Справа № 820/2367/17
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2017-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

22 вересня 2017 р. № 820/2367/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Рубан. В.В.,

за участі

секретаря судового засідання - Ахвердян Р.А.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області , в якому просив суд:

- скасувати податкове повідомлення-рішення № від 01.06.2017 р. про визначення позивачу податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі: 195406,08 грн. - податкового зобов'язання та 48 851,52 грн. - штрафні санкції;

- скасувати податкове повідомлення-рішення № від 01.06.2017 р. про збільшення позивачу грошового зобов'язання по сплаті військового збору в сумі: 15372,.45 грн. - податкового зобов'язання та 3 843.11 грн. - штрафні санкції.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 02.06.2017 року, Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 отримав від Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області податкове повідомлення-рішення № від 01.06.2017 р. про визначення позивачу податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі: 195 406.08 грн. - податкового зобов'язання та 48 851.52 грн. - штрафні санкції; податкове повідомлення-рішення № від 01.06.2017 р. про збільшення позивачу грошового зобов'язання по сплаті військового збору в сумі: 15 372.45 грн. - податкового зобов'язання та 3 843.11 грн. - штрафні санкції. Зазначені податкові повідомлення - рішення були винесені на підставі акту перевірки від 24.04.2017 р. №3052/20-40-13-15/НОМЕР_1 про результати планової виїзної документальної перевірки самозайнятої особи ОСОБА_3 (код НОМЕР_1) щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2016 р. Позивач вважає, що донарахування суми податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб та суми військового збору є необґрунтованим, а спірні податкові повідомлення - рішення підлягають скасуванню.

Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги позову підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, в судовому засіданні та поданих письмових запереченнях зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті на цілком законних підставах та відповідають чинному законодавству. Зазначив, що порушення, встановлені в ході перевірки позивача, зафіксовані належним чином в акті перевірки, у зв'язку із чим просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Суд вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 пройшов передбачену чинним законодавством процедуру державної реєстрації, набув правового статусу суб'єкта господарювання - фізичної особи - підприємцем, включений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та перебуває на обліку як платник податків, зборів (обов'язкових платежів) в Головному управлінні Державної фіскальної служби у Харківській області.

Як свідчать матеріали справи, на підставі п.п.20.1.4, п. 41.1 п.61.1, 61.2 ст.61, ст.41 п.20.1 ст.20, ст.75, ст.77, ст.82 Податкового кодексу України 2 грудня 2010 року №2755-УІ зі змінами та доповненнями, Закону України №2464-УІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010р. та плану-графіку проведення документальних планових перевірок об"єктів господарювання на 1 квартал 2017 року відповідно до наказу від 02.03.2017 року № 786 та направлень від 24 березня 2017 року №417, №416 виданих Головним управлінням ДФС у Харківській області, проведена документальна планова виїзна перевірка фінансово-господарської діяльності з питань дотримання ФОП ОСОБА_4 валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2015 по 31.12.2016 р., відповідно до затвердженого плану перевірки, наведеного у додатку №1 до акту.

За результатами зазначеної перевірки складено Акт перевірки від 24.04.2017 р. №3052/20-40-13-15/НОМЕР_1 про результати планової виїзної документальної перевірки самозайнятої особи ОСОБА_3 (код НОМЕР_1) щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2016 р. (т. 1, а.с. 211-241).

Вказаним актом встановлені наступні порушення:

- п.177.2 п.177.4 ст. 177 Податкового Кодексу України №2755-УІ від 02.12.2010р., у результаті занижено суму податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб від здійснення діяльності за період, що перевірявся, на суму 195406,08грн., у т.ч. за 2015р. - 109006,08 грн., 2016р. - 86400,0грн.

- п.п. 1.2 п. 16 прим. 1 підрозділу 10 Розділу XX Податкового Кодексу України №2755-УІ від 02.12.2010р., у результаті занижено суму військового збору 15372,45 грн., в т.ч. за 2015р. - 8175,45 грн. 2016р.-7200,0грн

На підставі висновків акту перевірки від 24.04.2017 р. №3052/20-40-13-15/НОМЕР_1 Головним управлінням Державної фіскальної служби у Харківської області винесені:

- податкове повідомлення-рішення № від 01.06.2017 р. про визначення позивачу податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі: 195406,08 грн. - податкового зобов'язання та 48851,52 грн. - штрафні санкції;

- податкове повідомлення-рішення № від 01.06.2017 р. про збільшення позивачу грошового зобов'язання по сплаті військового збору в сумі: 15372,45 грн. - податкового зобов'язання та 3843,11 грн. - штрафні санкції (т. 1, а.с. 8,9).

