Справа № 817/995/17
Суддя: Дорошенко Н.О.
Дата ухвалення: 2017-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 вересня 2017 р.Р і в н е 817/995/17
10год. 35хв.

Рівненський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів - Дорошенко Н.О. (головуючий), суддів Друзенко Н.В. Комшелюк Т.О. , за участю секретаря судового засідання Янчар О.П. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Добродій-Котенко О.М.

відповідачів: представники не прибули

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариство з додатковою відповідальністю "Рівненський завод будівельних матеріалів"
доДержавної служби геології та надр України Міністерства екології та природних ресурсів України
про визнання протиправними та скасування наказів, рішення та зобов'язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з додатковою відповідальністю "Рівненський завод будівельних матеріалів" (далі - позивач) з адміністративним позовом до Державної служби геології та надр України, Міністерства екології та природних ресурсів України про визнання протиправними та скасування наказів, рішення та зобов'язання вчинення певних дій.

За змістом позовних вимог позивач просив: визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства екології та природних ресурсів України від 03.03.2017 №106 "Про погодження надання надр у користування" в частині введення в дію протоколу засідання Комісії з питань погодження надання надр у користування Міністерства екології та природних ресурсів України №15 від 02.03.2017, яким оформлено рішення щодо відмови у погодженні надання Товариству з додатковою відповідальністю "Рівненський завод будівельних матеріалів" надр у користування; визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства екології та природних ресурсів України від 13.04.2017 №163 "Про погодження надання надр у користування" в частині введення в дію протоколу засідання Комісії з питань погодження надання надр у користування Міністерства екології та природних ресурсів України №20 від 13.04.2017, яким оформлено рішення щодо відмови у погодженні надання Товариству з додатковою відповідальністю "Рівненський завод будівельних матеріалів" надр у користування; визнати протиправним та скасувати рішення Державної служби геології та надр України, яке оформлене листом від 01.06.2017 №12625/03/12-17, про повернення заяви від 23.03.2017 за вих. №01/056 з доданими до неї документами та відмову у продовженні Товариству з додатковою відповідальністю "Рівненський завод будівельних матеріалів" строку дії спеціального дозволу на користування надрами №998 від 22.07.1997; зобов'язати Державну службу геології та надр України продовжити Товариству з додатковою відповідальністю "Рівненський завод будівельних матеріалів" дію спеціального дозволу на користування надрами №998 від 22.07.1997 та видати спеціальний дозвіл на користування надрами з метою видобування суглинків, придатних для виробництва цегли марки "75" - "100", з Басівкутського родовища, що знаходиться: Рівненська область, Рівненський район, 3,0 км на південь від м. Рівне, площею 32 га, з продовженим строком дії.

Адміністративний позов обгрунтований тим, що Державною службою геології та надр України видано Товариству з додатковою відповідальністю "Рівненський завод будівельних матеріалів" спеціальний дозвіл на користування надрами №998 від 22.07.1997 на видобування суглинків, придатних для виробництва цегли марки "75" - "100", з Басівкутського родовища, що знаходиться: Рівненська область, Рівненський район, 3,0 км на південь від м. Рівне, площею 32 га, строком дії до 22.07.2017 (далі - спеціальний дозвіл).

Листом від 19.01.2017 вих. №01/008 позивач направив до Державної служби геології та надр України заяву про продовження строку дії спеціального дозволу з доданими до неї документами.

Листом від 28.03.2017 №6993/13/12-17 Державна служба геології та надр України повернула заяву позивача від 19.01.2017 за вих. №01/008 з доданими до неї документами у зв'язку з тим, що комплектність поданих документів не відповідає вимогам пункту 14 та додатку 1 до Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 №615, а саме, відсутній позитивний висновок про проведення державної експертизи звітів щодо результатів геологічного вивчення надр, а також інших геологічних матеріалів. Враховуючи зазначене, позивача повідомлено, що йому відмовлено у продовженні строку дії спеціального дозволу на підставі пункту 15 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами.

Листом від 01.06.2017 №12625/03/12-17 Державна служба геології та надр України повернула заяву позивача від 23.03.2017 за вих. №01/056 з доданими до неї документами, у зв'язку з тим, що вони не відповідають вимогам Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, а саме: згідно з наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 13.04.2017 №163 Товариству з додатковою відповідальністю "Рівненський завод будівельних матеріалів" відмовлено у погодженні надання надр у користування. Враховуючи зазначене, позивача повідомлено, що йому відмовлено у продовженні строку дії спеціального дозволу на підставі пункту 15 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами.

Листом Міністерства екології та природних ресурсів України від 13.06.2017 №5/4-11/4766-17 позивачу надіслано копії наказів Міністерства екології та природних ресурсів України від 13.04.2017 №163, від 03.03.2017 №106 та витяги з протоколів Комісії з питань погодження надання надр у користування від 13.04.2017 №20, від 02.03.2017 №15, якими позивачу відмовлено в погодженні надання надр у користування на підставі абзацу 6 пункту 4 Регламенту погодження Мінприроди, що затверджений наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 15.02.2016 №56, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 29.02.2016 за №308/28438.

Обгрунтовуючи неправомірність вищевказаних рішень відповідачів, позивач зазначив, що вичерпний перелік документів, що подаються надрокористувачем з метою продовження строку дії спеціального дозволу, та вимоги до них визначено додатком 1 до Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 №615, при цьому поданий позивачем до Державної служби геології та надр України пакет документів був повним та відповідав переліку, наведеному в додатку 1 до Порядку.

Будь-які зауваження щодо повноти, порядку оформлення чи змісту поданих документів відповідачем -1 у листі від 01.06.2017 №12625/03/12-17 висловлені не були.

Окрім цього, позивач вказав на безпідставність відмови відповідача-2 у погодженні надання позивачу надр у користування, оскільки відсутні будь-які встановлені законом підстави для такої відмови.

Вважає, що зобов'язання відповідача-1 продовжити строк дії спеціального дозволу та видати дозвіл з продовженим строком дії є належним способом відновлення прав та інтересів позивача, які порушені внаслідок неправомірної поведінки суб'єктів владних повноважень, що діяли в спірних правовідносинах всупереч установленому законом порядку.

В судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримав з наведених у ньому підстав та просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач-1 Державна служба геології та надр України (далі - Держгеонадра) участі уповноваженого представника в судовому розгляді адміністративної справи не забезпечив, подав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження (а.с.162) та письмове заперечення проти адміністративного позову (а.с.149-152). Обгрунтовуючи заперечення проти позову, відповідач-1 зазначив, що позивач звернувся до Держгеонадр з заявою від 19.01.2017 № 01/008 на продовження строку дії спеціального дозволу № 988 від 19.01.1997 на користування надрами Басівкутського родовища. Держгеонадра опрацювали обумовлену заяву та листом від 28.03.2017 № 6993/13/12-17 повідомили позивача про те, що заява підлягає поверненню у зв'язку з тим, що комплектність документів не відповідає вимогам пункту 14 та додатку 1 Порядку надання спеціальних дозволів № 615, а саме: відсутній позитивний висновок про проведення державної експертизи звітів щодо результатів геологічного вивчення надр, а також інших геологічних матеріалів, таким чином позивачу відмовлено у продовженні строку дії спеціального дозволу на підставі пункту 15 Порядку.

