Справа № 500/1679/17
Суддя: Федусик А. Г.
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2017 р.м.ОдесаСправа № 500/1679/17

Категорія: 6.2.1 Головуючий в 1 інстанції: Присакар О.Я.
Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Федусика А.Г.,

суддів Шевчук О.А. та Зуєвої Л.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті ОСОБА_1 апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13 червня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Ізмаїльської міської ради Одеської області, міського голови Ізмаїльської міської ради Одеської області ОСОБА_3, виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Управління капітального будівництва Ізмаїльської міської ради Одеської області та обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Ассоль-А», про визнання протиправними та скасування рішень Ізмаїльської міської ради Одеської області,-

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Ізмаїльської міської ради Одеської області, міського голови Ізмаїльської міської ради Одеської області ОСОБА_3, виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Управління капітального будівництва Ізмаїльської міської ради Одеської області та обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Ассоль-А», про визнання протиправним та скасування рішення Ізмаїльської міської ради від 31 березня 2017 року «Про припинення Управлінню капітального будівництва Ізмаїльської міської ради права постійного користування земельною ділянкою для будівництва багатоквартирного житлового будинку за адресою: Одеська область, м.Ізмаїл, вул.Поперічна, 2/1 та рішення Ізмаїльської міської ради від 31 березня 2017 року «Про надання обєднанню співвласників багатоквартирного будинку «Ассоль-А» земельної ділянки у постійне користування для будівництва багатоквартирного житлового будинку за адресою: Одеська область, м.Ізмаїл, вул.Поперічна, 2/1».

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13 червня 2017 року заяву Ізмаїльського міського голови від 01 червня 2017 року №01/24-835 про закриття провадження по справі було задоволено, провадження у даній справі було закрито.

Не погодившись з вказаною ухвалою,ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить оскаржувану ухвалу суду скасувати, а справу направити для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, приймаючи спірну ухвалу та закриваючи провадження по справі суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами існує спір про право цивільне, вирішення якого підлягає в іншому порядку судового провадження.

Колегія суддів погоджується з зазначеним висновком та зазначає, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський Суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

З аналізу спірних правовідносин вбачається, що предметом даного позову є рішення Ізмаїльської міської ради від 31 березня 2017 року «Про припинення Управлінню капітального будівництва Ізмаїльської міської ради права постійного користування земельною ділянкою для будівництва багатоквартирного житлового будинку за адресою: Одеська область, м.Ізмаїл, вул.Поперічна, 2/1 та рішення Ізмаїльської міської ради від 31 березня 2017 року «Про надання обєднанню співвласників багатоквартирного будинку «Ассоль-А» земельної ділянки у постійне користування для будівництва багатоквартирного житлового будинку за адресою: Одеська область, м.Ізмаїл, вул.Поперічна, 2/1».

Колегія суддів, з огляду на сутність спірних рішень органу місцевого самоврядування та з урахуванням наслідків їх реалізації, зокрема, в частині зміни майнового стану відповідних субєктів даних правовідносин (Управління капітального будівництва Ізмаїльської міської ради та ОСББ «Ассоль-А»), які мають стосунок до спірних рішень, приходить до висновку, що безпосередня реалізація вказаних рішень пов`язана з невирішеним спором про право постійного користування (припинення та надання) земельною ділянкою, а саме право цивільне, а сам спір має приватноправовий характер, оскільки обумовлений можливим порушенням приватного права (як правило та в даному випадку - майнового) певних суб'єктів, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб'єкта владних повноважень, в даному випадку, щодо винесення правових актів індивідуальної дії.

Приймаючи спірну ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що спір у цій справі є приватноправовим та належить до юрисдикції цивільних судів.

На думку колегії суддів, такий висновок ґрунтується на правильному застосуванні норм права з огляду на вищенаведене та наступне.

Положеннями п.1 ч.1 ст.15 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Таким чином, враховуючи все вищезазначене, а також приймаючи до уваги, що фактично предметом спору у даній справі є право користування відповідним об'єктом - земельною ділянкою, колегія суддів приходить до висновку, що цей спір не є публічно-правовим, а випливає з цивільних відносин і має вирішуватися судами за правилами ЦПК України.

Водночас, відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно до п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно - правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно ч.2 ст.4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно - правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно п.1 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що даний позов не може бути розглянутий за правилами КАС України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, враховуючи все вищезазначене у сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що дані спірні правовідносини не належать до юрисдикції адміністративного судочинства, натомість, можуть бути розглянуті в порядку цивільного судочинства.

Отже, оскільки судом першої інстанції винесено ухвалу з додержанням норм процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст.200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Керуючись ст.ст.195, 197, 199, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності через пять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_4
Суддя: Суддя: ОСОБА_5 ОСОБА_1