Судом встановлено, що фактичною підставою для винесення зазначених податкових повідомлень-рішень став висновок податкового органу про те, що за 2015рік занижено доход на 65030,36 грн. за результатами невідображення позитивної курсової різниці до загального оподаткованого доходу та завищено витрати на суму 48000 грн. за результатами безпідставного відображення витрат, а саме винагороди повіреного за актами виконання робіт. За 2016 рік завищено витрати на 480000 грн. за результатами безпідставного відображення витрат, а саме винагороди повіреного за актами виконаних робіт.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу спірних рішень, а також суджень, відображених суб'єктом владних повноважень в акті від 24.04.2017 р. №3052/20-40-13-15/НОМЕР_1, на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, суд встановив наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З положень наведеної норми закону слідує, що адміністративному суду при вирішенні адміністративного спору належить перевірити, зокрема, обґрунтованість саме тих висновків, стосовно обставин спірних правовідносин, які покладені суб'єктом владних повноважень в основу спірного рішення.

Суд вказує, що оподаткування доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, регулюється статтею 177 ПК України.

Так, відповідно до пункту 177.2 статті 177 ПК України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Пунктом 177.4 ст. 177 ПК України визначено перелік витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності на загальній системі оподаткування, до яких належать витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат; інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов'язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1 - 177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв'язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно- експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Враховуючи наведене, фізична особа - підприємець, яка перебуває на загальній системі оподаткування, відображає у складі доходу виручку у грошовій та негрошовій формі, при цьому до складу витрат має право включати витрати господарської діяльності, пов'язані з отриманням зазначеного доходу, за умови, що ці витрати пов'язані із реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг та підтверджені документально.

Як з'ясовано судом, в господарській діяльності ФОП ОСОБА_3 займається наступними видами діяльності: Код КВЕД 46.36 Оптова торгівля цукром, шоколадом і кондитерськими виробами; Код КВЕД 77.39 Надання в оренду інших машин, устаткування та товарів. (основний); Код КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля

Для здійснення господарської діяльності позивачем укладені наступні договори:

1) Комплексний договір доручення №1 від 03.01.2012 р. на постачання продукції та здійснення вантажно-розвантажувальних робіт укладеного між ФО-П ОСОБА_3 (як Довіритель) та Фізичною особою підприємцем ОСОБА_5 (код НОМЕР_2) (як повірений). Основна мита даного договору є організація закупки сировини для виробництва кондитерських виробів та виконання вантажно-розвантажувальних робіт на складі переробника та виробника кондитерських виробів ТОВ Чарівна Мозаїка (код 37190767) за адресою м. Харків, наб. Автострадна, 21-А. (всі поставки сировини постачалися на дану адресу).

2) Договір на виробництво кондитерських виробів №1 від 01.06.2011 року, укладеного між ФО-П ОСОБА_3 (як замовник) та ТОВ Чарівна Мозаїка (код 37190767) (як виконавець). Основна мета даного договору є виготовлення кондитерських виробів із сировини Замовника та передання Замовнику вже готову продукцію. Адреса зберігання сировини та готової продукції є адреса виробника (виконавця), м. Харків, наб. Автострадна, 21-А.

Щодо взаємовідносин ФОП ОСОБА_3 з ФОП ОСОБА_5

Із матеріалів справи вбачається, що Фізична особа підприємець ОСОБА_5 (код НОМЕР_2) зареєстрована як самозайнята особа (суб'єкт господарювання) 10.11.1998 року, місце проживання: 61057, АДРЕСА_1, місце проведення державної реєстрації є Департамент реєстрації Харківської міської ради, про що був зроблений запис номеру про включення відомостей про особу до 2 018766.

В господарській діяльності Фізична особа підприємець ОСОБА_5 (код НОМЕР_2) займається наступними видами діяльності: Код КВЕД 46.17 Діяльність посередників у торгівлі продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний); Код КВЕД 46.36 Оптова торгівля цукром, шоколадом і кондитерськими виробами; Код КВЕД 52.24 Транспортне оброблення вантажів; Код КВЕД 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування.

