Справа № 346/2614/17
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2017-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/9325/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Носа С.П., Яворського І.О.,

з участю секретаря судового засідання: Джули В.М.

представника відповідача: Вдовіна Р.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17 серпня 2017 року за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі - ГУПФУ) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

У червні 2017 року ОСОБА_2 звернувся в суд із зазначеним позовом, в якому просив визнати протиправним рішення ГУПФУ про відмову в проведенні перерахунку раніше призначеної йому пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-XII) та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії в розмірі 67 % грошового забезпечення, починаючи з 26.04.2016 з урахуванням усіх складових грошового забезпечення, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а саме : матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення та здійснити доплату з урахуванням виплачених сум з 26.04.2016.

Постановою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17.08.2017 позовні вимоги були задоволені частково. Визнано протиправним рішення ГУПФУ про відмову в проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії та зобов'язано відповідача здійснити такий перерахунок з 08.12.2016. Позовні вимоги за період з 26.04.2016 по 07.12.2016 залишено без розгляду.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, ГУПФУ подало апеляційну скаргу, яку мотивує тим, що врахування сум матеріальних допомог для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення при обчисленні пенсії не передбачене ст.43 Закону № 2262. Такі виплати не відносяться до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, а є одноразовими, щорічними виплатами. Тому просить скасувати постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17.08.2017 та прийняти нову, якою відмовити позивачу у задоволенні його адміністративного позову.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача Вдовіна Р.Т., який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши наявні в справі письмові докази та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в ГУПФУ та з 05.11.2013 отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 67% грошового забезпечення.

26.04.2017 ОСОБА_2 звернувся до ГУПФУ із заявою, в якій просив провести перерахунок призначеної йому пенсії згідно Закону № 2262-XII з врахуванням додаткових видів грошового забезпечення: матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення відповідно довідок 15 Пожежно-рятувальної частини Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області № 130 від 25.04.2017 та Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області № 02-3731/16 від 25.04.2017.

Листом № 320/М-15 від 05.05.2017 ГУ ПФУ відмовило ОСОБА_2 у здійсненні перерахунку його пенсії з покликанням на те, що врахування сум матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення при обчисленні пенсії не передбачене ст. 43 Закону № 2262-XII. Такі виплати не відносяться до додаткових видів грошового забезпечення, що включаються при обчисленні пенсії.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та суми матеріальної допомоги для оздоровлення, які були нараховані позивачу за 24 місяці підряд перед звільненням та з яких було утримано і сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, належать до складу грошового забезпечення та мають бути враховані при призначення пенсії.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам процесуального права, а також фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.43 Закону № 2262-XII, пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. При цьому середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається в порядку, встановленому Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно ст.41 Закону № 2262-XII, для обчислення пенсії враховуються, зокрема, суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Частиною третьою статті 43 Закону № 2262-XII передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.7 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 (далі - Порядок № 393), пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів : відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закону № 2011-ХІІ).

Частиною першою статті 9 Закону № 2011-ХІІ установлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною другою цієї статті визначено, що до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія), одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця (ч. 3 ст.9 Закону № 2011-ХІІ).

Відповідно до ч.2 ст.125 Кодексу цивільного захисту України, порядок та умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України № 1294 від 07.11.2007 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова № 1294) передбачено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Підпунктом третім пункту 5 Постанови № 1294 встановлено надавати військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Отже, як вбачається із аналізу зазначених норм, суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та суми матеріальної допомоги для оздоровлення, які були нараховані позивачу за 24 місяці підряд перед звільненням та з яких було утримано і сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, належать до складу грошового забезпечення та мають бути враховані при призначення пенсії.

З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає помилковим висновок відповідача про те, що вказані виплати (одержані позивачем за період роботи) не враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії державного службовця.

Крім того, суд першої інстанції правильно застосував положення ст. 99 КАС України та здійснив такий перерахунок з 08.12.2016.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені судом обставини, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводи апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст.160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17 серпня 2017 року по справі № 346/2614/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
І. О. Яворський

Повний текст ухвали складено 10.10.2017.