Справа № 805/2121/15-а
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Бабаш Г.П.
Суддя-доповідач - Блохін А.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року справа №805/2121/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів : головуючого судді Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сухарька М.Г., при секретарі Борисові А.А., за участю представника відповідача № 2 Калініченко О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 04 липня 2017 року у справі № 805/2121/15-а за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 до Управління Пенсійного фонду України у м. Жданівці Донецької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за участю третьої особи - Шахтарської міської виконавчої дирекції Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про визнання протиправною бездіяльності, стягнення заборгованості по заробітній платі,-

ВСТАНОВИВ :

Позивачі, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, звернулись до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України у м. Жданівці Донецької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якій просили суд (з урахуванням збільшених позовних вимог та уточнень):

- визнати неправомірною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо неперерахування на рахунок Управління Пенсійного фонду України у м. Жданівці Донецької області заявлених сум оплати праці;

- визнати неправомірною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України у м. Жданівці Донецької області щодо невиплати нарахованої заробітної плати у встановлені чинним законодавством строки;

- стягнути з відповідачів заборгованість з оплати праці, яка належить до виплати після утримання усіх податків та обов'язкових платежів в загальній сумі 158 229,43 грн. та перерахувати належні суми оплати праці на інші рахунки в установах банку, а саме на користь:

- ОСОБА_3 заборгованість з оплати праці без урахування обов'язкових утримань в загальній сумі 12289,47 грн.;

- ОСОБА_4 заборгованість з оплати праці без урахування обов'язкових утримань в загальній сумі 3183,49 грн., в т.ч. 1055,67 грн. лікарняний лист;

- ОСОБА_5 заборгованість з оплати праці без урахування обов'язкових утримань в загальній сумі 8103,02 грн.;

- ОСОБА_6 заборгованість з оплати праці без урахування обов'язкових утримань в загальній сумі 15342,50 грн.;

- ОСОБА_7 заборгованість з оплати праці без урахування обов'язкових утримань в загальній сумі 6424,45 грн., в т.ч. 299,38 грн. лікарняний лист;

- ОСОБА_8 заборгованість з оплати праці без урахування обов'язкових утримань в загальній сумі 21869,14 грн.;

- ОСОБА_9 заборгованість з оплати праці без урахування обов'язкових утримань в загальній сумі 19376,91 грн.;

- ОСОБА_10 заборгованість з оплати праці без урахування обов'язкових утримань в загальній сумі 21812,98 грн.;

- ОСОБА_11 заборгованість з оплати праці без урахування обов'язкових утримань в загальній сумі 23920,76 грн., в т.ч. з оплати лікарняного листа 2068,78 грн.;

- ОСОБА_12 заборгованість з оплати праці без урахування обов'язкових утримань в загальній сумі 5332,23 грн.;

- ОСОБА_13 заборгованість з оплати праці без урахування обов'язкових утримань в загальній сумі 7950,42 грн.;

