Справа № 820/563/17
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2017-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2017 р.Справа № 820/563/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.

Суддів: Макаренко Я.М. , Шевцової Н.В.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24.05.2017р. по справі № 820/563/17

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрейд Продукт"

до Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби , Управління Державної казначейської служби України у м. Харкові

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю "Агротрейд Продукт", звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС, Управління Державної казначейської служби України у м. Харкові, в якому просив суд стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрейд Продукт" бюджетне відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 781020,00 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 24.05.2017 р. по справі № 820/563/17 адміністративний позов задоволено. Стягнуто з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрейд Продукт" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Промислова, буд. 1-А, ) бюджетне відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 781020 грн.

Перший відповідач, ОСОБА_1 державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС, не погодився з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу. Свою незгоду з постановою суду обґрунтовує тим, що при прийняті постанови судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права. Просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24.05.2017 р. по справі № 820/563/17 та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні було задоволено клопотання представника першого відповідача про заміну відповідача ОСОБА_1 державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС на правонаступника Харківське управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, доводи апеляційної скарги, колегія суддів, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог та наявності у позивача права на отримання бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 781020 грн.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що Західною ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування позивачем від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за грудень 2013 року. За результатами зазначеної перевірки податковим органом було складено акт від 28.02.2014 р. №572/20-33-15-01-09/34331634, яким було встановлено, що в порушення вимог п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 192.1, п.192.3 ст. 192, п. 198.2, п.198.3, п. 198.6 ст.198, п. 201.4 ст. 201 Податкового кодексу України позивачем завищено заявлену суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за грудень 2013 року на 1153440,00 грн., суму від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання і сумою податкового кредиту за грудень 2013 року на 5114511,00 грн. та суму залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду за грудень 2013 року на суму 66820,00 грн.

На підставі висновків зазначеного вище акту перевірки від 28.02.2014 р. № 572/20-33-15-01-09/34331634 Західною ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області винесено податкове повідомлення-рішення від 17.03.2014 р. №, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 1153440,00 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 576720,00 грн., та податкове повідомлення-рішення від 19.05.2014 р. №, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 66820,00 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 33410,00 грн.

Позивач, не погодившись із вказаним висновком, оскаржив зазначені податкові повідомлення-рішення до суду.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2016 року по справі № 820/12235/14 позовні вимоги ТОВ «Агротрейд Продукт» задоволено. Скасовано податкові повідомлення-рішення Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від 17.03.2014 р. № НОМЕР_1 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у загальному розмірі 1730160,00 грн. (1153440,00 грн. - сума основного платежу, 576720,00 грн. - штрафні санкції) та від 19.05.2014 р. № НОМЕР_2, яким підприємству зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 66820,00 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 33410,00 грн.

На підставі вищевикладеного позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2016 року по справі № 820/675/16 за адміністративним позовом ТОВ «Агротрейд Продукт» до СДПІ з обслуговування великих платників у м. Харкові про зобов'язання вчинити певні дії, яка залишена в силі ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2016 року, зобов'язано ОСОБА_1 державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС надати до управління ДКС України в м. Харкові висновок, передбачений пунктом 200.15 статті 200 ПК України щодо відшкодування з Державного бюджету України позивачу суми податку на додану вартість у розмірі 1220260,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За вказаною постановою суду було видано виконавчий лист від 19.09.2016 р., який позивачем було пред'явлено до Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ, та за яким 26.09.2016 року було відкрито виконавче провадження, та зобов'язано ОСОБА_1 державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС виконати рішення у строк до 03.10.2016 року.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у місті Харкові Міжрегіонального Головного управління ДФС передано висновок на відшкодування до органів Державної казначейської служби лише у сумі 439240,00 грн. (а.с. 57).

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ ОСОБА_2 від 01.11.2016 року про накладення штрафу зазначено, що "Щодо решти суми відшкодування податку на додану вартість, висновок не складено, поважних причин невиконання рішення суду не надано. Рішення суду на теперішній час в повному обсязі не виконано".

