Справа № 2а-4341/08/0770
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2017-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2017 рокуЛьвів№876/7882/17
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Бруновської Н.В., Запотічного І.І.

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

з участю прокурора Шимін Н.М., представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Компанії CENGART Financial INC на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 червня 2017 року у справі №2а-4341/08/0770 за адміністративним позовом Берегівської обєднаної державної податкової інспекції (правонаступник Виноградівська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Закарпатській області) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатполіметали», Компанії CENGART Financial INC, Акціонерного товариства «SOFISU S.A.» про визнання правочинів недійсними,-

В С Т А Н О В И В :

30 березня 2016 року CENGART Financial INC. звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду із заявою про перегляд постанови Закарпатського окружного адміністративного суду № 2а-4341/08/0770 від 30 листопада 2009 року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 червня 2017 року заяву CENGART Financial INC. про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2009 року в адміністративній справі №2a-4341/08/0770 за позовною заявою Берегівської ОДПІ у Закарпатській області (правонаступник Виноградівська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС Закарпатській області) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатполіметали», компанії CENGART Financial INC та Акціонерного товариства «SOFISU S.A.» про визнання правочинів недійсними залишено без задоволення.

Не погоджуючись із ухвалою суд першої інстанції, заявником подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, невірним встановленням обставин у справі. Крім того зазначає, що справу розглянуто у відсутності представника заявника та з участю прокурора, який не був залучений до участі у справі. Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нову ухвалу, якою заяву задовольнити, скасувати постанову Закарпатського окружного адміністративного суду у справі № 2а-4341/08/0770 від 30 листопада 2009 року за нововиявленими обставинами та прийняти нове рішення, яким закрити провадження у справі, як таке, що не підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник заявника апеляційну скаргу підтримав з підстав зазначених у скарзі, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нову ухвалу, якою заяву задовольнити, скасувати постанову Закарпатського окружного адміністративного суду у справі №2а-4341/08/0770 від 30 листопада 2009 року за нововиявленими обставинами та прийняти нове рішення, яким закрити провадження у справі, як таке, що не підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Прокурор в судовому засіданні апеляційного розгляду справи проти апеляційної скарги заперечив, просив ухвалу суду залишити без задоволення, а апеляційну скаргу без задоволення.

Позивач та інші відповідачі в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2009 року, що ухвалена в адміністративній справі № 2a-4341/08/0770 за позовною заявою Берегівської обєднаної державної податкової інспекції Закарпатської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатполіметали», компанії CENGART Financial INC. та Акціонерного товариства «SOFISU S.A.» було частково задоволенні позовні вимоги та визнано недійсним договір лізингу №5/99 від 12 липня 1999 року між ТОВ «Закарпатполіметали» та компанією «SOFISU S.A.».

Суд першої інстанції в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови суду відмовив з тих підстав, що обставини , на які посилається заявник, як на нововиявленні, стосуються збирання та оцінки доказів, що не є з точки зору процесуального законодавства нововиявленими обставинами.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх вірними з огляду на наступне.

Як слідує із заяви про перегляд постанови суду за нововиявленими обставинами, заявник таку обґрунтовує наступним. Компанія CENGART Financial INC. намагалася здійснити розшук документів, що стали підставою для укладення договору №5/99 та документів, які підтверджували б обсяг правоздатності осіб, що підписували договір лізингу між АТ «SOFISU S.A.» (Швейцарія) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Закарпатполіметали» №5/99 від 12 липня 1999 року та додаткові угоди до нього: №1 від 05 листопада 2001 року, №2 від 26 грудня 2001 року, №3 від 09 грудня 2002 року, №4 від 01 жовтня 2003 року, №5 від 30 березня 2004 року, №6 від 01 липня 2006 року.