- ОСОБА_14 заборгованість з оплати праці без урахування обов'язкових утримань в загальній сумі 12624,06 грн., в т.ч. 878,31 грн. з оплати лікарняного листа.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11.04.2017 року залучено Шахтарську міську виконавчу дирекцію Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності до участі у справі №805/2121/15-а в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі зазначили, що перебували у трудових відносинах з Управлінням Пенсійного фонду України у м. Жданівці Донецької області. На виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року №595 "Деякі питань фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей" та наказу Головного управління ПФУ в Донецькій області від 13 листопада 2014 року №178 "Про заходи щодо забезпечення реалізації постанови КМУ від 7 листопада 2014 року №595" у зв'язку з проведенням антитерористичної операції (АТО) Управління Пенсійного фонду України у м. Жданівці Донецької області здійснило перереєстрацію свого місцезнаходження за новою адресою: м. Красний Лиман, вул. Фрунзе, 15. Разом із установою позивачі переїхати не мали змоги у зв'язку з відсутністю коштів на такий переїзд та переміщення своїх сімей (зокрема, і через невиплати заробітної плати за жовтень-листопад 2014 року); незабезпеченням житлом на новому місці - так, вони самі мали шукати житло для себе та своїх сімей; незабезпеченням транспортом для перевезення документації Управління Пенсійного фонду, меблів, оргтехніки; у зв'язку з тим, що організації фактично не було надано жодного належного приміщення для розміщення не тільки робочих місць, а і самих працівників управління (на 4 управління за вказаною адресою виділено лише одну кімнату). Останній платіж з виплати заробітної плати позивачам, здійснений першим відповідачем, - авансові внески у жовтні 2014 року. Заробітна плата наприкінці місяця у жовтні 2014 року сплачена не була, як і у листопаді 2014 року. Причина невиплати пояснювалась тим, що перший відповідач є бюджетною установою, яка отримує кошти на оплату праці з рахунків вищестоящої організації у строки, встановлені законодавством та умовами колективного договору за поданою заявкою на фінансування. Однак, заявки першого відповідача другим профінансовані не були, а 28 листопада 2014 року другий відповідач взагалі анулював рахунок першого, на який надходили кошти на оплату праці, посилаючись на Постанову Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року №595 "Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей". Позивач не погоджується з такими діями відповідачів, оскільки відповідно до положень ст.ст. 21, 22, 47, 116 Кодексу законів про працю України передбачена регулярна виплата заробітної плати у строки, встановлені колективним договором, але не рідше 2-х разів на місяць. При звільненні працівника, плата всіх належних сум з оплати праці проводиться в день звільнення в сумі; забороняється будь-яке обмеження прав при укладанні, зміні чи припиненні трудового договору залежно від походження, соціального стану, статі, мови тощо, а також місця проживання. Посилання відповідачів на Постанову КМУ від 7 листопада 2014 року №595, на думку позивачів, безпідставні, оскільки оплата праці працівникам управління за жовтень 2014 року мала бути здійснена 31 жовтня 2014 року - раніше, ніж прийнята вказана постанова. Нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Крім цього, згадана постанова КМУ є неконституційної, так як напряму порушує визначені ст.ст. 22, 24, 43 Конституції України права громадян на оплату праці. Також позивачі вказують на те, що невиплата належних сум заробітної плати є порушенням ст. 12 Конвенції № 95 "Про охорону заробітної плати" від 1 липня 1949 року, яка діє на території України. Позивачі наголошують, що використання праці без її оплати є ознакою рабства, у зв'язку з чим просили задовольнити позовні вимоги.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 04 липня 2017 року у справі № 805/2121/15-а позов задоволено частково. Стягнуто з Управління Пенсійного фонду України у м. Жданівці Донецької області заборгованість з оплати праці на користь ОСОБА_3 в сумі 12289 (дванадцять тисяч двісті вісімдесят дев'ять) грн. 47 коп. (за відрахуванням податків, зборів та обов'язкових платежів).

Стягнуто з Управління Пенсійного фонду України у м. Жданівці Донецької області заборгованість з оплати праці на користь ОСОБА_4 в сумі 2127 (дві тисячі сто двадцять сім) грн. 82 коп. (за відрахуванням податків, зборів та обов'язкових платежів).

Стягнуто з Управління Пенсійного фонду України у м. Жданівці Донецької області заборгованість з оплати праці на користь ОСОБА_5 в сумі 8103 (вісім тисяч сто три) грн. 02 грн. (за відрахуванням податків, зборів та обов'язкових платежів).

Стягнуто з Управління Пенсійного фонду України у м. Жданівці Донецької області заборгованість з оплати праці на користь ОСОБА_6 в сумі 15342 (п'ятнадцять тисяч триста сорок дві) грн. 50 коп. (за відрахуванням податків, зборів та обов'язкових платежів).

Стягнуто з Управління Пенсійного фонду України у м. Жданівці Донецької області заборгованість з оплати праці на користь ОСОБА_7 в сумі 6125 (шість тисяч сто двадцять п'ять) грн. 07 коп. (за відрахуванням податків, зборів та обов'язкових платежів).

Стягнуто з Управління Пенсійного фонду України у м. Жданівці Донецької області заборгованість з оплати праці на користь ОСОБА_8 в сумі 21869 (двадцять одна тисяча вісімсот шістдесят дев'ять) грн. 14 коп. (за відрахуванням податків, зборів та обов'язкових платежів).

