Справа № 243/4062/17
Суддя: Єрьомін А.В.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

03 жовтня 2017 року м. Київ К/800/31992/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Єрьомін А.В., розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на постанову Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 26 липня 2017 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа - управління соціального захисту населення Слов'янської районної державної адміністрації, про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа - управління соціального захисту населення Слов'янської районної державної адміністрації, про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 26 липня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року, позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо невиплати пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити нарахування та виплату пенсії за вислугою років ОСОБА_1 та сплатити заборгованість за період, починаючи з 01 жовтня 2016 року.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області звернулося з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, як особа переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції з м. Луганськ Луганської області до смт. Билбасівка Слов'янського району Донецької області.

Однак, відповідачем встановлено відсутність проживання позивача за адресою в смт Билбасівка Слов'янського району, про що складено акт від 1 грудня 2016 року.

На підставі вказаного відповідачем прийнято протокол № 23 засідання комісії при Слов'янській держрайадміністрації з призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, яким, зокрема, ОСОБА_1 припинено соціальні виплати в зв'язку з не підтвердженням місця фактичного проживання, зазначеного в довідці про взяття на облік як ВПО.

Пенсію, виплату якої припинено по причині - до з'ясування, позивач отримував до жовтня 2016 року.

Задовольняючи позов, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з наступного.

Статус внутрішньо переміщеної особи врегульований Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Згідно статті 7 вказаного Закону для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Питання виплати пенсій врегульовані статтею 47 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», за якою пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Положення статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначають підстави припинення виплати пенсії.

Згідно з частиною першою статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України;

3) уразі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Отже, виплата пенсії припиняється лише за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідачем не приймалося рішення про припинення виплати пенсії позивачеві.

В атестаті про зняття з обліку № 823 зазначено, що виплата пенсії ОСОБА_1 припинена по причині - до з'ясування. При цьому, не зазначено, що саме має бути з'ясовано.

Враховуючи те, що позивачу припинено виплату пенсії без прийняття відповідного рішення і за відсутності законодавчо встановлених підстав, суди попередніх інстанцій прийшли до висновку про протиправність дій відповідача, а відтак про наявність підстав для задоволення позову.

Крім того, судами вказано на те, що протокол комісії про призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та атестат не є рішеннями про припинення виплати пенсії в розумінні частини першої статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

У відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI та частини третьої статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) від 6 липня 2005 року № 2747-IV Вищий адміністративний суд України переглядає судові рішення місцевих та апеляційних адміністративних судів у касаційному порядку як суд касаційної інстанції.

Згідно з частиною третьою статті 211 КАС України підставами касаційного оскарження є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

За змістом пункту 4 частини другої статті 213 КАС України касаційна скарга повинна бути обґрунтованою, тобто містити посилання на помилкове застосування судами норм матеріального права, які не підлягають застосуванню до спірних відносин; та/або неправильне застосування норм матеріального права, які хоч і підлягають застосуванню, проте неправильно витлумачені судами; та/або порушення судами норм процесуального права (та пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи, у випадку, якщо оскаржується судове рішення по суті).

Виходячи з викладеного, зазначена касаційна скарга не є обґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки були належним чином досліджені й оцінені судами, а заявник не наводить підстав вважати, що суди при цьому неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини п'ятої статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Виходячи з викладеного, та керуючись статтями 211, 213, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на постанову Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 26 липня 2017 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа - управління соціального захисту населення Слов'янської районної державної адміністрації, про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвала оскарженню не підлягає, може бути переглянути Верховним Судом України у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя А.В. Єрьомін