Компанією CENGART Financial INC. лише 25 березня 2016 року було отримано інформацію про те, що відповідно до вимог пункту 8.3.14 Статуту ТОВ «Закарпатполіметали» загальними зборами учасників ТОВ «Закарпатполіметали» 20 червня 2006 року приймалося рішення щодо затвердження укладання директором ТОВ «Закарпатполіметали» додаткової угоди до договору лізингу №5/99 від 12 липня 1999 року з ОСОБА_2 (Sofisu S.A.) про прийняття до ТОВ «Закарпатполіметали» всього майна, що було предметом лізингу, за остаточною вартістю майна, згідно пункту 8.3.14 Статуту Товариства. Окрім того, компанія CENGART Financial INC звернулася до особи, яка виконувала останні дії щодо керівництва Sofisu S.A., від якого електронною поштою отриманий лист від 18 березня 2016 року, яким були надіслані копії документів з апостилем та перекладом щодо ліквідації Sofisu S.A. та передачі активів Urbanic Holding.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2009 року в адміністративній справі №2a-4341/08/0770 за позовною заявою Берегівської обєднаної державної податкової інспекції Закарпатської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатполіметали», компанії CENGART Financial INC. та Акціонерного товариства «SOFISU S.A.» було частково задоволенні позовні вимоги, а саме: визнано недійсним договір лізингу № 5/99 від 12 липня 1999 року між ТОВ «Закарпатполіметали» та компанією «SOFISU S.A.». Постанова набрала законної сили 12 вересня 2013 року.

Таким чином , до набрання чинності судовим рішенням один з відповідачів у справі був ліквідованим, при цьому судом прийнято рішення щодо його прав та обовязків. Компанія CENGART Financial INC. не є ані правонаступником товариства «SOFISU S.A.» , ані правонаступником у відносинах щодо передачі або прийняття майна особи, що є лізингодавцем та лізингоотримувачем, відповідно до договору №5/99 від 12 липня 1999 року, а набула лише права стягнення заборгованості з ТОВ «Закарпатполіметали».

Відповідно до додаткової угоди №6 від 01 липня 2006 року припинилася дія договору лізингу, оскільки майно до закінчення строку лізингу було добровільно передано з боку компанії АТ «SOFISU S.A.» у власність ТОВ «Закарпатполіметали». Тобто станом на 01 липня 2006 року відбулася новація у зобовязанні, що передбачено статтею 604 ЦК України. Після укладання цієї угоди припинилися будь-які додаткові зобовязання.

З огляду на вищевикладене заявник вважає, що прийняте судом рішення про визнання недійсним договору лізингу не може вважатися обґрунтованим з огляду на нововиявленні обставини та підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Згідно із ч. 2 ст. 245 КАС України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 4) скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 5) встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

Нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обовязків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення. Ці обставини повинні бути належним чином підтверджені письмовими доказами, показаннями свідків, нотаріальною формою певних документів тощо.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які були несвоєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Крім того, необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Отже, нововиявлені обставини - це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження і ухвалення судового акта, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об'єктивного повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення.

Істотність обставини означає те, що в разі, коли б суд мав можливість урахувати цю обставину при вирішенні справи, то це тією чи іншою мірою вплинуло б на результат її вирішення. Ознаку «не були і не могли бути відомі особі» потрібно розглядати як сукупність двох необхідних умов. Тобто для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. Якщо вона все-таки могла знати про певну обставину за умови добросовісного ставлення до справи, тоді така підстава для перегляду судового акта відсутня.

Отже, істотні для справи обставини - це ті, що становлять сутність справи та мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, могли вплинути на рішення суду, що набрало законної сили, існували під час розгляду адміністративної справи, але не були і не могли бути відомі ні особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, ні адміністративному суду.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що обставини, на які посилається заявник , як на нововиявленні, стосуються збирання та оцінки доказів, що не є з точки зору процесуального законодавства нововиявленими обставинами.

Що стосується доводів апелянта про те, що прокурор не був залучений до участі у справі, то вказане спростовується наявним у матеріалах справи листом Прокуратури Закарпатської області від 19.06 2017р. за №05/2-4341-17 забезпечення участі у розгляді даної справи з метою представництва інтересів держави та записом у Журналі судового засідання від 19.06.2017р., відповідно до якого прокурора було допущено до участі у розгляді справи.

Щодо доводів апелянта про неповідомлення заявника про розгляд справи 19.06.2017р. судом першої інстанції, то таке спростовується наявною в матеріалах справи судовою повісткою із відміткою про її отриманням представником заявника - ОСОБА_1 30.01.2017р.

З урахуванням наведеного вище, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необґрунтованість заяви про перегляд постанови Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2009 року в адміністративній справі № 2a-4341/08/0770 за нововиявленими обставинами, оскільки подана заява не містить жодних обставин, встановлених статтею 245 КАС України, які є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, в зв'язку з чим заява CENGART Financial INC. про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 245, 252, 253, 254 КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Компанії CENGART Financial INC залишити без задоволення, а ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 червня 2017 року у справі №2а-4341/08/0770 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5

Повний текст ухвали складено 10.10.2017р.