Справа № 826/7454/17
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2017-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/7454/17 Головуючий у 1-й інстанції: Смолій І. В.
Суддя-доповідач: Беспалов О.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 жовтня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Беспалова О. О.

суддів: Грибан І. О., Губської О. А.

за участю секретаря: Присяжної Д. В.

представника позивача Білокриницького О. В., представника відповідача Ананченка І. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про скасування розпорядження № 1901 від 23 травня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В :

ТДВ ««Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про скасування розпорядження № 1901 від 23 травня 2017 року.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 серпня 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою позовні вимоги залишити без задоволення, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що з'явились, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржувану постанову суду - скасувати з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, 02.02.2017 р. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю ОСОБА_4, керуючого автомобілем марки Ford Focus C-MAX, днз НОМЕР_1, та ОСОБА_5, керуючого автомобілем марки ВАЗ-2101, днз НОМЕР_3.

03.02.2017 р. ОСОБА_4звернувся із заявою до ТДВ «СТОВ «Глобус» про здійснення страхового відшкодування за відновлювальний ремонт пошкодженого внаслідок дорожньої пригоди наземного транспортного засобу Ford C-MAX, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, та просив перерахувати суми страхового відшкодування на рахунок ФОП ОСОБА_6, який буде здійснювати відновлювальний ремонт (а. с. 41).

Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.03.2017 р. ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 340 гривень.

02.03.2017 р. ФОП ОСОБА_6 виписано рахунок № 37, де сума ремонту без зазначення ПДВ становить 104450, 00 грн. (а. с. 4).

Згідно висновку експертного дослідження № 5502/17/17 сума відновлювальних робіт становить 36179, 05 грн. без ПДВ та 40196, 34 грн. з ПДВ (а. с. 48 - 89).

23.03.2017 р. позивачем на користь ФОП ОСОБА_6 була здійснена виплата страхового відшкодування у розмірі 34179, 05 грн. з вирахуванням суми безумовної франшизи у розмірі 2000, 00 грн. та з вирахуванням суми ПДВ (а. с. 92).

30.03.2016 р. до відповідача надійшло звернення представника ОСОБА_4 щодо порушень позивачем законодавства на ринку фінансових послуг.

Після перевірки фактів, викладених у звернення та пояснень позивача, відповідачем складено акт від 03.05.2017 р. № 915/13-5/15 та винесено спірне розпорядження «Про застосування заходу впливу до ТДВ «СТОВ «Глобус» № 1901 від 23.05.2017 р. (а. с. 10 - 12, 19 - 22).

Вказаним розпорядженням зобов'язано у строк до 14.06.2017 р. усунути виявлені порушення, що виявились у невиплаті страхового відшкодування у повному обсязі, внаслідок чого, на думку відповідача, порушено п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. № 1961-IV (далі - Закон № 1961).

Предметом даного спору є встановлення наявності/відсутності обов'язку у позивача виплачувати страхове відшкодування з ПДВ включно.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до п. 36.2 ст. 36 Закону № 1961 страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний, в тому числі, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно підпункту 2 пункту 180.1 статті 180 ПК України для цілей оподаткування платником податку є будь-яка особа, що зареєстрована або підлягає реєстрації як платник податку.

У відповідності до підпункту 196.1.3 пункту 196.1 статті 196 ПК України не є об'єктом оподаткування ПДВ операції з надання послуг із страхування, співстрахування або перестрахування особами, які мають ліцензію на здійснення страхової діяльності відповідно до закону, а також пов'язаних з такою діяльністю послуг страхових (перестрахових) брокерів та страхових агентів.

Згідно витягу з реєстру платників єдиного податку від 13.09.2016 р. № НОМЕР_4 ФОП ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_2) з 01.07.2016 р. перебуває на спрощеній системі оподаткування (група ІІ) без реєстрації ПДВ (а. с. 42).

Статтею 297 ПК України визначено, що платники єдиного податку звільняються від обов'язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з ПДВ з операцій з постачання товарів, робіт та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, крім ПДВ, що сплачується фізичними особами та юридичними особами, які обрали ставку єдиного податку, визначену п.п. 1 п. 293.3 ст. 293 ПК України (для платників третьої групи), а також, що сплачується платниками єдиного податку четвертої групи.

В той же час, ст. 36 Закону № 1961 передбачає єдиний випадок зменшення страхового відшкодування на суму податку на додану вартість - якщо відшкодування витрат здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що виплата відшкодування на рахунок ОСОБА_4 не здійснювалась, з огляду на що колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав у позивача для зменшення страхового відшкодування на суму ПДВ.

Відтак, доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду першої інстанції та апеляційним судом приймаються в якості належних.

У відповідності до статті 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення не у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому наявні підстави для його скасування.

Керуючись ст. ст. 196, 198, 202, 206, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про скасування розпорядження № 1901 від 23 травня 2017 року задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 серпня 2017 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя О. О. Беспалов
Суддя І. О. Грибан
Суддя О. А. Губська
(Повний текст постанови виготовлено 05.10.2017 р.)

Головуючий суддя Беспалов О.О.

Судді: Грибан І.О.

Губська О.А.