Позивач повторно звернувся до Держгеонадр з заявою від 23.03.2017 № 01/056 на продовження строку дії спеціального дозволу, після опрацювання якої позивача було повідомлено, що заява підлягає поверненню у зв'язку з тим, що подані документи не відповідають вимогам Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами №615, а саме: наказом Мінекології від 13.04.2017 № 163 позивачу відмовлено у погодженні надання надр у користування. Таким чином, позивачу відмовлено у продовженні строку дії спеціального дозволу на підставі пункту 15 Порядку.

Відповідач-1 вважає, що Держгеонадра, відмовляючи у продовженні спеціального дозволу, діяли в межах чинного законодавства, оскільки відповідно до п.15 Порядку № 615 відмова Мінприроди у погодженні продовження строку дії дозволу є підставою для відмови надрокористувачеві у продовженні строку дії дозволу. Окрім цього, зазначив, що виключно до повноважень Державної служби геології та надр України у межах і формах, визначених законом України, належить, зокрема, вирішення питання щодо надання спеціальних дозволів. Суд не може своїм рішенням зобов'язувати відповідача як суб'єкта владних повноважень приймати відповідне конкретне рішення, тобто вирішувати питання, яке віднесене до компетенції іншого органу держави. З наведених підстав відповідач-1просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач-2 Міністерство екології та природних ресурсів України заперечень проти адміністративного позову не подав, про своє ставлення до позовних вимог суд не повідомив.

Ухвалою суду від 27.07.2017 за клопотанням Міністерства екології та природних ресурсів України від 26.07.2017 відповідно до ст.122-1 КАС України було призначено судове засідання в режимі відеоконференції, проведення якої доручено Окружному адміністративному суду м. Києва, про що належним чином повідомлено відповідача-2.

Відповідач-2 участі уповноваженого представника в судовому засіданні 29.09.2017 в режимі відеоконференції не забезпечив, до суду не прибув без повідомлення причин, будь-яких клопотань не подав.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України суд вважає можливим вирішити справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмове заперечення проти позову віповідача-1, встановивши фактичні обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими у судовому засіданні, оцінивши їх у сукупності, відповідно до вимог закону, суд дійшов висновку, що адміністративний позов слід задовольнити частково з таких підстав.

Матеріалами справи стверджено, що Товариство з додатковою відповідальністю "Рівненський завод будівельних матеріалів" з 13.10.1994 зареєстроване як юридична особа, основним видом господарської діяльності якого є виробництво цегли, черепиці та інших будівельних виробів із випаленої глини (код КВЕД 23.32). Станом на 29.06.2017 в Товаристві працює 98 працівників (а.с.60,61).

Державною службою геології та надр України видано Товариству з додатковою відповідальністю "Рівненський завод будівельних матеріалів" спеціальний дозвіл на користування надрами №998 від 22.07.1997 на видобування суглинків, придатних для виробництва цегли марки "75" - "100", з Басівкутського родовища, що знаходиться за адресою: Рівненська область, Рівненський район, 3,0 км на південь від м. Рівне, площею 32,0 га, строком дії до 22.07.2017 (далі - спеціальний дозвіл) (а.с.38).

Листом від 19.01.2017 вих. №01/008 Товариство з додатковою відповідальністю "Рівненський завод будівельних матеріалів" направило до Державної служби геології та надр України заяву про продовження строку дії спеціального дозволу з доданими до неї документами.

Листом від 23.03.2017 вих. №01/056 Товариство з додатковою відповідальністю "Рівненський завод будівельних матеріалів" повторно направило до Державної служби геології та надр України заяву про продовження строку дії спеціального дозволу з виправленим пакетом документів (а.а.62-63,64). До заяви були долучені:

пояснювальна записка з характеристикою об'єкта, стану його геологічного вивчення, методу розробки, обґрунтуванням необхідності використання надр, із зазначенням потужності підприємства (а.с.18-20);

копія протоколу від 31.10.2016 №3695 Державної комісії України по запасах корисних копалин, відповідно до якого, зокрема, затверджено запаси Басівкутського родовища та визнано Басівкутське родовище суглинків підготовленим до подальшого промислового освоєння (а.с.21-30);

каталог географічних координат кутових точок Басівкутського родовища (а.с.31);

оглядова карта Басівкутського родовища (а.с.32);

ситуаційний план Басівкутського родовища з нанесеними межами площі видобування та географічними координатами її кутових точок (а.с.33);

план підрахунку запасів корисних копалин на топографічній основі з нанесеними межами категорії запасів, контуром ліцензійної площі з географічними координатами кутових точок ділянки надр, а також з лінями геологічних розрізів (а.с.34);

характерні геологічні розрізи з межами категорій запасів та умовними позначками (а.с.35);

довідка про виконання особливих умов спеціального дозволу (а.с.36);

довідка про виконання програми робіт (а.с.37);

копія спеціального дозволу (а.с.38);

експертний висновок № 3 (позитивний) з проведення геологічної експертизи щодо продовження дії спеціального дозволу, затверджений 08.02.2017 директором Державного науково-виробничого підприємства "Державний інформаційний геологічний фонд України" Державної служби геології та надр України, проведеної за замовленням Товариства з додатковою відповідальністю "Рівненський завод будівельних матеріалів", у відповідності до п.27 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 № 615, наказу Міністерства екології та природних ресурсів України від 11.03.2013 № 95 "Про затвердження Положення про проведення державної експертизи звітів щодо результатів геологічного вивчення надр, а також інших геологічних матеріалів" (а.с.40-57).

Суд встановив, що листом від 01.06.2017 №12625/03/12-17 Державна служба геології та надр України повернула заяву позивача від 23.03.2017 за вих. №01/056 з доданими до неї документами, у зв'язку з тим, що вони не відповідають вимогам Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 №615, а саме: згідно з наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 13.04.2017 №163 Товариству з додатковою відповідальністю "Рівненський завод будівельних матеріалів" відмовлено у погодженні надання надр у користування. Враховуючи зазначене, позивача повідомлено, що йому відмовлено у продовженні строку дії спеціального дозволу на підставі пункту 15 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами (а.с.108).