Стягнуто з Управління Пенсійного фонду України у м. Жданівці Донецької області заборгованість з оплати праці на користь ОСОБА_9 в сумі 19376 (дев'ятнадцять тисяч триста сімдесят шість) грн. 91 коп. (за відрахуванням податків, зборів та обов'язкових платежів).

Стягнуто з Управління Пенсійного фонду України у м. Жданівці Донецької області заборгованість з оплати праці на користь ОСОБА_10 в сумі 21812 (двадцять одна тисяча вісімсот дванадцять) грн. 98 коп. (за відрахуванням податків, зборів та обов'язкових платежів).

Стягнуто з Управління Пенсійного фонду України у м. Жданівці Донецької області заборгованість з оплати праці на користь ОСОБА_11 в сумі 21851 (двадцять одна тисяча вісімсот п'ятдесят одна) грн. 98 коп. (за відрахуванням податків, зборів та обов'язкових платежів).

Стягнуто з Управління Пенсійного фонду України у м. Жданівці Донецької області заборгованість з оплати праці на користь ОСОБА_12 в сумі 5332 (п'ять тисяч триста тридцять дві) грн. 23 коп. (за відрахуванням податків, зборів та обов'язкових платежів).

Стягнуто з Управління Пенсійного фонду України у м. Жданівці Донецької області заборгованість з оплати праці на користь ОСОБА_13 в сумі 7950 (сім тисяч дев'ятсот п'ятдесят) грн. 42 коп. (за відрахуванням податків, зборів та обов'язкових платежів).

Стягнуто з Управління Пенсійного фонду України у м. Жданівці Донецької області заборгованість з оплати праці на користь ОСОБА_14 в сумі 11745 (одинадцять тисяч сімсот сорок п'ять) грн. 75 коп. (за відрахуванням податків, зборів та обов'язкових платежів).

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що на час звільнення позивачів і на час звернення з позовом до суду існує особливий порядок фінансування бюджетних установ, організацій, підприємств, які знаходяться на території проведення антитерористичної операції. Здійснення виплати заробітної плати працівникам установи, яка переміщена на контрольовану територію, можливе, якщо установа продовжує функціонувати і працівники виконують свої обов'язки. Виплати заробітної плати бех поновлення функціонування управління та затвердження кошторису видатків є протиправним. Крім того, відсутні належні докази наявності заборгованості із заробітної плати перед позивачами. Апелянт зазначає, що вимоги позивачів щодо стягнення заборгованості є передчаснеирми.

В судовому засіданні представник Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області підтримав доводи апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача № 2, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивачі перебували у трудових відносинах з Управлінням Пенсійного фонду України у м. Жданівці Донецької області.

На підставі наказу Жданівського міського управління Пенсійного фонду України (правопопередник першого відповідача) №7-0 від 19 лютого 2011 року ОСОБА_3 призначено на посаду головного спеціаліста по контролю за виплатою пенсії відділу пенсійного забезпечення про призначення (позивач перебувала у трудових відносинах з першим відповідачем з цієї ж дати) (т. 1 а.с. 13, 21). На день звільнення перший позивач обіймала посаду головного спеціаліста відділу з виплати пенсій (т. 1 а.с. 13), була звільнена з посади наказом першого відповідача від 28 листопада 2014 року № 25-ос за угодою сторін згідно п. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України (КЗпП України) (т. 1 а.с. 22), про що є відповідний запис у трудовій книжці (т. 1 а.с. 20).

ОСОБА_4 перебувала у трудових відносинах з першим відповідачем з 5 жовтня 2012 року, наказом останнього №19-0 від 5 жовтня 2012 року призначена на посаду головного спеціаліста відділу з призначення пенсій, яку обіймала по день звільнення (т. 1 а.с. 13, 30); звільнена з посади наказом першого відповідача від 28 листопада 2014 року №25-ос за угодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України (т. 1 а.с. 31), про що є відповідний запис у трудовій книжці (т. 1 а.с. 29).

Наказом першого відповідача №29-0 від 9 вересня 2010 року ОСОБА_5 призначено на посаду головного спеціаліста - системотехніка відділу обліку надходження платежів (третій позивач перебував у трудових відносинах з першим відповідачем з цієї ж дати) (т. 1 а.с. 13, 40). На час звільнення третій позивач перебував на посаді головного спеціаліста інформаційних систем та програмного забезпечення (т. 1 а.с. 13); був звільнений з посади наказом першого відповідача від 28 листопада 2014 року №25-ос за угодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України (т. 1 а.с. 41), про що є відповідний запис у трудовій книжці (т. 1 а.с. 39).

