Справа № 674/494/17
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2017-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 674/494/17

Головуючий у 1-й інстанції: Шклярук В.М.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

05 жовтня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області на постанову Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 02 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 02 серпня 2017 року позов задоволено:

- визнано відмову Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області у поверненні ОСОБА_2 вилученого посвідчення водія та допуску його до складання іспитів - неправомірною;

- зобов'язано Регіональний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області допустити ОСОБА_2 до складання теоретичного і практичного іспиту для отримання права на керування транспортними засобами відповідної категорії.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Сторони в судове засідання не зявились. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Разом з тим, 04 жовтня 2017 року відповідачем до суду апеляційної інстанції було подано заяву про розгляд справи без участі його представника.

Враховуючи, що судом участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обовязковою, колегія суддів прийшла до висновку щодо можливості апеляційного розгляду в порядку письмового провадження у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Згідно частини 6 статті 12, частини 1 статті 41 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

З матеріалів справи встановлено, що постановою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 03 серпня 2010 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до частини першої статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на два роки.

У жовтні 2016 року позивач звернувся до ОСОБА_3 сервісного центру №6842 Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області з вимогою повернути йому вилучене посвідчення водія та допустити до складання відповідних іспитів.

ОСОБА_3 сервісного центру № 6842 Регіонального сервісного центру в Хмельницькій області № 31/22/2-870 від 03 листопада 2016 року позивача повідомлено, що останнього позбавлено права керування транспортними засобами строком на два роки, разом з тим, посвідчення водія не вилучалось. Відповідно до п.2.10 "Інструкції про порядок прийняття іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія", затвердженої наказом МВС від 07.12.2009 року № 515 зі змінами та доповненнями, строк позбавлення права керування транспортними засобами відраховується з моменту вилучення посвідчення водія. Та оскільки, 25.02.2016 року позивач не мав змоги здати посвідчення водія через його втрату, то термін його позбавлення рахується з дати внесення посвідчення водія до бази НАІС як втраченого, а саме з 25.02.2016 року до 25.02.2018 року.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами колегія суддів зазначає наступне.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено, що керування транспортними засобами особами в стані сп'яніння, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп'яніння, а так само ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв від п'ятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів на строк від одного до двох років і на інших осіб - накладення штрафу від п'ятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з статтею 321 КУпАП водії транспортних засобів, судноводії і особи, що порушили правила полювання, вважаються позбавленими спеціального права з дня винесення постанови про позбавлення цього права. Якщо зазначені особи, які позбавлені спеціального права, ухиляються від здачі документа, що посвідчує це право, то строк позбавлення їх спеціального права обчислюється з дня здачі або вилучення такого документа.

Після закінчення призначеного строку позбавлення спеціального права, а також у разі його скорочення відповідно до статті 320 цього Кодексу особі, щодо якої застосовано даний захід адміністративного стягнення, повертаються в установленому порядку вилучені у неї документи. Вилучене посвідчення водія транспортного засобу повертається особі, яку було позбавлено права керування транспортними засобами, після проходження нею перевірки знань правил дорожнього руху у Державній автомобільній інспекції.

З системного аналізу зазначених норм, випливає, що водії транспортних засобів вважаються позбавленими спеціального права з дня винесення постанови про позбавлення цього права, однак строк позбавлення такого права обчислюється з дня здачі винною особою або вилучення у неї відповідного документа - посвідчення.

Пунктом 2.8 Інструкції про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 грудня 2009 року №515 (далі - Інструкція) встановлено, що під час оформлення документів для видачі або обміну посвідчень водія проводяться перевірки за відповідними автоматизованими базами даних раніше виданих посвідчень водія, наявності адміністративних правопорушень, осіб, позбавлених права керування транспортними засобами, документів, що перебувають у розшуку, осіб, які перебувають у розшуку, виданих свідоцтв про закінчення закладу з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв. За результатами перевірок отримані матеріали долучаються до документів. Посадові особи засвідчують результати перевірок особистими підписами (із зазначенням прізвища, імені та по батькові).

Відповідно до пункту 2.10 Інструкції якщо при проведенні перевірки поданих особами документів буде встановлено, що вони позбавлені права керування транспортними засобами, вони до іспитів не допускаються, посвідчення водія (у разі наявності) посадовими особами вилучаються і до закінчення терміну позбавлення надсилаються в Центр за місцем проживання особи на зберігання. Термін позбавлення права керування транспортними засобами в цьому випадку відраховується з моменту вилучення посвідчення водія.

Згідно з пунктом 2.33 Інструкції позбавлення осіб права керування транспортними засобами провадиться відповідно до чинного законодавства. Якщо водій позбавлений права на керування лише однією або кількома категоріями транспортних засобів, то в посвідченні водія навпроти цих категорій компостером проставляється відповідна відмітка, після чого посвідчення водія повертається власнику.

Після закінчення терміну позбавлення права керування транспортними засобами посвідчення водія повертаються власникам або після складання іспитів із знань Правил дорожнього руху та навичок керування транспортними засобами проводиться їх обмін. Особам, позбавленим права керування транспортними засобами за керування ними в стані сп'яніння, посвідчення водія може бути повернуто після обов'язкового проходження медичного огляду та складання іспитів із знань Правил дорожнього руху та навичок керування транспортними засобами. При цьому іспит із навичок керування транспортними засобами приймається на транспортному засобі тієї категорії, право на керування яким особу було позбавлено.

Відповідно до пункту 2.34 Інструкції облік та видача посвідчень водія (тимчасових талонів) осіб, позбавлених права керування транспортними засобами, разом із копіями рішень суду та карток обліку адміністративних правопорушень, які надішли в Центр на зберігання, ведеться в книзі обліку та видачі посвідчень водія осіб, які тимчасово позбавлені права керування транспортними засобами (додаток 12).

Статтею 305 КУпАП контроль за правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення покладено на орган (посадову особу), який виніс постанову, та іншими органами державної влади в порядку, встановленому законом.

Судом апеляційної інстанції, з листа Головного управління національної поліції в Хмельницькій області за №0-77/48 від 26 серпня 2016 року, що наявне в матеріалах справи, встановлено, що 25.06.2010 року відносно ОСОБА_2 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУаАП та вилучено посвідчення водія з видачею тимчасового талону на право керування транспортними засобами. Також зазначено, що будь-які документи відносно ОСОБА_2 в Дунаєвецькому ВП ГУНП в Хмельницькій області відсутні, оскільки термін зберігання матеріалів складає три роки, підтвердити чи спростувати інформацію про направлення посвідчення водія на ім'я ОСОБА_2 на адресу Дунаєвецького ВДАІ УМВС в Хмельницькій області не представляється можливим.

Крім того колегія суддів вказує, що відповідачем не було представлено доказів стосовно того, що позивач ухилявся від здачі документу після позбавлення його права керування транспортними засобами.

Виходячи із критеріїв оцінки рішень, дії чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які викладені в ч.3 ст.2 КАС України, суб'єкти владних повноважень для реалізації своїх функції повинні діяти з дотримання встановленої законом процедури прийняття рішення; з використанням повноваження з метою, з якою ці повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між буд-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахування права особи на участь у процесі; прийняття рішення своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене та те, що суб'єкти владних повноважень для реалізації своїх функції повинні діяти з дотримання встановленої законом процедури, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а постанову Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 02 серпня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5