Між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (як Довіритель) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 (код НОМЕР_2) (як Повірений), був укладений договір. За своєю правовою природою даний договір є договором доручення на організацію постачання продукції та здійснення вантажно-розвантажувальних робіт. Основна мета даного договору є організація закупки сировини для виробництва кондитерських виробів. Також в комплекс робіт входило зобов'язання Повіреного щодо виконання вантажно-розвантажувальних робіт на складі переробника та виробника кондитерських виробів ТОВ Чарівна Мозаїка (код 37190767) за адресою м. Харків, наб. Автострадна, 21-А.

На момент укладення згаданого правочину сторони мали правоздатність і дієздатність, що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. Правочин було укладено повноважними особами.

В межах згаданого правочину в перевіряємий період проведені господарські операції з придбання (замовлення послуг) у ФОП ОСОБА_5 (код НОМЕР_2) послуг з організації закупки сировини для виробництва кондитерських виробів та вантажно-розвантажувальних робіт які оформлені наступними документами: Комплексним договором доручення №1 від 03.01.2012 р. на постачання продукції та здійснення вантажно-розвантажувальних робіт; довіреністю від 03.01.2012 р. на здійснення дій, передбачених Комплексним договором доручення №1 від 03.01.2012 р.; актами здачі прийняття виконаних робіт з навантаження та розвантаження сировини та готової продукції №1 від 31.01.2015 р.; №2 від 29.02.2015 р.; №3 від 31.03.2015 р.; №4 від 30.04.2015 р.; №5 від 31.05.2015 р.; №6 від 30.06.2015 р.; №7 від 31.07.2015 р.; №8 від 31.09.2015 р.; №9 від 30.09.2015 р.; №10 від 31.10.2015 р.; №11 від 30.11.2015 р.; №12 від 31.12.2015 р.; звітом повіреного по договору доручення №1 від 03.01.2012р. з січня 2015 р. по грудень 2015 р.; актами здачі прийняття виконаних робіт з навантаження та розвантаження сировини та готової продукції №1 від 31.01.2016 р.; №2 від 29.02.2016 р.; №3 від 31.03.2016 р.; №4 від 30.04.2016 р.; №5 від 31.05.2016 р.; №6 від 30.06.2016 р.; №7 від 31.07.2016 р.; №8 від 31.09.2016 р.; №9 від 30.09.2016 р.; №10 від 31.10.2016 р.; №11 від 30.11.2016 р.; №12 від 31.12.2016 р.; звітом повіреного по договору доручення №1 від 03.01.2012 р. з січня 2016 р. по грудень 2016 р.; Актами здачі прийняття виконаних робіт щодо закупівлі сировини (за 2015 рік): від 31.01.2015 р.; від 29.02.2015 р.; від 31.03.2015 р.; від 30.04.2015 р.; від 31.05.2015 р.; від 30.06.2015 р.; від 31.07.2015 р.; від 31.09.2015 р.; від 30.09.2015 р.; від 31.10.2015 р.; від 30.11.2015 р.; від 31.12.2015 р.; Актами здачі - прийняття виконаних робіт щодо закупівлі сировини (за 2016 рік): від 31.01.2016 р.; від 29.02.2016 р.; від 31.03.2016 р.; від 30.04.2016 р.; від 31.05.2016 р.; від 30.06.2016 р.; від 31.07.2016 р.; від 31.09.2016 р.; від 30.09.2016 р.; від 31.10.2016 р.; від 30.11.2016 р.; від 31.12.2016 р.; оборотно-сальдовою відомістю з закупленої сировини (за 2015 р. та 2016 р.) - як доказ поставки сировини до позивача.

Зобовязання по оплаті вартості придбаних послуг виконані позивачем шляхом перерахування на користь контрагента безготівкових коштів.

Заборгованість позивача за перевіряємий період перед контрагентом - виконавцем відсутня що підтверджується банківськими виписками (засвідчені банком).