ОСОБА_6 перебувала у трудових відносинах з першим відповідачем з 10 січня 2000 року (т. 1 а.с. 13). На день звільнення перебувала на посаді першого заступника начальника управління, що підтверджується наказом від 31 жовтня 2014 року №20-ос про призначення на посаду (т. 1 а.с. 51); звільнена з посади наказом Пенсійного фонду України від 12 грудня 2014 року №431-о згідно ст. 38 КЗпП України (т. 1 а.с. 52), про що є відповідний запис у трудовій книжці - "звільнена за власним бажанням у зв'язку з порушенням власником законодавства про працю та умов колективного договору згідно ч. 3 ст. 38 КЗпП України" (т. 1 а.с. 43).

Наказом першого відповідача від 19 грудня 2013 року №36-ос ОСОБА_7 призначено на посаду головного спеціаліста відділу обліку та звітності, інформаційного забезпечення та контролю за надходженням доходів (п'ятий позивач перебувала у трудових відносинах з першим відповідачем з цієї ж дати) (т. 1 а.с. 13, 64); на день звільнення перебувала на посаді головного спеціаліста відділу надходження, прогнозування платежів, обліку застрахованих осіб та контрольно-перевірочної роботи (т. 1 а.с. 13); звільнена з посади наказом першого відповідача від 28 листопада 2014 року №25-ос за угодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України (т. 1 а.с. 65), про що є відповідний запис у трудовій книжці (т. 1 а.с. 63).

ОСОБА_8 наказом першого відповідача від 6 жовтня 2005 року №33-0 призначена на посаду головного спеціаліста з кадрів (перебувала у трудових відносинах з першим відповідачем з цієї ж дати), на день звільнення обіймала посаду головного спеціалісту з питань управління персоналом (т. 1 а.с. 13, 77). Шостий позивач звільнена з посади наказом першого відповідача від 28 листопада 2014 року №25-ос за угодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України (т. 1 а.с. 78), про що є відповідний запис у трудовій книжці (т. 1 а.с. 75-76).

Наказом Жданівського міського відділу Донецького обласного управління Пенсійного фонду України від 8 лютого 1996 року №2 "Про прийняття на роботу" ОСОБА_9 прийнято на посаду головного спеціаліста з планування бюджету, на день звільнення позивач перебувала на посаді головного спеціаліста виконання бюджету, бухгалтерського обліку та звітності (т. 1 а.с. 13, 88). Сьомий позивач звільнена з посади наказом першого відповідача від 28 листопада 2014 року №25-ос за угодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України (т. 1 а.с. 89), про що є відповідний запис у трудовій книжці (т. 1 а.с. 87).

ОСОБА_10 призначена на посаду начальника відділу надходження доходів наказом Жданівського міського управління Пенсійного фонду України від 8 грудня 2003 року №30-0, з цієї ж дати перебувала у трудових відносинах з першим відповідачем, перебувала на посаді начальника управління на день звільнення (т. 1 а.с. 13, 106). Восьмий позивач звільнена з посади наказом Пенсійного фонду України від 12 грудня 2014 року №431-о згідно ст. 38 КЗпП України (т. 1 а.с.107), про що є відповідний запис у трудовій книжці - "звільнена за власним бажанням у зв'язку з порушенням власником законодавства про працю та умов колективного договору згідно ч. 3 ст. 38 КЗпП України" (т. 1 а.с. 105).

ОСОБА_11 перебувала у трудових відносинах з першим відповідачем з 16 травня 2006 року. Наказом першого відповідача від 16 травня 2006 року №12-0 дев'ятого позивача призначено на посаду головного спеціаліста - юрисконсульта, яку вона обіймала по день звільнення (т. 1 а.с. 13, 119); звільнена з посади наказом першого відповідача від 28 листопада 2014 року №25-ос за угодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України (т. 1 а.с. 120), про що є відповідний запис у трудовій книжці (т. 1 а.с. 118).