Листом від 13.06.2017 № 5/4-11/4766-17 Міністерство екології та природних ресурсів України надіслало Товариству з додатковою відповідальністю "Рівненський завод будівельних матеріалів" копію наказів Міністерства екології та природних ресурсів України

від 13.04.2017 №163, від 03.03.2017 №106 та витяги з протоколів засідання Комісії з питань погодження надання надр у користування Міністерства екології та природних ресурсів України від 13.04.2017№20, від 02.03.2017 №15 (а.с.65).

Суд встановив, що наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 03.03.2017 №106 "Про погодження надання надр у користування" введено в дію протокол засідання Комісії з питань погодження надання надр у користування Міністерства екології та природних ресурсів України №15 від 02.03.2017, яким оформлено рішення Комісії: відповідно до пункту "е" частини першої статті 20 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" та з метою об'єктивного розгляду питання щодо погодження продовження строку дії спеціального дозволу на користування надрами, звернутися до суб'єкта господарювання Товариства з додатковою відповідальністю "Рівненський завод будівельних матеріалів" з метою надання інформації стосовно наявності висновку державної екологічної експертизи, щодо запланованої діяльності, а також інші документи дозвільного характеру в сфері охорони навколишнього природного середовища (а.с.66,67).

Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 13.04.2017 №163 "Про погодження надання надр у користування" введено в дію протокол засідання Комісії з питань погодження надання надр у користування Міністерства екології та природних ресурсів України №20 від 13.04.2017, яким оформлено рішення Комісії щодо відмови у погодженні надання надр у користування Товариству з додатковою відповідальністю "Рівненський завод будівельних матеріалів" на підставі абзацу 6 пункту 4 Регламенту погодження Мінприроди надання надр у користування (а.с.68,69).

Оцінюючи встановлені в судовому засіданні фактичні обставини справи в розрізі норм матеріального закону, суд враховує наступне.

Відповідно до абз. 3 ст. 14 Кодексу України про надра, надра надаються у користування, серед іншого, для видобування корисних копалин.

Згідно з ч.1, ч.3 ст.15 Кодексу України про надра, надра надаються у постійне або тимчасове користування. Тимчасове користування надрами може бути короткостроковим (до 5 років) і довгостроковим (до 50 років). У разі необхідності строки тимчасового користування надрами може бути продовжено.

Пунктом 4 частини 1 статті 24 Кодексу України про надра передбачено, що користувачі надр мають право на першочергове продовження строку тимчасового користування надрами.

Частиною 8 статті 16 Кодексу України про надра визначено, що переоформлення спеціальних дозволів на користування надрами, внесення до них змін, видача дублікатів, продовження терміну дії спеціальних дозволів на користування надрами, зупинення їх дії або анулювання, поновлення їх дії у разі зупинення здійснюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до пункту першого Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 № 391/2011, Державна служба геології та надр України (Держгеонадра України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України (далі - Міністр), входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Таким чином, продовження дії спеціальних дозволів на користування надрами віднесене чинним законодавством до компетенції Державної служби геології та надр України.

Питання надання спеціальних дозволів на користування надрами (далі - дозволи) у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також процедуру продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін регулюються Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 №615 (далі - Порядок № 615).

Відповідно до абз. 1 п. 14 Порядку № 615 в разі виникнення потреби у закінченні геологічного вивчення, геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки, та затвердження запасів родовища корисних копалин, продовженні видобування корисних копалин строк дії дозволу продовжується за наявності інформації про відсутність порушень надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр, за результатами здійснення останнього заходу державного нагляду (контролю).

Згідно з абз. 5-6 п. 14 Порядку № 615 для продовження строку дії дозволу на видобування корисних копалин надрокористувач подає органу з питань надання дозволу заяву на видобування корисних копалин не пізніше ніж за шість місяців, на геологічне вивчення надр та геологічне вивчення, в тому числі дослідно-промислову розробку, - за три місяці до закінчення строку його дії. У заяві зазначається причина продовження строку дії дозволу. Надрокористувач, що не подав заяву в установлений строк, втрачає право на продовження строку дії дозволу. Для продовження строку дії дозволу надрокористувач подає ті ж документи, що і для отримання дозволу без проведення аукціону.

Так, пунктом 8 Порядку № 615 передбачено, що для отримання дозволу без проведення аукціону заявник подає органові з питань надання дозволу заяву разом з документами, зазначеними у додатку 1. Разом із заявою подаються дві копії заяви та доданих до неї документів. У заяві зазначаються назва і місцезнаходження ділянки надр, вид корисних копалин, відомості про заявника (найменування, місцезнаходження, код згідно з ЄДРПОУ юридичної особи або прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи - підприємця чи серія та номер паспорта такої особи (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган ДФС і мають відмітку у паспорті), інформація для здійснення зв'язку із заявником (номер телефону, адреса електронної пошти), а також підстава для надання дозволу згідно з пунктом 8 цього Порядку.

Додатком 1 до Порядку № 615 визначено Перелік документів, що подаються разом із заявою про надання спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону, у пункті 2 якого зазначено, що з метою отримання дозволу на видобування корисних копалин подаються:

копія паспорта та реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи - підприємця (фізичні особи, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті, замість зазначеного реєстраційного номера подають копію паспорта із серією, номером та відміткою);

пояснювальна записка з характеристикою об'єкта, стану його геологічного вивчення, методу розробки, обґрунтуванням необхідності використання надр, із зазначенням потужності підприємства;

результати хімічного та бактеріологічного аналізу води строком давності не більш як шість місяців (для родовищ підземних вод);

копії протоколів, завірені заявником, Державної комісії по запасах (Української територіальної комісії по запасах корисних копалин, центральної комісії по запасах корисних копалин, науково-технічних/технічних рад) про затвердження (апробацію) запасів у повному обсязі;

каталог географічних координат кутових точок ділянки надр (похибка - менш як 1 секунда) із зазначенням її площі, а для видобування підземних вод - каталог географічних координат водозабірних споруд;

оглядова карта (масштаб не менш як 1:200000);

ситуаційний план з нанесеними межами площі видобування та географічними координатами її кутових точок (похибка - менш як 1 секунда) у масштабі, який дає змогу перевірити правильність визначення координат, а для підземних вод - ситуаційний план з нанесеними водозабірними спорудами та їх географічними координатами;

план підрахунку запасів корисної копалини на топографічній основі з нанесеними межами категорії запасів, межами земельного та гірничого відводів (за наявності), контуром ліцензійної площі з географічними координатами кутових точок ділянки надр (похибка - менш як 1 секунда), а також з лініями геологічних розрізів;

гідрогеологічна карта (для родовищ підземних вод);

структурна карта (для родовищ нафти і газу);

характерні геологічні розрізи з межами категорій запасів та умовними позначками.

До перелічених документів додаються:

для підприємств, які розпочинають розробку родовища, - програма робіт із введення родовища в експлуатацію із зазначенням окремих етапів та строку їх проведення, джерел фінансування до досягнення підприємством проектної потужності

у разі продовження строку дії дозволу - позитивний висновок про проведення державної експертизи звітів щодо результатів геологічного вивчення надр, а також інших геологічних матеріалів.