Придбаний товар використано позивачем при організації власної господарської діяльності, а саме використано у виробництві кондитерських виробів, що підтверджується наступними документами: договором на виробництво кондитерських виробів №1 від 01.06.2011 року, укладеного між ФО-П ОСОБА_3 (як Замовник) та ТОВ Чарівна Мозаїка (код 37190767) з додатками; видатковими накладними (у переробку) де Замовник: ФО-П ОСОБА_3 та Виконавець: ТОВ Чарівна Мозаїка; звітами виконавця ТОВ Чарівна Мозаїка про переробку сировини Замовника: ФО-П ОСОБА_3; актами здачі - прийняття робіт (надання послуг) де замовник: ФО-П ОСОБА_3 та виконавець: ТОВ Чарівна Мозаїка; актами звірки взаємних розрахунків за період 2015 рік та 2016 рік, як доказ оплати вартості придбаних послуг; оборотно-сальдовою відомістю з сировини, що надана для переробки (за 2015-2016 рік) - як доказ подальшої переробки сировини для виготовлення кондитерських виробів.

В подальшому готова продукція була реалізована іншим підприємствам (покупцям) що підтверджується наступними документами: Договорами на поставку товару: (№151214 від 15.12.2014 р. укладеного між Постачальником ФО-П ОСОБА_3 та Покупцем ПП Транслогістика, №130463 від 20.05.2013 р. укладеного між Постачальником ФО-П ОСОБА_3 та Покупцем ПП Маркет плюс, №300615 від 30.06.2015 р. укладеного між Постачальником ФО-П ОСОБА_3 та Покупцем ТОВ Ласка Черкаси, №31014 від 03.10.2014 р. укладеного між Постачальником ФО-П ОСОБА_3 та Покупцем ТОВ ТК Лідер Продукт, №210115 від 21.01.2015 р. укладеного між Постачальником ФО-П ОСОБА_3 та Покупцем ТОВ Сеть Плюс, №131214 від 13.12.2014 р. укладеного між Постачальником ФО-П ОСОБА_3 та Покупцем ТОВ Гермес-7, №260914 від 26.09.2014 р. укладеного між Постачальником ФО-П ОСОБА_3 та Покупцем ПП Дніпровські ласощі, №160516 від 25.04.2016 р. укладеного між Постачальником ФО-П ОСОБА_3 та Покупцем ПП АБ Плюс, №90316 від 09.12.2016 р. укладеного між Постачальником ФО-П ОСОБА_3 та Покупцем ПП ТВК Вікторія, №23 від 02.08.2014 р. укладеного між Постачальником ФО-П ОСОБА_3 та Покупцем ТОВ Майстер Світс; оборотно-сальдовою відомістю з руху готової продукції (за 2015 р. та 2016 р.) як доказ, що готова продукція була реалізована іншим підприємствам.; Реєстром виданих та отриманих податкових накладних (за січень 2015р. по грудень 2015 р.) та за (січень 2016р. по грудень 2016 р.) - в яких зазначено як постачальників сировини так і покупців вже готової продукції.; податкова декларація про майновий стан позивача за 2015 р. та 2016 р.

Щодо порушень стосовно включення позивачем до складу витрат суму виплаченої винагороди по актам здачі прийняття виконаних робіт щодо закупівлі сировини на загальну суму 960 000.00 в тому числі 480 000.00 грн. за 2015 рік та 480 000.00 грн. за 2016 рік сплачену за отримані послуги у Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 (код НОМЕР_2) суд зазначає наступне.

У відповідності до ч.3 п.164.1 п.164 ПК України базою оподаткування для доходів, отриманих від провадження господарської або незалежної професійної діяльності, є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається відповідно до пункту 177.2 статті 177 та пункту 178.3 статті 178 цього Кодексу.

Відповідно до п.177.2 ст.177 ПК України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

У відповідності до п.177.4 ст.177 ПК України (в редакції, чинній з 01.01.2015 року) до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать: витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного обєкта витрат; витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу); обовязкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обовязкове страхування життя або здоровя працівників у випадках, передбачених законодавством; суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов'язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв'язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Пунктом 177.10 ст.177 Кодексу визначено, що фізичні особи - підприємці зобов'язані вести книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючи документи щодо походження товару.

Форму та порядок ведення книги обліку доходів і витрат затверджено наказом Міндоходів від 16.09.2013 р. № 481 «Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення».

Пунктом 1 Порядку визначено, що відповідно до пункту 177.10 статті 177 та пункту 178.6 статті 178 розділу ІV Податкового кодексу України фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, та фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність (далі - самозайняті особи), зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат (далі - Книга), у якій за підсумком робочого дня, протягом якого отримано дохід, на підставі первинних документів здійснюються записи про отримані доходи та документально підтверджені витрати.