На підставі наказу першого відповідача від 26 жовтня 2010 року №46-0 ОСОБА_12 призначена на посаду головного спеціаліста відділу пенсійного забезпечення (з цієї ж дати перебувала у трудових відносинах з першим відповідачем), на день звільнення перебувала на посаді головного спеціаліста відділу з призначення пенсій (т. 1 а.с. 13, 133). Десятий позивач звільнена з посади наказом першого відповідача від 28 листопада 2014 року №25-ос за угодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України (т. 1 а.с. 134), про що є відповідний запис у трудовій книжці (т. 1 а.с. 132).

Наказом Жданівського міського управління Пенсійного фонду України від 2 березня 2001 року №16-0 ОСОБА_13 призначено на посаду секретаря-друкарки (з цієї ж дати одинадцятий позивач перебувала у трудових відносинах з першим відповідачем); перебувала на посаді начальника відділу з виплати пенсії на день звільнення (т. 1 а.с. 13, 141); звільнена з посади наказом першого відповідача від 28 листопада 2014 року №25-ос за угодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України (т. 1 а.с. 147), про що є відповідний запис у трудовій книжці (т. 1 а.с. 140).

ОСОБА_14 перебувала у трудових відносинах з першим відповідачем з 12 січня 2012 року, наказом Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області від 12 січня 2012 року №06-0 призначена на посаду заступника начальника Управління Пенсійного фонду України у м. Жданівці Донецької області, на якій перебувала по день звільнення (т. 1 а.с. 13, 153). Дванадцятий позивач звільнена з посади наказом Пенсійного фонду України від 12 грудня 2014 року № 431-о за власним бажанням згідно з п. 1 ст. 36 КЗпП України (т. 1 а.с. 155), про що є відповідний запис у трудовій книжці (т. 1а.с. 152).

В матеріалах справи наявні копії вищевказаних наказів, засвідчені відповідачем 1, та копії трудових книжок позивачів.

На виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року №595 "Деякі питань фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей" та наказу Головного управління ПФУ в Донецькій області від 13 листопада 2014 року № 178 "Про заходи щодо забезпечення реалізації постанови КМУ від 7 листопада 2014 року № 595" у зв'язку із проведенням АТО Управління Пенсійного фонду України у м. Жданівці Донецької області здійснило перереєстрацію свого місцезнаходження за адресою: м. Красний Лиман, вул. Фрунзе, 15, де зареєстровано і станом на час розгляду справи.

З наданих другим відповідачем пояснень та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців вбачається, що станом на час розгляду справи перший відповідач не ліквідований, не перебуває в процесі реорганізації чи в стані припинення.

Докази фактичного функціонування даного територіального підрозділу Пенсійного фонду України в матеріалах справи відсутні.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачі до нового місця реєстрації установи - у м. Красний Лиман не переїхали; за їх посиланнями - через відсутність коштів на реалізацію такого переміщення.

Спірним питанням у даній справі є обставини невиплати позивачам заробітної плати за жовтень-листопад 2014 року.

Згідно до п. 15 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Суспільні відносини, пов'язані зі створенням правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, регулює Закон України "Про службу в органах місцевого самоврядування". Згідно зі ч.3 ст.7 цього Закону, правовий статус посадових осіб місцевого самоврядування регулюється Конституцією України, спеціальними законами та Кодексом законів про працю України (далі - КЗпП України).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оплату праці" від 24 березня 1995 року №108/95-ВР (далі - Закон №108/95-ВР) заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

За приписами ст.4 Закону №108/95-ВР джерелом коштів на оплату праці працівників госпрозрахункових підприємств є частина доходу та інші кошти, одержані внаслідок їх господарської діяльності. Для установ і організацій, що фінансуються з бюджету, - це кошти, які виділяються з відповідних бюджетів, а також частина доходу, одержаного внаслідок господарської діяльності та з інших джерел.

Відповідно до ст. 33 Закону України 16 грудня 1993 року № 3723-XII "Про державну службу" встановлено, що джерелом формування фонду оплати праці державних службовців є Державний бюджет України та інші джерела, визначені для цієї мети положеннями про органи державної виконавчої влади, затвердженими указами Президента України та постановами Кабінету Міністрів України. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 98 Кодексу законів про працю України визначено, що оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів.