Абзацом 4 пункту 1 Порядку № 615 встановлено, що видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності".

За змістом абзацу 10 частини 1 статті 4 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" від 06.09.2005 №2806-IV, виключно законами, які регулюють відносини, пов'язані з одержанням документів дозвільного характеру, встановлюються перелік та вимоги до документів, які суб'єкту господарювання необхідно подати для одержання документа дозвільного характеру.

Таким чином, чинним законодавством України, а саме Порядком №615 та додатком 1 до цього Порядку, визначено вичерпний перелік документів, що подаються надрокористувачем з метою продовження строку дії спеціального дозволу, та вимоги до них.

Дослідженням зібраних у справі доказів встановлено, що з метою продовження строку дії спеціального дозволу Товариством з додатковою відповідальністю "Рівненський завод будівельних матеріалів" було подано до Державної служби геології та надр України повний пакет документів, у відповідності до переліку, наведеного у додатку 1 до Порядку.

Будь-які зауваження щодо повноти, порядку оформлення чи змісту поданих документів Державною службою геології та надр України в листі від 01.06.2017 №12625/03/12-17 наведені не були. Не вказує на недоліки документів чи їх некомплектність відповідач-1 і в ході судового розгляду даної адміністративної справи.

Оцінюючи фактичні обставини справи стосовно дотримання позивачем строків звернення з заявою про продовження строку дії спеціального дозволу, суд враховує наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівненський завод будматеріалів" вперше звернулось до Державної служби геології та надр України з заявою про продовження спеціального дозволу 19.01.2017 № 01/008, про що зазначено в листі позивача на адресу відповідача-1 № 01/056 від 23.03.2017, яким до попередньо поданої заяви надрокористувач надіслав до Держгеонадр виправлений пакет документів (а.с.64).

Наведені обставини підтвердив відповідач-1 в письмовому запереченні, зазначивши, що заява позивача від 19.01.2017 № 01/008 про продовження строку дії спеціального дозволу підлягала поверненню у зв'язку з тим, що комплектність документів не відповідає вимогам пункту 14 та додатку 1 Порядку № 615, а саме відсутній позитивний висновок про проведення державної експертизи звітів щодо результатів геологічного вивчення надр, а також інших геологічних матеріалів, таким чином позивачу відмовлено у продовженні строку дії спеціального дозволу на підставі пункту 15 Порядку № 615, про що повідомлено листом від 28.03.3017 № 6993/13/12-17. Повторно позивач звернувся до Держгеонадр з заявою від 23.03.2017 № 01/056 про продовження строку дії спеціального дозволу (а.с.131).

Представник позивача в судовому засіданні ствердив, що при направленні до Держгеонадр заяви від 19.01.2017 № 01/008 не було долучено позитивного висновку про проведення державної експертизи звітів щодо результатів геологічного вивчення надр, а також інших геологічних матеріалів. Обумовлений експертний висновок було направлено в пакеті документів разом з заявою від 23.03.2017 № 01/056.

Наведені вище обставини, які не заперечуються та не ставляться під сумнів сторонами у справі, дають суду підстави для висновку, що Товариство з додатковою відповідальністю "Рівненський завод будівельних матеріалів" звернулось до Державної служби геології та надр України з заявою про продовження строку дії спеціального дозволу 19.01.2017, з дотриманням строку звернення з відповідною заявою, встановленого пунктом 14 Порядку №615. Додаткове направлення позивачем до раніше поданої заяви документів 23.03.2017, ще до повідомлення Державною службою з геології та надр України про відмову у продовженні строку дії спеціального дозволу у зв'язку з поданням заявником документів не в повному обсязі (28.03.2017), не є самостійним зверненням із заявою про продовження строку дії спеціального дозволу та не повинно розцінюватись як звернення надрокористувача із відповідною заявою вперше. При цьому суд зауважує, що зазначені обставини не є визначальними при оцінці доказів у справі, позаяк позивач не заперечує правомірність поведінки відповідача-1 щодо повернення поданих документів листом від 28.03.2017, а відповідач-1 в оскарженому рішенні про відмову в продовженні строку дії спеціального дозволу, викладеному в листі від 01.06.2017 № 12625/03/12-17, не покликався на порушення строку звернення надрокористувача з заявою про продовження строку дії спеціального дозволу, обгрунтовуючи підстави відмови лише відмовою Міністерства екології та природних ресурсів України у погодженні надання надр в користування.

Разом з тим, суд враховує, що в силу приписів абзаців 8-9 частини 5 статті 4-1 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" від 06.09.2005 №2806-IV, у разі усунення суб'єктом господарювання причин, що стали підставою для відмови у видачі документа дозвільного характеру, повторний розгляд документів здійснюється дозвільним органом у строк, що не перевищує п'яти робочих днів з дня отримання відповідної заяви суб'єкта господарювання, документів, необхідних для видачі документа дозвільного характеру, і документів, які засвідчують усунення причин, що стали підставою для відмови у видачі документа дозвільного характеру, якщо інше не встановлено законом. При повторному розгляді документів не допускається відмова у видачі документа дозвільного характеру з причин, раніше не зазначених у письмовому повідомленні заявнику (за винятком неусунення чи усунення не в повному обсязі заявником причин, що стали підставою для попередньої відмови).

Отже, відповідач-1 Державна служба геології та надр України, приймаючи рішення про відмову в продовженні строку дії спеціального дозволу, що оформлене листом від 01.06.2017 №12625/03/12-17, на основі документів, поданих позивачем із заявою від 23.03.2017 №01/056, і зазначаючи у ньому інші причини для відмови, про які не вказував раніше, діяв з порушенням вказаних норм Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" від 06.09.2005 № 2806-IV.

Оцінюючи доводи відповідача-1 щодо правомірності відмови в продовженні позивачу строку дії спеціального дозволу на підставі пункту 15 Порядку № 615 у зв'язку з відмовою Міністерства екології та природних ресурсів України в погодженні надання надр в користування, суд враховує, що відповідно до абз. 7 п. 14 Порядку № 615 органом з питань надання дозволу погоджується продовження строку дії дозволу на всі види користування надрами з Мінприроди у порядку, визначеному пунктом 9 цього Порядку.

Згідно з абз. 1-4 п. 9 Порядку № 615 надання надр у користування, за винятком надання надр на умовах угод про розподіл продукції, погоджується з:

Радою міністрів Автономної Республіки Крим, відповідними обласними, Київською і Севастопольською міськими радами - на користування ділянками надр з метою геологічного вивчення, розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення, а також для цілей, не пов'язаних з видобуванням корисних копалин;

відповідними районними, міськими, селищними, сільськими радами - на користування ділянками надр, що містять корисні копалини місцевого значення;

Мінприроди - на всі види користування надрами.