Пунктом 6 зазначеного Порядку визначено порядок внесення відомостей до Книги обліку доходів та витрат. У графі 5 зазначаються реквізити документа, який підтверджує понесені витрати, що безпосередньо пов'язані з отриманим доходом. Документами, які підтверджують витрати, можуть бути, зокрема, платіжне доручення, прибутковий касовий ордер, квитанція, фіскальний чек, акт виконаних робіт (наданих послуг) та інші первинні документи, що засвідчують факт оплати товарів, робіт, послуг.

Крім того, у графі 8 відображається сума фактично понесених інших витрат, безпосередньо повязаних з одержанням доходу.

До перевірки позивач на підтвердження витрат по придбанню послуг за 2015 рік та 2016 рік надані Акти здачі прийняття виконаних робіт, щодо закупівлі сировини отримані від Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 (код НОМЕР_2), у книзі обліку доходів та витрат відображені придбані за цими Актами послуги, що підтверджується наявними в матеріалах справи копією витягу книги обліку доходів і витрат яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність.

Відповідно до п. 19 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 р. N318 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 р. за N27/4248 встановлено, що витрати на послуги є складовою частиною витрат на збут, оскільки пов'язані з реалізацією (збутом) продукції (товарів, робіт, послуг).

Враховуючи дані податкової декларація про майновий стан Позивача за 2015 р. та 2016 р. сума доходу від здійснення господарської діяльності позивача склала за 2015 р. 846 896.36 грн., за 2016 р. 2 105 373.51 грн. та відповідно до даних оборотно-сальдової відомості з закупленої сировини (за 2015-2016 рік), оборотно-сальдової відомості з сировини що надана для переробки (за 2015-2016 рік) оборотно-сальдової відомості з руху готової продукції (за 2015-2016 рік) та інших первинних документів, що надані позивачем до суду можна прийти до висновку, що понесені позивачем витрати на оплату послуг по організації постачання продукції та здійснення вантажно-розвантажувальних робіт мають безпосередній зв'язок з господарською діяльністю позивача що виражається у підвищенні ефективності діяльності позивача та призвело до збільшення обсягів продажу продукції при мінімальних фінансових ризиків.

Спірні послуги фактично спрямовані на забезпечення господарської діяльності позивача з метою отримання прибутку, що і обумовлює господарський характер цих послуг для позивача.

Суд дійшов висновку, що позивачем дотримано спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум, віднесених до складу витрат, а також надано первинні документи, що стосуються господарських операцій за участю контрагента, які фактично підтверджують реальне здійснення правочину і досягнення позивачем законної мети їх здійснення для провадження господарської діяльності, направленої на отримання прибутку та реальне використання послуг в господарській діяльності.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про відповідність підтвердження позивачем витрат за 2015 та 2016 років сплаченої суми у розмірі 960000.00 грн. в якості винагороди повіреному, вимогам чинного законодавства.

Щодо зазначених в акті перевірки порушень стосовно не включення позивачем позитивної курсової різниці до загального оподаткованого доходу за 2015 рік у розмірі 65030,36 грн. суд зазначає наступне.

Із акту перевірки вбачається, що відповідно до банківських виписок вільний продаж валют здійснювався позивачем 20.07.2015р., 09.09.2015р., 18.09.2015р., 02.10.2015р., 05.10.2015р., 05.11.2015р., 14.12.2015р., 29.12.2015р. У книзі обліку доходів та витрат відображені лише суми доходу, отримані на гривневий банківський рахунок за реалізований товар та не відображена позитивна курсова різниця від продажу валюти.

Індивідуальне прибуткове оподаткування громадян в Україні здійснюється у формі податку на доходи фізичних осіб що регулюється IV розділом Податкового кодексу України.