Частиною 1 ст. 47 Кодексу законів про працю України встановлено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Позивачі в своїй позовній заяві вказують на те, що останню заробітну плату вони отримали частково за жовтень 2014 року (авансові внески за жовтень 2014 року). Зазначені обставини не спростовані представником відповідача 2 під час розгляду справи. Також, в підтвердження зазначеного, відповідач 2 в своїх поясненнях зазначив, що за жовтень 2014 року УПФУ у м. Жданівка Донецької області сплачено страхові внески.

Позивачі вказують на те, що частково за жовтень 2014 року та повністю за листопад 2014 року першим відповідачем заробітна плата була їм нарахована, проте не виплачена. Розрахунок в день звільнення з ними проведений не був. Зазначене також не спростовано відповідачем 2 під час розгляду справи.

Відповідно до довідок-розрахунків, виданих позивачам 28 листопада 2014 року Управлінням Пенсійного фонду у м. Жданівці Донецької області та підписаних начальником управління ОСОБА_10 і в.о. головного бухгалтеру ОСОБА_15 (на час виникнення спірних правовідносин), особи, яким видані довідки, дійсно працювали в даній установі та за період жовтень-листопад 2014 року перед ними наявна заборгованість з виплати заробітної плати.

Так, згідно довідки № 4547/02 від 28 листопада 2014 року, яка видана ОСОБА_3, заборгованість з заробітної плати складає (в сумі, що виплачується безпосередньо працівникові) - 12289,47 грн. (т. 1 а.с. 17);

відповідно до довідки №4542/02 від 28 листопада 2014 року, яка видана ОСОБА_4, заборгованість з заробітної плати (сума до виплати) складає 2127,82 грн., заборгованість по тимчасовій непрацездатності (лікарняний лист) за Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності - 1055,67 грн. (т. 1 а.с. 26);

згідно з довідкою №4540/02 від 28 листопада 2014 року, яка видана ОСОБА_5, заборгованість з заробітної плати складає (сума до виплати) 8103,02 грн. (т. 1 а.с. 35);

за довідкою №4539/02 від 28 листопада 2014 року, яка видана ОСОБА_6, визначена заборгованість із заробітної плати (сума до виплати) у розмірі 15342,50 грн. (т. 1 а.с. 45);

відповідно до довідки №4554/02 від 28 листопада 2014 року, яка видана ОСОБА_7, заборгованість з заробітної плати (сума до виплати) складає 6125,07 грн., заборгованість по тимчасовій непрацездатності (лікарняний лист) за Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності - 299,38 грн. (т. 1 а.с. 56);

довідкою №4544/02 від 28 листопада 2014 року, яка видана ОСОБА_8, визначена заборгованість з заробітної плати (сума до виплати) в розмірі 21869,14 грн. (т. 1 а.с. 69);

згідно з довідкою №4545/02 від 28 листопада 2014 року, яка видана ОСОБА_9, заборгованість з заробітної плати (сума до виплати) складає 19376,91 грн. (т. 1 а.с. 83);

відповідно до довідки №4538/02 від 28 листопада 2014 року, яка видана ОСОБА_10, заборгованість з заробітної плати (сума до виплати) складає 21812,98 грн. (т. 1 а.с. 95);

згідно з довідкою №4541/02 від 28 листопада 2014 року, яка видана ОСОБА_11, заборгованість з заробітної плати (сума до виплати) складає 21851,98 грн., заборгованість по тимчасовій непрацездатності (лікарняний лист) за Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності - 2068,78 грн. (т. 1 а.с. 111);

довідкою №4548/02 від 28 листопада 2014 року, яка видана ОСОБА_12, визначена заборгованість з заробітної плати (сума до виплати) в розмірі 5332,23 грн. (т. 1 а.с. 126);

відповідно до довідки №4551/02 від 28 листопада 2014 року, яка видана ОСОБА_13, заборгованість з заробітної плати (сума до виплати) складає 7950,42 грн. (а.с. 137);

згідно з довідкою №4550/02 від 28 листопада 2014 року, яка видана ОСОБА_14, заборгованість з заробітної плати (сума до виплати) складає 11745,75 грн., заборгованість по тимчасовій непрацездатності (лікарняний лист) за Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності - 878,31 грн (т. 1 а.с. 145).

