ «Дейв Груп» підписані ОСОБА_44, а не ОСОБА_43

При цьому, згідно ч. 4 ст. 72 КАС України вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Диспозиція наведеної правової норми, на відміну від норми частини першої статті 72 КАС України, прямо вказує на те, що обов'язковими для суду, який розглядає справу, є вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок.

Податковим органом не надано до суду копії вироків відносно посадових осіб контрагентів позивача.

Крім того, одним з принципів розгляду податкових спорів, відповідно до ст. 4 ПК України є принцип презумпції добросовісності та рішень платника податків, у зв'язку з чим передбачається, що дії платників податків, які мають своїм результатом одержання податкової вигоди економічно виправдані, а відомості, що містяться у податкових деклараціях, податкових накладних та інших первинних документах, є достовірними. Надання податковому органу всіх належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковим органом не встановлено та не доведено, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність яких установлена судом.

В частині визначення податковим органом податкових зобов'язань стосовно порушень у сфері зовнішньоекономічної діяльності (роялті), суд додатково зазначає наступне.

З акта перевірки вбачається, що на думку податкового органу, позивач в результаті використання ставки податку на дохід нерезидента у вигляді роялті у розмірі 10 % замість 15 % занизило загальну суму податку за 2014 рік, оскільки позивач не надав до перевірки документ, який підтверджує фактичне право (авторське право) Компанії «Московськое представительство фирмы «Грей СИС Вербеагентур Гмбх» (Росія) на дохід у вигляді роялті за надані права на використання музичних творів.

Підпунктом 14.1.225 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що роялті - будь-який платіж, отриманий як винагорода за користування або за надання права на користування будь-яким авторським та суміжним правом на літературні твори, твори мистецтва або науки, включаючи комп'ютерні програми, інші записи на носіях інформації, відео - або аудіокасети, кінематографічні фільми або плівки для радіо - чи телевізійного мовлення, передачі (програми) організацій мовлення, будь-яким патентом, зареєстрованим знаком на товари і послуги чи торгівельною маркою, дизайном, секретним кресленням, моделлю, формулою, процесом, правом на інформацію щодо промислового, комерційного або наукового досвіду (ноу-хау).

При цьому, відповідно до абзацу другого підпункту 140.1.2 пункту 140.1 статті 140 ПК України до складу витрат не включаються нарахування роялті у звітному періоді на користь: нерезидента (крім нарахувань на користь постійного представництва нерезидента, яке підлягає оподаткуванню згідно з пунктом 160.8, нарахувань, що здійснюються суб'єктами господарювання у сфері телебачення і радіомовлення відповідно до Закону України "Про телебачення і радіомовлення", та нарахувань за надання права на користування авторським, суміжним правом на кінематографічні фільми іноземного виробництва, музичні та літературні твори) в обсязі, що перевищує 4 відсотки доходу (виручки) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) (за вирахуванням податку на додану вартість та акцизного податку) за рік, що передує звітному, а також у випадках, якщо виконується будь-яка з умов особа, на користь якої нараховується плата за такі послуги, не є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) такої плати за послуги, за виключенням випадків, коли бенефіціар (фактичний власник) надав право отримувати таку винагороду іншим особам, особа, на користь якої нараховуються роялті, не підлягає оподаткуванню у відношенні роялті в державі, резидентом якої вона є.

Пунктом 103.3 ст. 103 ПК України Бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу для цілей застосування пониженої ставки податку згідно з правилами міжнародного договору України до дивідендів, процентів, роялті, винагород тощо резидента, отриманих із джерел в Україні, вважається особа, що має право на отримання таких доходів.

При цьому бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу не може бути юридична або фізична особа, навіть якщо така особа має право на отримання доходу, але є агентом, номінальним утримувачем (номінальним власником) або є тільки посередником щодо такого доходу.

Таким чином, субліцензіар є бенефіціаром у розумінні п. 103.3 ст. 103 ПК України.

Тобто, визначення роялті, вказане у пп. 14.1.225 п. 14.1 ст. 14 та п. 103.3 ст. 103 ПК України не ставить в залежність від майнового права на об'єкт інтелектуальної власності право на отримання доходу бенефіціаром (субліцензіаром).

Відповідно до вимог частин 1, 3 ст. 1108 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) особа, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності (ліцензіар) може надати іншій особі (ліцензіату) письмове повноваження, яке надає їй право на використання цього об'єкта в певній обмеженій сфері (ліцензія на використання об'єкта права інтелектуальної власності). Виключна ліцензія видається лише одному ліцензіату і виключає можливість використання ліцензіаром об'єкта права інтелектуальної власності у сфері, що обмежена цією ліцензією, та видачі ним іншим особам ліцензій на використання цього об'єкта у зазначеній сфері.

Частиною 1 ст. 1109 ЦК України передбачено, що за ліцензійним договором одна сторона (ліцензіар) надає другій стороні (ліцензіату) дозвіл на використання об'єкта права інтелектуальної власності (ліцензію) на умовах, визначених за взаємною згодою сторін з урахуванням вимог цього Кодексу та іншого закону.

Таким чином, субліцензіар є такою особою, що має право на отримання доходів від роялті, тому така особа є бенефіціаром з усіма наслідками, передбаченими ПК України.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України по справі №К/800/2817/13 від 21.05.2013.

З матеріалів справи вбачається, що компанія «Грей СИС Вербеагентур Гмбх» фактично виступала в ролі субліцензіата, надаючи право позивачу користуватись музичним супроводом з умовною назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2», його виконання і фонограми у складі рекламних відеороликів з умовними назвами «ІНФОРМАЦІЯ_3» та «ІНФОРМАЦІЯ_4». Зазначене право компанія купила в автора «ООО «Студия Экшен Фильм» згідно договору №03-2004-GR від 28.05.2014 року, копія якого надана позивачем в ході проведення перевірки.

Матеріалами справи підтверджується, що отримані від позивача кошти за виконання ліцензійного договору №024-14 від 28.05.2014 року, компанія «Грей СИС Вербеагентур Гмбх» включала у власний дохід, оскільки останній належить виключне право використовувати даний музичний супровід та відеоролики на території України та можливість передавати таке право третім особам.

Крім того, в ході перевірки встановлено, що компанія «G2Branding&Design Ltd» має підписану ліцензійну угоду «ENTERPRISE AGREEMENT» з компанією «Microsoft Corporation». В даному випадку роялті за використання ПЗ «Microsoft Office» та «Microsoft Windows Server» виплачене позивачем на користь компанії «G2Branding&Design Ltd», є безпосереднім доходом останньої та не підлягає переведенню на користь«Microsoft Corporation».

Наведене свідчить, що компанія «G2Branding&Design Ltd» є бенефіціарним (фактичним) отримувачем доходу у вигляді роялті за відповідними ліцензійними договорами, укладеними із підприємством «Джіометрі Глобал Україна», а відтак суд приходить до висновку, що позивачем правомірно не утримувався податок на дохід та, як наслідок, протиправність прийняття податковим органом податкового повідомлення-рішення №.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, суд, оцінюючи спірні дії відповідача, виходить з критеріїв оцінки рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, встановлених ч. 3 ст. 2 КАС України, до яких, зокрема, відносяться вчинення дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позовні вимоги підприємства «Джіометрі Глобал Україна» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 04.04.2016 року №, №, №.

3. Присудити на користь підприємства «Джіометрі Глобал Україна» () судові витрати у розмірі 15035,98 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві ().

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя А.Б. Федорчук