Відповідно до п.. 162.1. ст. 162. Податкового кодексу України, Платниками податку є:

фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Відповідно до п.164.2. ст. 164 Податкового кодексу України визначено загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід платника податку в який включаються (в редакції що діяла за 2015 р.):1. доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту);2. суми винагород та інших виплат, нарахованих (виплачених) платнику податку відповідно до умов цивільно-правового договору; 3. доходи від продажу об'єктів майнових і немайнових прав, зокрема інтелектуальної (промислової) власності, та прирівняні до них права, доходи у вигляді сум авторської винагороди, іншої плати за надання права на користування або розпорядження іншим особам нематеріальним активом (творами науки, мистецтва, літератури або іншими нематеріальними активами), об'єкти права інтелектуальної промислової власності та прирівняні до них права (далі - роялті), у тому числі отримані спадкоємцями власника такого нематеріального активу; 4. частина доходів від операцій з майном, розмір якої визначається згідно з положеннями статей 172-173 цього Кодексу; 5. дохід від надання майна в лізинг, оренду або суборенду (строкове володіння та/або користування), визначений у порядку, встановленому пунктом 170.1 статті 170 цього Кодексу; 6. оподатковуваний дохід (прибуток), не включений до розрахунку загальних оподатковуваних доходів минулих податкових періодів та самостійно виявлений у звітному періоді платником податку або нарахований контролюючим органом згідно із цим Кодексом; 7. сума заборгованості платника податку за укладеним ним цивільно-правовим договором, за якою минув строк позовної давності та яка перевищує суму, що становить 50 відсотків місячного прожиткового мінімуму, діючого для працездатної особи на 1 січня звітного податкового року, крім сум податкової заборгованості, за якими минув строк позовної давності згідно з розділом II цього Кодексу, що встановлює порядок стягнення заборгованості з податків, зборів і погашення податкового боргу. Фізична особа самостійно сплачує податок з таких доходів та зазначає їх у річній податковій декларації; 8. пасивні доходи (крім зазначених у підпункті 165.1.41 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу), доходи у вигляді виграшів, призів; 9. інвестиційний прибуток від проведення платником податку операцій з цінними паперами, деривативами та корпоративними правами, випущеними в інших, ніж цінні папери, формах, крім доходу від операцій, зазначених у підпунктах 165.1.2, 165.1.40 і 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу; 10. дохід у вигляді вартості успадкованого чи отриманого у дарунок майна у межах, що оподатковується згідно з цим розділом; 11. сума надміру витрачених коштів, отриманих платником податку на відрядження або під звіт та не повернутих у встановлені законодавством строки, розмір якої обчислюється відповідно до пункту 170.9 статті 170 цього Кодексу; 12. кошти або майно (нематеріальні активи), отримані платником податку як хабар, викрадені чи знайдені як скарб, не зданий державі згідно із законом, у сумах, які визначені обвинувальним вироком суду незалежно від призначеної ним міри покарання; 13. доходи, що становлять позитивну різницю між: сумою коштів, отриманих платником податку внаслідок його відмови від участі в фонді фінансування будівництва, та сумою коштів, внесених платником податку до такого фонду, крім випадків, коли платник податку одночасно передає кошти, отримані з фонду фінансування будівництва, в управління тому самому управителю у той самий або інший фонд фінансування будівництва; сумою коштів, отриманих платником податку від інших осіб внаслідок відступлення на їх користь права вимоги за договором про участь у фонді фінансування будівництва (у тому числі, якщо таке відступлення здійснено на підставі договору купівлі-продажу), та сумою коштів, внесених платником податку до такого фонду за цим договором; 14. дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім: а) сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров'ю; б) відсотків, отриманих від боржника внаслідок прострочення виконання ним договірного зобов'язання; в) пені, що сплачується на користь платника податку за рахунок бюджету (цільового страхового фонду) внаслідок несвоєчасного повернення надміру сплачених грошових зобов'язань або інших сум бюджетного відшкодування; г) суми втрат, заподіяних платнику податку актами, визнаними неконституційними, або незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду, що відшкодовуються державою в порядку, встановленому законом. ґ) виплати з державного бюджету, пов'язані з виконанням рішень закордонних юрисдикційних органів, у тому числі Європейського суду з прав людини, прийнятих за наслідками розгляду справ проти України. Дія цього підпункту не поширюється на оподаткування сум страхових виплат, страхових відшкодувань і викупних сум за договорами страхування; 15. сума страхових виплат, страхових відшкодувань, викупних сум або пенсійних виплат, що сплачуються платнику податку за договорами довгострокового страхування життя (у тому числі за договорами страхування довічних