При цьому, абзацом 5 пункту 9 Порядку № 615 передбачено, що видача дозволу здійснюється на підставі заяви і документів, зазначених у додатку 1, та погоджується органами, визначеними абзацами другим - четвертим цього пункту.

Абзацом 6 пункту 9 Порядку № 615 визначено, що дії щодо погодження видачі дозволу вчиняються без залучення особи, що звернулася за одержанням дозволу, в межах строку, встановленого для видачі дозволу.

Пунктом 15 Порядку № 615 встановлено, що надрокористувачеві відмовляється у продовженні строку дії дозволу у разі відмови Мінприроди у погодженні продовження строку дії дозволу (абзац 9).

Суд встановив, що Державна служба геології та надр України листом від 31.03.2017 №7479/131/12-17 звернулась до Міністерства екології та природних ресурсів України відповідно до наведеного вище порядку з проханням у встановлений термін розглянути питання щодо погодження продовження строку дії спеціального дозволу на користування надрами від 22.07.1997 № 998 (а.с.154).

Процедуру здійснення організаційних заходів Мінприроди щодо погодження надання надр у користування у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони встановлено Регламентом погодження Мінприроди надання надр у користування, що затверджений Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 15.02.2016 №56, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.02.2016 за №308/28438 (далі - Регламент).

Відповідно до п. 2 Регламенту для здійснення погодження Мінприроди надання надр у користування Держгеонадра не пізніше дня, що настає за днем одержання документів від суб'єкта господарювання, надсилає їх копії у паперовому або електронному (шляхом сканування) вигляді до Мінприроди згідно з переліком, наведеним у додатку 1 до Порядку, та встановлює строк розгляду Мінприроди зазначених документів. У випадку продовження дії спеціального дозволу на користування надрами Держгеонадра додатково до зазначених у пункті 2 цього Регламенту копій документів надає до Мінприроди інформацію щодо виконання суб'єктом господарювання умов спеціального дозволу на користування надрами.

Згідно з п. 4 Регламенту Мінприроди приймає рішення щодо погодження надання надр у користування за таких умов:

надання до Мінприроди копій документів в повному обсязі згідно з вимогами цього Регламенту;

відсутність на території, на якій запланована діяльність з користування надрами, встановлених законодавством обмежень щодо здійснення цього виду діяльності;

виконання умов користування надрами, передбачених дозволом або відповідною угодою, у випадку продовження строку дії дозволу на користування надрами;

відсутність рішення про обмеження користування надрами відповідно до законодавства у випадку продовження строку дії дозволу на користування надрами;

наявність та достатність визначених природоохоронних заходів для підтримання належного екологічного стану навколишнього природного середовища при користуванні надрами відповідно до законодавства.

Пунктом 5 Регламенту передбачено, що рішення комісії Мінприроди щодо надання надр у користування оформлюється протоколом та реалізується шляхом видання відповідного наказу Мінприроди.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що відмова у погодженні надання надр у користування з підстав, передбачених абзацом 6 пункту 4 Регламенту, як у випадку спірних правовідносин, може мати місце лише за умови, якщо на основі поданих надрокористувачем до Держгеонадр для продовження строку дії спеціального дозволу документів, перелічених у додатку 1 до Порядку, буде встановлено відсутність та недостатність визначених надрокористувачем природоохоронних заходів для підтримання належного екологічного стану навколишнього природного середовища при користуванні надрами відповідно до законодавства.

Тому, вимога Міністерства екології та природних ресурсів України щодо надання заявником будь-яких додаткових документів, не передбачених у додатку 1 до Порядку та/або відмова у погодженні надання надр у користування з причин ненадання таких документів є виходом за межі повноважень відповідача-2 та суперечить вимогам законодавства.

Відповідно до приписів статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали.

Суд може збирати докази з власної ініціативи.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Ухвалою суду від 10.07.2017 при призначенні справи до розгляду було зобов'язано відповідачів надати всі наявні докази, що повинні були бути враховані при прийнятті оскаржуваних рішень.

Відповідач-2 не виконав процесуального обов'язку доказування та не надав суду жодного доказу, врахованого ним при прийнятті оскаржених наказів.

З урахуванням наведеного, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Так, з наданого позивачем витягу з протоколу № 15 від 02.03.2017 засідання Комісії з питань погодження надання надр у користування Міністерства екології та природних ресурсів України, уведеного в дію наказом Міністерства екології та природних ресурсів України №106 від 03.03.2017 (а.с.66,67), встановлено, що означеною Комісією відповідно до пункту "е" частини першої статті 20 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" та з метою об'єктивного розгляду питання щодо погодження продовження строку дії спеціального дозволу на користування надрами прийнято рішення звернутися до суб'єкта господарювання Товариства з додатковою відповідальністю "Рівненський завод будівельних матеріалів" з метою надання інформації стосовно наявності висновку державної екологічної експертизи, щодо запланованої діяльності, а також інші документи дозвільного характеру в сфері охорони навколишнього природного середовища.

Позивач зазначив, що в телефонному режимі працівниками Міністерства екології та природних ресурсів України повідомлено, що відмова у погодженні продовження строку дії спеціального дозволу була обумовлена відсутністю висновку державної екологічної експертизи.

З урахуванням рішення, прийнятого відповідачем-2 відповідно до протоколу № 15 від 02.03.2017, введеного в дію наказом № 106 від 03.03.2017, про необхідність висновку державної екологічної експертизи для вирішення питання щодо погодження продовження строку дії спеціального дозволу на користування надрами, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" від 25.06.1991 №1264-XII, державна екологічна експертиза проводиться відповідно до Закону України "Про екологічну експертизу".

Згідно з ч. 3 ст. 13 Закону України "Про екологічну експертизу" від 09.02.1995 №45/95-ВР здійснення державної екологічної експертизи є обов'язковим для видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку. Перелік видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, встановлюється Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, і центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.08.2013 №808 до Переліку видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, віднесено видобування корисних копалин, за винятком корисних копалин місцевого значення, які видобуваються землевласниками і землекористувачами в межах наданих їм земельних ділянок для господарських і побутових потреб (пункт 6).

Частиною 3 статті 39 Закону України "Про екологічну експертизу" від 09.02.1995 №45/95-ВР передбачено, що реалізація проектів і програм чи діяльності без позитивних висновків державної екологічної експертизи забороняється.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про екологічну експертизу" від 09.02.1995 №45/95-ВР, державна екологічна експертиза організовується і проводиться еколого-експертними підрозділами, спеціалізованими установами, організаціями обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, а на території Автономної Республіки Крим - органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища, із залученням інших органів виконавчої влади. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, проводить державну екологічну експертизу щодо об'єктів, які стосуються території зони відчуження та зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, та/або рішення щодо затвердження (схвалення) яких приймається Кабінетом Міністрів України. Експертиза проектів будівництва проводиться відповідно до статті 31 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Згідно з ч. 4 ст. 13 Закону України "Про екологічну експертизу" від 09.02.1995 №45/95-ВР, проведення додаткових державних екологічних експертиз здійснюється за ініціативою заінтересованих осіб на підставі договору про надання еколого-експертних послуг або за рішенням Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад.

