Справа № 2-а-625/10
Суддя: Марченко О. М.
Дата ухвалення: 2010-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-625/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2010 року Московський районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді Марченко О.М.,

при секретарі Тимощук М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Московської районної в м. Харкові ради, Харківського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації, Головного управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, Головного управління Державного казначейства України в Харківській області про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що він є інвалідом 3-ої групи і віднесений до 1-ої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, має статус інваліда війни, оскільки інвалідність пов'язана з перебуванням на військовій службі і отримує додаткові виплати у вигляді щорічної допомоги на оздоровлення на підставі ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та щорічної допомоги до 5 травня на підставі ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Позивач вважає, що відповідачами неправомірно відмовлено йому в перерахунку сум зазначених щорічних виплат за 2007-2008 р.р., оскільки законодавством передбачений більш високий розмір цих виплат, який слід розраховувати із законодавчо встановлених розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком на відповідний період часу. Відповідно до уточненого позову позивач просить зобов'язати відповідачів призначити, перерахувати, перечислити та виплатити йому недоотримані суми допомоги на оздоровлення та за 2007 та 2008 рік - у розмірі 9267,42 грн.

Від позивача надійшла заява в якій він просив позов задовольнити та розглянути справу за його відсутністю.

Представник Управління праці та соціального захисту населення Московської районної в м. Харкові ради в судове засідання не з'явився, але надав до суду письмові заперечення в яких зазначив, що на 2007 та 2008 роки Законами України «Про державний бюджет» на відповідні роки були зупинені компенсаційні виплати, розраховані від мінімальної заробітної плати. Щорічна допомога на оздоровлення у вказані роки виплачувалася позивачу відповідно до Постанови КМУ № 562 від 12.07.2005 у розмірі 120 грн. Щодо виплати щорічної разової грошової допомоги зазначено, що дані виплати здійснюються відповідно до постанови КМУ № 177 від 18.02.2004 (із змінами, внесеними згідно постанови КМУ № 726 від 25.05.2006) у розмірах, встановлених законом про державний бюджет на відповідний рік. У 2007 році розмір грошової допомоги до 5 травня позивачу був визначений відповідно до ст. 29 Закону України « Про державний бюджет на 2007 рік» у розмірі 360 грн., а в 2008 році розмір вказаної допомоги позивачу визначався відповідно до постанови КМУ № 183 від 12.03.2008 і складав 400 грн.

Від Харківського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації надійшли заперечення на позов відповідно до яких відповідач вважає себе неналежним відповідачем, оскільки центр є органом, який на підставі розпоряджень про призначення допомоги або компенсацій Московського районного управління праці та соціального захисту населення проводить нарахування, оформлення виплатних документів і їх подальшу відправку до відділів зв'язку та банківських установ, інших зобов'язань щодо нарахування та виплати соціальних пенсій він не несе.

Від Головного управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної держадміністрації надійшли заперечення в яких зазначено, що щорічна разова допомога здійснюється за рахунок коштів державного бюджету. Кабінетом Міністрів України 03.01.2002р. було прийнято постанову №1 «Про підвищення розміру пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету», до якої вносилися зміни згідно з постановами КМУ № 279 від 13.03.2002р., № 1350 від 27.08.2003р., №895 від 13.07.2004р., № 996 від 04.08.2004р. і яка чинна і до тепер. Пункт 2 зазначеної вище постанови визначає, що виходячи з- розмірі 19,91грн проводився розрахунок підвищення, передбачених ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Також зазначили, що при підвищенні розміру пенсій, призначених відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення», які були урегульовані постановами КМУ від 13.03.2002р. №279, від 15.04.2003р. № 544, визначалось, що збільшення мінімального розміру пенсій, передбачених цими постановами, не застосовується для визначення розмірів надбавок, підвищення та інших доплат до пенсій. Що стосується щорічної допомоги на оздоровлення та фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», здійснюється за рахунок державного бюджету. Головним розпорядником коштів вищого рівня є Міністерство праці та соціальної політики України. Відповідно до п. 5 ст. 51 Бюджетного кодексу України, розпорядники бюджетних коштів у даному випадку є головне управління праці та соціального захисту населення облдержадміністрації на нижчому рівні беруть бюджетні зобов'язані та проводять видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, встановленими затвердженими кошторисами. Також вважає, що позовні вимоги необхідно розглядати тільки у межах річної позовної давності. На підставі вищевикладеного просить в задоволенні позову позивача відмовити та розглядати справу без участі їхнього представника.

Від Головного управління державного казначейства України у Харківської області надійшла заява в якій зазначено, що згідно постанови КМУ від 21.12.2005р. №1232 до функцій органів Державного казначейства України не входить контроль за нарахуванням соціальних виплат, щорічної грошової допомоги на оздоровлення та пенсій. Просять розглядати справу без участі їхнього представника.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, є інвалідом 3 групи, що підтверджується наданими копіями посвідчень, довідкою МСЕК та відповідачем не заперечується.

Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесеним до 1 категорії, інвалідам 3 групи щорічна допомога на оздоровлення виплачується у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам 1 групи - 10 мінімальних пенсій за віком, 2 групи - 8 мінімальних пенсій за віком, 3 групи - 7 мінімальних пенсій за віком.

Згідно ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» дію зазначених норм зупинено на 2007 рік.

У грудня 2007 року позивачу була виплачена щорічна допомога на оздоровлення у розмірі 120грн. на підставі постанови КМУ № 562 від 12.07.2005р. У квітні 2007 року була виплачена разова грошова допомога до 5 травня у розмірі 360грн. відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2007 рік».

Рішенням Конституційного Суду України (далі КСУ) № 6-рп/2007 від 09.07.2007 по справі «Про соціальні гарантії громадян» визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення ст. 29, п. 13 ст. 71, п. 30 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік». Конституційний Суд України дійшов висновку, що зупинення законом про Державний бюджет України дії інших законів України щодо надання пільг, компенсацій і гарантій, внесення змін до інших законів України, встановлення іншого (додаткового) правового регулювання відноси, ніж передбачено законами України, не відповідає статтям 1,3, частині 2 статті 8, ч.2, ст. 19, ст.ст. 21,22, п.1, ч.2, ст. 92, ч.1-3, ст.. 95 Конституції України.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік і про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесені зміни в Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», надано право Кабінету Міністрів України визначати розмір соціальних виплат.

У червні 2008 року позивачу була виплачена щорічна допомога на оздоровлення 120 гри., та квітні 2008 року щорічна разова грошова допомога до 5 травня в розмірі 400 грн.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп вії 22.05.08 внесенні до базових законів зміни Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік і про несення змій до деяких законодавчих актів України» визнані неконституційними.

Зазначені виплати до 5 травня та щорічної грошової допомоги на оздоровлення здійснюються щороку та мають разовий характер. Таким чином право особи на їх отримання та обов'язок органів соціального захисту населення здійснити такі виплати припиняються з моменту виплати певних сум, розмір яких визначається на час їх здійснення.

01.01.2007 року по 09.07.2007 року та з 01,01.2008 року по 22.05.2008 року конкретні розміри разової грошової допомоги до 5 травня та щорічної допомоги па оздоровлення, особам, які постраждали, внаслідок ліквідації на Чорнобильській АЕС були постановлені певними нормами Законом України "Про Державний бюджет України на 2007 рік та Законом України "Про Держаний бюджет України та про внесений змін до деяких законодавчих актів України", відповідно.

Таким чином органи соціального захисту населення здійснивши у зазначений період виплату щорічної грошової допомоги до 5 травня або щорічної допомоги на оздоровлення у розмірах, встановлених законом про державний бюджет на відповідний рік, правомірно діяли, на підставі у межах повноважень та у спосіб; що визначено діючим законодавством України. Отже, з 01.01.2007 року по 09.07.2007 року та з 01.01.2008 року по 22.05.2008 року органи соціального захисту населення не мали повноважень здійснювати зазначені виплати у розмірах встановлених частинами 5 статей І2-І5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та статтею 48 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки протягом цього часу положення базових законів не діяли.

Виходячи з наведеного, не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача щодо покладення па органи соціальною захисту населення обов'язку здійснити виплату щорічної допомоги до 5 травня за 2007-2008 рік та оздоровлення за 2007 рік. Протягом цього часу органи соціальною захисту населення діяли у відповідності з приписами діючого законодавства, а враховуючи разовий характер цих виплат, в момент їх здійснення особа реалізувала своє право на їх отримання, і як наслідок, у органу соціального захисту населення припинився обов'язок щодо їх виплати.

Між тим, допомога на оздоровлення за 2008 рік була сплачена позивачу після 22.05.2008 року, а тому він має право на її отримання у розмірах, встановлених базовими законами, а саме, статтею 48 "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Виходячи зі змісту позову та для повного захисту прав позивача, суд вважає необхідним задовольнити позов частково та на підставі ч. 2 ст. 11 КАС України вийти за межі позовних вимог в частині їх формулювання.

Керуючись ст. ст. 8-14, 71, 94, 99, 100, 159, 160-164, 167, 185, 186 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Московської районної в м. Харкові ради, Харківського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації, Головного управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, Головного управління Державного казначейства України в Харківській області про зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати противоправною бездіяльність Управління праці і соціального захисту населення Московської районної в м. Харкові ради щодо не призначення ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення за 2008 рік у розмірі у розмірі 4 мінімальних заробітних плат на момент виплати відповідно до ч.4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Московської районної в місті Харкові ради призначити ОСОБА_2 щорічну допомогу на оздоровлення за 2008 рік у розмірі 4 мінімальних заробітних плат на момент виплати відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи».

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного адміністративного суду шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАСУ - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Суддя Московського районного

суду м. Харкова О.М. Марченко