пенсій) та недержавного пенсійного забезпечення, за договорами пенсійного вкладу, договорами довірчого управління, укладеними з учасниками фондів банківського управління, у випадках та розмірах, визначених підпунктом 170.8.2 пункту 170.8 статті 170 цього Кодексу; 16. сума пенсійних внесків у межах недержавного пенсійного забезпечення відповідно до закону, страхових платежів (страхових внесків, страхових премій), у тому числі, за договорами добровільного медичного страхування та за договором страхування додаткової пенсії, внесків на пенсійні вклади, внесків до фонду банківського управління, сплачена будь-якою особою - резидентом за платника податку чи на його користь, крім сум, що сплачуються: а) особою-резидентом, що визначається вигодонабувачем (бенефіціаром) за такими договорами; б) одним із членів сімї першого ступеня споріднення платника податку; в) роботодавцем-резидентом за свій рахунок за договорами недержавного пенсійного забезпечення платника податку, якщо така сума не перевищує 15 відсотків нарахованої цим роботодавцем суми заробітної плати платнику податку протягом кожного звітного податкового місяця, за який сплачується пенсійний внесок, внесків до фондів банківського управління, але не більш як пяти розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на відповідний рік, у розрахунку за місяць за сукупністю таких внесків; 17. дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: а) вартості використання житла, інших об'єктів матеріального або нематеріального майна, що належать роботодавцю, наданих платнику податку в безоплатне користування, або компенсації вартості такого використання, крім випадків, коли таке надання зумовлено виконанням платником податку трудової функції відповідно до трудового договору (контракту) чи передбачено нормами колективного договору або відповідно до закону в установлених ними межах; б) вартості майна та харчування, безоплатно отриманого платником податку, крім випадків, визначених цим Кодексом для оподаткування прибутку підприємств. Додатково до винятків, передбачених підпунктом "а" цього підпункту, не вважаються додатковим благом платника податку доходи, одержані у формі та розмірах, що підлягають включенню роботодавцем до собівартості реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, а також кошти, вартість послуг, проживання, проїзду, харчування, спортивного одягу, аксесуарів, взуття та інвентарю, колясок для інвалідів, у тому числі які призначені для участі інвалідів в фізкультурно-реабілітаційних та спортивних заходах, лікарських та медико-відновлюваних засобів та інших доходів, наданих (виплачених) платнику податку - учаснику спортивних (крім професійного спорту), фізкультурно-оздоровчих заходів, заходів з фізкультурно-оздоровчої діяльності та фізкультурно-спортивної реабілітації, що фінансуються з бюджету та/або бюджетними організаціями, іншими неприбутковими організаціями, внесеними до Реєстру неприбуткових організацій та установ на дату надання таких коштів; в) вартості послуг домашнього обслуговуючого персоналу, безоплатно отриманих платником податку, включаючи працю підпорядкованих осіб, а також осіб, що перебувають на військовій службі чи є заарештованими або ув'язненими. Під терміном "послуги домашнього обслуговуючого персоналу" розуміються послуги з побутового обслуговування фізичної особи, членів її сім'ї або від імені чи за їх дорученням будь-якої третьої особи, включаючи ремонт або спорудження об'єктів рухомого чи нерухомого майна, що належить таким особам або використовується ними; г) суми грошового або майнового відшкодування будь-яких витрат або втрат платника податку, крім тих, що обов'язково відшкодовуються згідно із законом за рахунок бюджету або звільняються від оподаткування згідно з цим розділом; ґ) суми безповоротної фінансової допомоги (крім суми процентів умовно нарахованих на таку допомогу); д) основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не повязаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобовязаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобовязаний виконати всі обовязки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом; е) вартості безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг), визначеної за правилами звичайної ціни, а також суми знижки звичайної ціни (вартості) товарів (робіт, послуг), індивідуально призначеної для такого платника податку, крім сум, зазначених у підпункті 165.1.53 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу. Якщо додаткові блага надаються у негрошовій формі, сума податку об'єкта оподаткування обчислюється за правилами, визначеними пунктом 164.5 цієї статті; 18. дохід, отриманий платником податку за зданий (проданий) ним брухт дорогоцінних металів, крім доходу, отриманого за брухт дорогоцінних металів, проданий Національному банку України. Під час виплати доходів за зданий (проданий) платником податку брухт дорогоцінних металів особа, яка його закуповує, вважається податковим агентом та зобов'язана утримати податок із суми такої виплати за ставкою, встановленою цим розділом; 19. суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати; 20. інші доходи, крім зазначених у статті 165 цього Кодексу.