Частиною 2 статті 34 Закону України "Про екологічну експертизу" від 09.02.1995 №45/95-ВР передбачено, що державна екологічна експертиза видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, проводиться після оголошення замовником через засоби масової інформації Заяви про екологічні наслідки діяльності і подання еколого-експертним органам комплекту документів з обгрунтуванням оцінки впливу на навколишнє природне середовище.

З викладеного слідує, що проведення державної екологічної експертизи є обов'язковим безпосередньо під час здійснення діяльності з видобування корисних копалин, які використовуються для виробничих потреб, однак не на стадії вирішення питання про продовження надрокористувачу строку дії спеціального дозволу на їх видобування.

При цьому, чинним законодавством взагалі не передбачено можливості проведення за ініціативою надрокористувача, що звертається із заявою про продовження строку дії спеціального дозволу, обов'язкової державної екологічної експертизи, а лише додаткової.

Також, проведенню державної екологічної експертизи видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, у тому числі видобування корисних копалин, повинно передувати вчинення надрокористувачем певних додаткових дій, що суперечить нормам Порядку № 615, якими визначено алгоритм подання заяви для продовження строку дії спеціального дозволу та документів, перелічених у додатку 1 до нього.

Разом з тим, відповідно до пункту 27 Порядку № 615 орган з питань надання дозволу для геологічного вивчення, геологічного вивчення з дослідно-промисловою розробкою та видобування корисних копалин продовжує строк дії дозволів за умови надання позитивного висновку спеціалізованим державним геологічним підприємством, установою, організацією, що належать до сфери управління органу з питань надання дозволу, за результатами проведення державної експертизи звітів щодо результатів геологічного вивчення надр, а також інших геологічних матеріалів.

Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 11.03.2013 № 95, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28 березня 2013 р. за № 513/23045, затверджене Положення про проведення державної експертизи звітів щодо результатів геологічного вивчення надр, а також інших геологічних матеріалів, яке розроблене відповідно до підпункту 9 пункту 4 Положення про Міністерство екології та природних ресурсів України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 452, підпунктів 13 та 14 пункту 4 Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого Указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 391, пункту 27 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року № 615, та визначає основні організаційні та методичні засади, а також порядок та умови проведення спеціалізованими державними геологічними підприємствами, установами та організаціями, що належать до сфери управління Держгеонадр України, державної експертизи звітів щодо результатів геологічного вивчення надр, а також інших геологічних матеріалів (далі - геологічна експертиза) стосовно дотримання умов користування надрами, включаючи континентальний шельф України, з метою ефективного та раціонального використання надр.

Відповідно до пунктів 2,3 означеного Положення геологічна експертиза здійснюється спеціалізованими державними геологічними підприємствами, установами та організаціями, що належать до сфери управління Держгеонадр України та які визначаються Держгеонадрами України на конкурсних засадах, ураховуючи їх статутні завдання та спеціалізацію (далі - спеціалізовані підприємства).

Геологічна експертиза - це проведення спеціалізованими підприємствами аналізу документів та матеріалів, у яких відображені геологічні та техніко-економічні показники проведеної надрокористувачем діяльності щодо використання ділянки надр, наданої згідно зі спеціальним дозволом на користування надрами; визначення достовірності та обґрунтованості цих показників, а також встановлення економічної ефективності промислового освоєння ділянки надр.

Згідно з абз. 18 пункту 7 цього Положення, геологічною експертизою (залежно від умов укладеного договору) може здійснюватися аналіз, серед іншого, виконання заходів з охорони навколишнього природного середовища та охорони надр.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що оцінка наявності та достатності визначених природоохоронних заходів для підтримання належного екологічного стану навколишнього природного середовища при користуванні надрами здійснюється Міністерством екології та природних ресурсів України під час погодження продовження строку дії спеціального дозволу виключно на основі висновків звіту геологічної експертизи.

Як встановлено з експертного висновку №3 з проведення геологічної експертизи щодо продовження дії спеціального дозволу від 22.07.1997 №998, який було долучено до заяви позивача від 23.03.2017 № 01/056 про продовження строку дії спеціального дозволу, у ньому знайшли своє відображення висновки за наслідками проведеного аналізу виконання позивачем заходів з охорони навколишнього природного середовища та охорони надр. Так, в експертному висновку вказано, що природоохоронні заходи, передбачені екологічною картою від 08.07.1996 Держуправління екобезпеки в Рівненській області, підприємством виконуються; підприємство зобов'язується забезпечувати виконання особливих умов спеціального дозволу на користування надрами, угоди та законодавства в сфері надрокористування та охорони навколишнього природного середовища. У висновках надрокористувачу рекомендовано дотримуватись вимог природоохоронного законодавства (а.с.40-57).

Будь-які докази порушення позивачем вимог природоохоронного законодавства чи недотримання визначених природоохоронних заходів протягом усього періоду видобування корисних копалин на підставі спеціального дозволу, відповідачами до справи не надано, в експертному висновку такі відомості також не відображені.

Встановлені в ході судового розгляду справи фактичні обставини дають суду підстави для висновку про відсутність передбачених чинним законодавством України підстав для відмови Міністерства екології та природних ресурсів України у погодженні надання надр у користування Товариству з додатковою відповідальністю "Рівненський завод будівельних матеріалів". Відповідач-2 не підтвердив належними та допустимими доказами правомірності наказу Міністерства екології та природних ресурсів України від 13.04.2017 № 163 "Про погодження надання надр у користування" в частині введення в дію протоколу засідання Комісії з питань погодження надання надр у користування Міністерства екології та природних ресурсів України № 20 від 13.04.2017, яким оформлено рішення про відмову у погодженні надання Товариству з додатковою відповідальністю "Рівненський завод будівельних матеріалів" надання надр у користування.

З огляду на наведене, суд вважає, що позивач своєчасно вчинив всі передбачені законодавством дії, спрямовані на продовження строку дії спеціального дозволу на користування надрами та надав дозвільному органу Державній службі геології та надр України в повному обсязі визначені законом документи, при цьому зміст таких документів давав підстави уповноваженим державним органам погодити та продовжити дію спеціального дозволу.

Натомість суб'єкт владних повноважень Міністерство екології та природних ресурсів України у спірних правовідносинах діяв необгрунтовано, з порушенням порядку, встановленого законом, без урахування всіх обставин справи, чим порушив права та законні інтереси позивача як надрокористувача, першочергове право якого на продовження строку тимчасового користування надрами визначено законом.