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що на даний час залишається несплаченою заборгованість у розмірі 781020,00 грн., яка підлягає стягненню з Державного бюджету України на користь позивача.

Довід апеляційної скарги про наявність підстав для закриття провадження у справі у звязку з тим, що у справі №820/675/16 розглянуто питання про відшкодування податку на додану вартість з бюджету суми 781020 грн., колегія суддів не приймає, оскільки у даній справі інший предмет спору, ніж у справи №820/675/16, так як з матеріалів справи встановлено, що постановою Харківського окружного адміністративного суду від 19.04.2016 року, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.08.2016 року, було зобовязано ОСОБА_1 державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС надати до Управління Державної казначейської служби України в м. Харкові висновок, передбачений пунктом 200.15 статті 200 ПК України щодо відшкодування з Державного бюджету України позивачу суми податку на додану вартість у розмірі 1220260,00 грн.

Водночас наведений висновок суду першої інстанції не відповідає юридичному висновку Верховного Суду України, викладеному, зокрема, у його постанові від 16.09.2015 р. у справі за позовом ПрАТ «Донагроімпекс» до ДПІ у Ворошиловському районі м. Донецька ГУ Міндоходів у Донецькій області, ГУ ДКС України в Донецькій області, УДКС у м. Донецьку про стягнення бюджетної заборгованості з податку на додану вартість. Так, у цій постанові Верховний Суд України зауважив, що «рішення судів про задоволення позовних вимог про стягнення бюджетної заборгованості з податку на додану вартість є помилковим з огляду на те, що така вимога позивача не є правильним способом захисту прав платника податку на додану вартість. В цьому випадку правильним способом захисту позивача є вимога про зобов'язання відповідача до виконання покладених на нього Законом і підзаконними актами обов'язків щодо надання органу казначейства висновку щодо суми, яка підлягає відшкодуванню з бюджету».

Відповідно до частини першої статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Однак у даній справі, колегія суддів вважає за необхідне у порядку абзацу другого частини першої цієї ж статті Кодексу адміністративного судочинства України відступити від викладеної правової позиції Верховного Суду України з наступних мотивів.

Так, після закінчення установлених чинним законодавством строків для адміністративної процедури перевірки наявності у платника права на бюджетне відшкодування у результаті невчинення компетентними органами належних дій невідшкодовані суми перетворюються на бюджетну заборгованість.

Наведений юридичний факт, у свою чергу, зумовлює виникнення фінансових правовідносин між боржником в особі держави та кредитором - платником податків, права якого порушені саме внаслідок несплати йому відповідної суми.

Слід також зазначити, що з моменту виникнення у платника бюджетної заборгованості настає й протиправна бездіяльність податкового органу як суб'єкта владних повноважень, що утворює матеріально-правовий аспект порушеного права платника і наслідки якої підлягають усуненню в судовому порядку.

Частиною 2 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Отже, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб'єктами, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення. У такому разі не відбувається перебирання непритаманних суду повноважень державного органу (за відсутності обставин для застосування дискреції), а здійснюється виконання судом власної компетенції з відновлення порушеного права.

Крім того, матеріалами справи підтверджується наявність судового рішення, що набрало законної сили про зобовязання другого відповідача надати до Управління Державної казначейської служби України в м. Харкові висновок, передбачений пунктом 200.15 статті 200 ПК України щодо відшкодування з Державного бюджету України позивачу суми податку на додану вартість у розмірі 1220260,00 грн., що не призвело до відновлення прав позивача, в звязку з чим він звернувся з позовними вимогами про стягнення з Державного бюджету України на його користь бюджетне відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 781020,00 грн.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб'єкт владних повноважень не надав доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його доводи апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 24.05.2017 р. по справі № 820/563/17 прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для її скасування не виявлено.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24.05.2017р. по справі № 820/563/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5
Повний текст ухвали виготовлений 10.10.2017 р.