Отже, відповідачем п.164.2. ст. 164 Податкового кодексу України, позитивна курсова різниця, яка виникає від продажу банком іноземної валюти за дорученням фізичної особи підприємця не передбачена в переліку місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку та не є доходом (виручкою) фізичної особи.

Відповідно до п. 177.2. ст. 177 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи підприємця - позитивна курсова різниця не є виручкою фізичної особи - підприємця.

Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 21 Вплив змін валютних курсів затверджено Міністерством фінансів України від 10.08.2000 N193 Зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 17 серпня 2000 р. за N 515/4736 та Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» які визначають методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про операції в іноземних валютах та відображення показників статей фінансової звітності господарських одиниць за межами України в грошовій одиниці України - застосовуються тільки підприємствами, організаціями та іншими юридичними особами незалежно від форм власності (крім бюджетних установ та підприємств, які відповідно до законодавства складають фінансову звітність за міжнародними стандартами).

Крім того, відповідно до п.п. 2.3.2.2. п. 2.3. Розділу ІІ Порядку №395, у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно: чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) діяльності платника податків та операцію, в результаті якої здійснено це порушення, при цьому додати до акта письмові пояснення платника податків або його законних представників щодо встановлених порушень; зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи з обліку, та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення;

Суд зазначає, що на порушення п.п. 2.3.2.2. п. 2.3. Розділу ІІ Порядку №395, в описової частині акту перевірки, відповідач зазначає, що перевіркою правильності визначення загального оподатковуваного доходу, отриманого від провадження діяльності у 2015 році встановлено порушення позивачем п.177.1 ст. 177 Податкового кодексу України у зв'язку з виникненням розбіжності яка виникла за рахунок не включення позивачем позитивної курсової різниці за вільний продаж валюти до загального оподатковуваного доходу за 2015 рік, в сумі 65 030.36 грн. (аркуш акту 9) але у висновку акту перевірки та у податковому повідомленні-рішенні № від 01.06.2017 р. відповідач зазначив, що позивач допустив порушення лише п.177.2 п.177.4 ст. 177 Податкового кодексу України.

Також, в акті перевірки не зазначений чіткий зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені позивачем, не зазначено дати (періоду) банківських виписок які перевірялися відповідачем та конкретної суми валюти яка була у вільному продажу та отриманих сум від продажу даної валюти на банківський рахунок позивача, не зазначено чітких дат та грошових сум доходу які зазначені в Книзі обліку доходів і витрат на яку посилається в акті відповідач, відсутнє порівняння чітких дат та грошових сум з продажу валюти з отриманими сумами доходу, не зазначено чи бралося пояснення відповідачем у позивача з цього приводу.

В акті перевірки (аркуш 9,10) відповідачем в таблиці наведені зведені дані встановленої курсової різниці по розрахунковим рахункам позивача (валюта рахунку долар США) за 2015 рік відповідно до яких відповідач взяв до уваги та відніс до загального оподатковуваного доходу за 2015 рік тільки позитивну різницю (в сумі 65 030.35 грн.) але зазначений збиток (в сумі 29 942.47 грн.) відповідачем в розрахунок не взято до уваги.

Відповідно до Закону України Про внесення змін до Податкового кодексу України, щодо покращення інвестиційного клімату в Україні №1797 -VІІІ від 21.12.2016 року, Податковий кодекс України був доповнений п. 14.1.96-1 згідно якого з'явилося поняття курсової різниці для цілей розділу IV Податкового кодексу України п. 14.1.96-1 - курсова різниця для цілей розділу IV цього Кодексу є позитивна різниця між офіційним обмінним курсом іноземної валюти до гривні, установленим Національним банком України на день придбання та на день продажу (погашення, іншого відчуження) саме цінного паперу, у разі якщо такий цінний папір номінований в іноземній валюті. Інших понять курсової різниці для цілей розділу IV Податкового кодексу України закон не передбачає.

Частиною 2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Також, згідно статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 01.06.2017 р. № та № є необґрунтованими, через що позовні вимоги про їх скасування підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 94, 128, 159, 160 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

2. Скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області № та №від 01.06.2017 р.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (, 61057, Харківська обл., місто Харків, вул. Пушкінська, будинок 46) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 61172, АДРЕСА_2) витрати зі сплати судового збору у розмірі 2634,73 грн. (дві тисячі шістсот тридцять чотири грн. 73 коп.).

4. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

5. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

У повному обсязі постанова виготовлена 27.09.2017 р.

Суддя Рубан В.В.