За приписами статті 18 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) джерелами формування Державного реєстру є відомості, що надходять до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійного фонду від:

державних реєстраторів юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців;

платників єдиного внеску; застрахованих осіб; фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування; центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, виконавчих органів сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад; органів доходів і зборів та уповноважених суб'єктів для обліку даних Єдиного державного демографічного реєстру; центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики; державної служби зайнятості; інших підприємств, установ, організацій та військових частин; центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів; територіальних органів Пенсійного фонду за результатами перевірок платників єдиного внеску; інших джерел, передбачених законодавством.

Відповідно до ст. 16 цього Закону державний реєстр створюється для забезпечення:

ведення обліку платників і застрахованих осіб у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування та їх ідентифікації;

накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про сплату платниками єдиного внеску та про набуття застрахованими особами права на отримання страхових виплат за окремими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування;

нарахування та обліку виплат за окремими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п. 1 розділу І Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 року №10-1 (далі - Положення), це Положення відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон) визначає порядок формування реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) з метою забезпечення ведення єдиного обліку застрахованих осіб у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування та їх ідентифікації, накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про сплату платниками єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та про набуття застрахованими особами права на отримання страхових виплат та порядок надання інформації з Реєстру застрахованих осіб.

За приписами п. 1 розділу ІІ цього Положення джерела формування реєстру застрахованих осіб визначені статтею 18 Закону.

Згідно п. 2 розділу ІІ Положення до реєстру застрахованих осіб вносяться відомості про фізичних осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню відповідно до законодавства, та інформація, необхідна для обчислення і призначення страхових виплат за окремими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування:

відомості про заробітну плату, дохід, грошове забезпечення, допомогу та компенсацію, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, які подаються роботодавцями - підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсації відповідно до законодавства;

за приписами п. 3 розділу ІІ Положення дані до реєстру застрахованих осіб, зміни та уточнення до них вносяться на підставі:

звітності, що подається страхувальниками до органів доходів і зборів та передається до Пенсійного фонду України в порядку міжвідомчого обміну інформацією;

у відповідності до п. 5 розділу ІІІ даного Положення індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб надаються для призначення/перерахунку пенсій за формами згідно з додатком 1 або додатком 3 до цього Положення.

Відповідно до наданих звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів, поданих Управлінням пенсійного фонду України в м. Жданівка Донецької області за період жовтень 2014 року та листопад 2014 року, сума нарахованої заробітної плати і доходу, на яку нараховується єдиний внесок становить (а.с.92-116 т.3):

- ОСОБА_3 у жовтні 2014 року - 3516,08грн., у листопаді 2014 року - 13244,01грн.;

- ОСОБА_4 у жовтні 2014 року - 4239,21грн., у листопаді 2014 року - 2089,31грн.;

- ОСОБА_5 у жовтні 2014 року - 7101,29грн., у листопаді 2014 року - 5260,59грн.;

- ОСОБА_6 у жовтні 2014 року - 3680,99грн., у листопаді 2014 року - 16983,10грн.;

- ОСОБА_7 у жовтні 2014 року - 3091,37грн., у листопаді 2014 року - 6151,90грн.;

- ОСОБА_8 у жовтні 2014 року - 5952,79грн., у листопаді 2014 року - 22880,20грн.;

- ОСОБА_9 у жовтні 2014 року - 8482,28грн., у листопаді 2014 року - 18399,55грн.;

- ОСОБА_10 у жовтні 2014 року - 6545,55грн., у листопаді 2014 року - 21552,93грн.;

- ОСОБА_11 у жовтні 2014 року - 4483,54грн., у листопаді 2014 року - 25380,78грн.;

- ОСОБА_12 у жовтні 2014 року - 4787,09грн., у листопаді 2014 року - 5531,03грн.;

- ОСОБА_13 у жовтні 2014 року - 7157,05грн., у листопаді 2014 року - 8899,92грн.;

- ОСОБА_14 у жовтні 2014 року - 5016,06грн., у листопаді 2014 року - 11840,81грн.

Відповідно до квитанцій про відправку вказаних звітів зазначені звіти прийняті та опрацьовані податковим органом, звітні дані за період жовтень 2014 року та листопад 2014 року завантажено до Реєстру застрахованих осіб.