Тому наказ Міністерства екології та природних ресурсів України від 13.04.2017 № 163 "Про погодження надання надр у користування" в частині введення в дію протоколу засідання Комісії з питань погодження надання надр у користування Міністерства екології та природних ресурсів України № 20 від 13.04.2017, яким оформлено рішення про відмову у погодженні надання Товариству з додатковою відповідальністю "Рівненський завод будівельних матеріалів" надання надр у користування, є протиправним та підлягає скасуванню, а адміністративний позов в означеній частині слід задовольнити.

Вирішуючи адміністративний спір в частині позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства екології та природних ресурсів від 03.03.2017 № 106, в частині введення в дію протоколу засідання Комісії з питань погодження надання надр у користування № 15 від 02.03.2017, яким оформлено рішення щодо відмови у погодженні надання позивачу надр у користування, суд виходить з такого.

З адміністративного позову та з пояснень представника позивача встановлено, що позивач звернувся до суду за захистом прав та інтересів, порушених внаслідок відмови у продовженні строку дії спеціального дозволу на користування надрами.

Доводи позивача про те, що протоколом засідання Комісії з питань погодження надання надр у користування № 15 від 02.03.2017 оформлене рішення щодо відмови у погодженні надання позивачу надр у користування, не відповідають фактичним обставинам справи, позаяк відповідно до такого протоколу було прийнято рішення звернутись до суб'єкта господарювання з метою отримання додаткової інформації (а.с.67).

Повний пакет документів, передбачених чинним законодавством для отримання спеціального дозволу, позивач подав до Державної служби геології та надр України разом з заявою № 01/056 від 23.03.2017, що позивачем не заперечується. Таким чином, наказ Мінприроди від 03.03.2017 № 106, яким введено в дію протокол засідання Комісії з питань погодження надання надр у користування № 15 від 02.03.2017, був виданий в часі раніше, аніж всі необхідні документи були подані позивачем до уповноваженого державного органу для вирішення питання щодо продовження строку дії спеціального дозволу.

Окрім цього, оскаржена позивачем в судовому порядку відмова Державної служби геології та надр України в продовженні позивачу строку дії спеціального дозволу обгрунтована виключно наказом Мінприроди №134 від 13.04.2017.

З огляду на наведене, наказ Мінприроди від 03.03.2017 № 106, в частині введення в дію протоколу засідання Комісії з питань погодження надання надр у користування № 15 від 02.03.2017, не впливав на відмову Державної служби геології та надр України у продовженні позивачу спеціального дозволу, а відтак, співвідносно до змісту позовних вимог, таким наказом відповідача-2 права та законні інтереси позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушені не були. Таким чином, у суду відсутні підстави для визнання протиправним та скасування означеного наказу Міністерства екології та природних ресурсів України, а тому в задоволенні адміністративного позову в цій частині слід відмовити.

Як зазначено вище, підставою для прийняття рішення Державної служби геології та надр України, яке оформлене листом від 01.06.2017 № 12625/03/12-17, про повернення заяви від 23.03.2017 №01/056 та відмову у продовженні Товариству з додатковою відповідальністю "Рівненський завод будівельних матеріалів" строку дії спеціального дозволу на користування надрами №998 від 22.07.1997, слугувала виключно відмова Міністерства екології та природних ресурсів України у погодженні надання позивачу надр у користування. Оскільки в ході судового розгляду справи встановлено протиправність відмови Міністерства екології та природних ресурсів України у погодженні надання надр у користування, відтак відмова Державної служби геології та надр України у продовженні строку дії спеціального дозволу не може бути визнана правомірною, позаяк грунтується на протиправному рішенні іншого суб'єкта владних повноважень.

Окрім цього суд також враховує, що відповідно до абз. 14 п. 14 Порядку № 615, рішення про продовження строку дії дозволу приймається органом з питань надання дозволу протягом 45 днів після надходження документів у повному обсязі.

Згідно з абз.абз. 1, 7-8 п. 25 Порядку № 615, про надання, продовження строку дії, зупинення, поновлення, переоформлення, видачу дубліката, анулювання дозволу та внесення змін до нього Держгеонадра видає наказ, а Рада міністрів Автономної Республіки Крим - розпорядження. Наказ Держгеонадр та розпорядження Ради міністрів Автономної Республіки Крим про зупинення, анулювання, відмову в наданні чи продовженні строку дії дозволу розміщуються протягом п'яти робочих днів на офіційному веб-сайті відповідного органу. Наказ Держгеонадр та розпорядження Ради міністрів Автономної Республіки Крим про зупинення, анулювання дозволу, рішення про відмову в наданні чи продовженні строку дії дозволу можуть бути оскаржені в установленому законодавством порядку.

Отже, в силу приписів Порядку № 615 відповідач-1, незалежно від дати отримання наказу Міністерства екології та природних ресурсів України від 13.04.2017 №163, був зобов'язаний протягом 45 днів з моменту отримання повного пакету документів від позивача прийняти рішення у формі наказу про продовження строку дії спеціального дозволу або про відмову у його продовженні з визначених законом підстав, яке протягом 5 робочих днів розмістити на власному офіційному веб-сайті.

Проте, рішення про відмову у продовженні строку дії спеціального дозволу було доведене до відома позивача листом від 01.06.2017 №12625/03/12-17, що відповідачем-1 не заперечується; відповідний наказ Державною службою геології та надр України з цього приводу не приймався, докази протилежного відповідачем-1 не надані.

Доводи відповідача-1 в письмовому запереченні про те, що відмова в продовженні позивачу спеціального дозволу була доведена до відома надрокористувача листом під аналогічним номером 12625/03/12-17 від 28.03.2017 (а.с.153) суд оцінює критично та відхиляє як такі, що не відповідають обставинам справи, оскільки обумовлений лист під №12625/03/12-17 містить покликання на наказ Мінприроди № 163 від 13.04.2017, який об'єктивно прийнятий у часі після 28.03.2017.

Лист позивача від 23.03.2017 №01/056 зареєстровано Держгеонадрами 28.03.2017 за №6413/02/12-17 (а.с.64), відтак останній день строку для прийняття рішення про продовження або відмову у продовженні строку дії спеціального дозволу припадає на 12.05.2017.

Таким чином, Державною службою геології та надр України рішення про відмову в продовженні позивачу строку дії спеціального дозволу було прийняте з порушенням визначеного строку та не у спосіб, встановлений законом.

З огляду на вищезазначене, рішення Державної служби геології та надр України, викладене у листі від 01.06.2017 №12625/03/12-17, про повернення позивачу документів та відмову в продовженні строку дії спеціального дозволу, не відповідає критеріям правомірності, оскільки прийняте з порушенням установленого порядку, без урахування фактичних обставин справи, на підставі протиправного рішення іншого суб'єкта владних повноважень, а тому підлягає скасуванню судом. Відтак, адміністративний позов в цій частині слід задовольнити.