Суд першої інстанції зазначив, що не приймає до уваги доводи відповідача 2 стосовно подання зазначених звітів не уповноваженими особами як на підставу неприйняття зазначених в цих звітах даних, оскільки на даний час вказані звіти є прийнятими та обробленими контролюючим органом. Відомості щодо їх вилучення з податкової звітності та Реєстру застрахованих осіб до суду першої інстанції не надано. На час апеляційного розгляду апелянтом зазначені відомості також не надано.

Також суд першої інстанції дійшов висновку про безпідставність доводів відповідача 2 стосовно прийняття в якості доказів наданих ним розрахункових даних з нарахованої заробітної плати позивачів за спірний період на підставі даних персоніфікованого обліку відомостей про застрахованих осіб, оскільки відомості персоніфікованого обліку застрахованих осіб формуються на підставі даних Реєстру застрахованих осіб, який, в свою чергу, формується на підставі звітності, що подається страхувальниками до органів доходів і зборів та передається до Пенсійного фонду України в порядку міжвідомчого обміну інформацією. Наведене виключає об'єктивність використання даних персоніфікованого обліку відомостей про застрахованих осіб як первинної інформації щодо нарахованої таким особам заробітної плати.

Головним управліннямПенсійного фонду України в Донецькій області до суду апеляційної інстанції надано індивідуальні відомості про застрахованих осіб форми ОК-5 з яких вбачається, що позивачам у спірний період нарахована заробітна плата, та за жовтень 2014 року сплачено страхови внески.

Беручи до уваги вищенаведені обставини, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивачів в частині стягнення невиплаченої їм частини заробітної плати за жовтень 2014 року та заробітної плати за листопад 2014 року, у визначених позивачами розмірах (за відрахуванням податків, зборів та обов'язкових платежів).

При цьому, враховуючи те, що позивачі перебували у трудових відносинах безпосередньо з Управлінням пенсійного фонду України в м. Жданівка Донецької області, суми заборгованості перед позивачами із заробітної плати підлягають стягненню саме з цієї установи.

Крім того, слід враховувати, що відповідно до даних про юридичну особу - Управління пенсійного фонду України в м. Жданівка Донецької області, наявних у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців України, не вбачається інформації щодо знаходження цієї юридичної особи в стані припинення, або про припинення юридичної особи відповідача 1 взагалі.

Колегія суддів вважає безпідставними посилання апелянта на те, що вирішення питання про погашення перед позивачами заборгованості з виплати заробітної плати є передчасними, оскільки за приписами статті 1 Закону України «Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств - виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси» від 13 січня 2015 року № 85-VIII (далі - Закон № 85-VIII) з огляду на те, що відповідні заходи повинні бути вжиті до 31 грудня 2015 року та не потребують прийняття відповідного судового рішення щодо зобов'язання нарахування та виплати або стягнення заробітної плати.

Крім того, спірні правовідносини виникли у листопаді 2014 року при звільненні позивачів та невиплаті їм заробітної плати, а зазначений Закон набрав чинності з 7 лютого 2015 року.

Необґрунтованими є посилання апелянта на пункт 2 Тимчасового порядку фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 595 від 7 листопада 2014 року (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), відповідно до якого у населених пунктах Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, видатки з державного бюджету, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування здійснюються лише після повернення згаданої території під контроль органів державної влади.

Так, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 лютого 2015, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 2 квітня 2015 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України, визнано незаконним та нечинним з момету прийняття пункт 2 Тимчасового порядку фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 595 від 7 листопада 2014 року.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади й органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Згідно з частин 1 та 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції судового рішення.

Керуючись ст. 195 ч.1, ст. 198 ч.1 п.1, ст. 200, ст. 205 ч.1 п.1, ст. 206, ст. 212, ст. 254 ч.5 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 04 липня 2017 року у справі № 805/2121/15-а - залишити без задоволення. Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 04 липня 2017 року у справі № 805/2121/15-а за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 до Управління Пенсійного фонду України у м. Жданівці Донецької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за участю третьої особи - Шахтарської міської виконавчої дирекції Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про визнання протиправною бездіяльності, стягнення заборгованості по заробітній платі - залишити без змін. Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Повний текст ухвали виготовлено 12 жовтня 2017 року.

Головуючий А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

М.Г. Сухарьок