Вирішуючи адміністративний спір в частині позовної вимоги про зобов'язання відповідача-1 видати документ дозвільного характеру, суд враховує, що частиною першою статті 1 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" від 06.09.2005 №2806-IV визначено, що принцип мовчазної згоди - це принцип, згідно з яким суб'єкт господарювання набуває право на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без отримання відповідного документа дозвільного характеру, за умови якщо суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою подано в установленому порядку заяву та документи в повному обсязі, але у встановлений законом строк документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі не видано або не направлено (абзац 11).

Європейський суд з прав людини справах Bimer S.A. проти Молдови №15084/03, параграф 49, від 10 липня 2007 року та Megadat.com SRL проти Молдови, №21151/04, параграфи 62-63, від 8 квітня 2008 року, визначав ліцензію на здійснення господарської діяльності як "майно" у значенні Першого Протоколу до Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до змісту статті 1 Першого Протоколу кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Відтак, безпідставна відмова уповноважених суб'єктів владних повноважень у продовженні строку дії дозвільного документа свідчить про незаконне втручання у право мирного володіння своїм майном, що є порушенням статті 1 Першого Протоколу до Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частина 2 статті 19 Конституції України гарантує, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Пунктом 2 частини 4 статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

Пунктом 3 частини 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії. В цьому випадку суд повинен зазначити, яку саме дію повинен вчинити відповідач.

Верховний Суд України у постанові від 16.09.2015 в справі №21-1465а15 вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

У спірних правовідносинах праву позивача отримати рішення про продовження дії спеціального дозволу за наслідками встановленої судом безпідставності відмови у його продовженні кореспондує обов'язок відповідача-1 прийняти таке рішення.

З урахуванням наведеного, а також встановленого національним законодавством принципу мовчазної згоди, за яким у суб'єкта господарювання виникає право на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без отримання відповідного документа дозвільного характеру, в разі неправомірного неприйняття відповідного рішення уповноваженим державним органом, суд вважає, що будь-який інший спосіб захисту порушених прав позивача (наприклад, шляхом зобов'язання відповідача розглянути подані позивачем заяви на продовження строку дії спеціального дозволу) не гарантує повного та дієвого захисту прав, свобод та інтересів позивача від порушень з боку відповідачів, при якому подальші можливі протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень викликають необхідність повторного звернення позивача до суду за захистом своїх прав.

При цьому, суд, приймаючи саме таке рішення на захист порушених прав позивача - про зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити певну дію, унеможливлює виникнення вільного трактування та зловживання з боку органів державної влади своїми дискреційними повноваженнями.

Оцінюючи доводи відповідача-1 щодо неможливості судовим рішенням зобов'язувати суб'єкта владних повноважень приймати конкретне рішення, віднесене до компетенції державного органу, суд враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішенні Європейського Суду з прав людини по справі Олссон проти Швеції від 24.03.1988 Суд вказав, що запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців.

Закон вимагає, щоб він був доступний для особи і вона також могла передбачити наслідки його застосування до неї, та щоб закон не суперечив принципові верховенства права. В національному праві має існувати засіб правового захисту від свавільного втручання з боку державних органів у права, гарантовані Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Небезпека свавілля є особливо очевидною, коли виконавча влада здійснює свої функції закрито (Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Гавенда проти Польщі" від 14.03.2002; рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Аманн проти Швейцарії" від 16.02.2000).

Загальні принципи диференціації між підміною органу державної влади судом та здійсненням правосуддя безпосередньо сформульовано в рішенні у справі "Фадеева проти Росії" від 09.06.2005, в якому Європейський Суд з прав людини з відсилкою до справи "Баклі проти Сполученого Королівства", зазначив, що: "Згідно з усталеною практикою Суду саме національні органи влади мають дати вихідну оцінку "необхідності" втручання як стосовно законодавчого поля, так і реалізації конкретного заходу, але, незважаючи на надану національним органам влади свободу розсуду, їхнє рішення підлягає перевірці судом на предмет його відповідності вимогам Конвенції".

Крім того, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями, адже завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права.

Оскільки продовження строку дії спеціального дозволу законодавчо віднесено до виключної компетенції відповідача-1, однак останній під час розгляду даного питання діяв не в порядку та не у спосіб, що передбачені законодавством, та за встановлених обставин був зобов'язаний прийняти позитивне рішення на користь позивача, відтак суд вважає, що зобов'язання відповідача-1 продовжити строк дії такого спеціального дозволу та видати позивачу спеціальний дозвіл з продовженим строком дії є належним способом відновлення порушених прав та законних інтересів позивача.

З огляду на вищенаведене, за результатами судового розгляду адміністративної справи суд дійшов висновку, що адміністративний позов слід задовольнити частково.

Відповідно до частини третьої статті 94 КАС України судові витрати присуджуються на користь позивача відповідно до задоволених вимог.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з додатковою відповідальністю "Рівненський завод будівельних матеріалів" задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства екології та природних ресурсів України від 13.04.2017 № 163 "Про погодження надання надр у користування" в частині введення в дію протоколу засідання Комісії з питань погодження надання надр у користування Міністерства екології та природних ресурсів України № 20 від 13.04.2017, яким оформлено рішення про відмову у погодженні надання Товариству з додатковою відповідальністю "Рівненський завод будівельних матеріалів" надання надр у користування.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної служби геології та надр України, яке оформлене листом від 01.06.2017 № 12625/03/12-17, про повернення заяви від 23.03.2017 № 01/056 та відмову у продовженні Товариству з додатковою відповідальністю "Рівненський завод будівельних матеріалів" строку дії спеціального дозволу на користування надрами № 998 від 22.07.1997.

Зобов'язати Державну службу геології та надр України продовжити Товариству з додатковою відповідальністю "Рівненський завод будівельних матеріалів" дію спеціального дозволу на користування надрами № 998 від 22.07.1997 та видати спеціальний дозвіл на користування надрами з метою видобування суглинків, придатних для виробництва цегли марки "75" - "100", з Басівкутського родовища, що знаходиться за адресою: Рівненська область, Рівненський район, 3,0 км на південь від м. Рівне, площею 32 га, з продовженим строком дії.

В решті позову відмовити.

Присудити на користь позивача Товариство з додатковою відповідальністю "Рівненський завод будівельних матеріалів" за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Державної служби геології та надр України судовий збір в розмірі 2400,00 грн., за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Міністерства екології та природних ресурсів України судовий збір в розмірі 1200,00 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий cуддя Дорошенко Н.О.

Судді Друзенко Н.В.

Комшелюк Т.О.