Справа № 820/3150/17
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

10 жовтня 2017 р. № 820/3150/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Панченко О.В.

за участю секретаря судового засідання - Денисенко А.А.

за участю:

представника позивача - Масича К.І.,

представника відповідача - Шульги В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Приватного науково-виробничого підприємства "МІКРОТЕХ"
до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області
проскасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Приватне науково-виробниче підприємство "МІКРОТЕХ", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення № від 26.07.2017 року, № від 26.07.2017 року та № від 26.07.2017 року Головного управління ДФС у Харківській області, прийнятих на підставі акту про результати документальної планової виїзної перевірки Приватного науково-виробничого підприємства "МІКРОТЕХ" від 10.07.2017 року за №7093/20-40-14-03-07/30291682;

- стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 15663 грн. (п'ятнадцять тисяч шістсот шістдесят три) грн. 03 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10.07.2017р. ГУ ДФС у Харківській області складено акт №7093/20-40-14-03-07/30291682 "Про результати документальної планової виїзної перевірки Приватного науково-виробничого підприємства "МІКРОТЕХ" () з питань дотримання вимог податкового законодавства України за період з 01.01.2014р. по 31.03.2017р., валютного - за період з 01.01.2017р. по 31.03.2017р., єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2014р. по 31.03.2017р., на підставі якого 26.07.2017 року прийняті спірні податкові повідомлення-рішення №, №, №. Позивач стверджує, що не вчиняв податкових правопорушень, про які згадується в акті перевірки. На думку позивача, дані, викладені в оскаржувальних рішеннях, не відповідають дійсним обставинам, прийняті безпідставно, упереджено, а викладені висновки протирічать чинному законодавству України, отже, прийняті податкові повідомлення-рішення повинні бути скасовані.

Представник позивача прибув у судове засідання, наполягав на задоволені позову в повному обсязі.

Представник відповідача - Головного управління ДФС у Харківській області, прибув у судове засідання, заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі та просив суд відмовити у задоволенні позову.

У письмових запереченнях на позов відповідач вказав, що викладені в акті №7093/20-40-14-03-07/30291682 від 10.07.2017р. судження органів ДФС про вчинення платником податків податкових правопорушень є правильними та вірними. Вказані порушення встановлені цілком об'єктивно. В ході перевірки також була досліджена вся наявна податкова інформація з контрагентами позивача - ТОВ "Техностиль 2000" (податковий номер: 34757733), ПП "Віарт" (податковий номер: 33204854), ТОВ "Дістіпром" (податковий номер: 38878565), ТОВ "Дісті Сток" (податковий номер: 37459591). Однак, належним чином оформленої первинної документації представникам відповідача під час перевірки надано не було. За таких підстав, податкові повідомлення-рішення від 26.07.2017 року №, №, № є правомірними та обґрунтованими. Посилаючись на викладені вище доводи, відповідач просив суд ухвалити рішення про відмову у задоволенні заявлених вимог. (т.5 а.с.216-219)

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів:

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач - Приватне науково-виробниче підприємство "МІКРОТЕХ" () зареєстроване як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, згідно витягу № від 19.06.2017р. (т.1 а.с.5-8)

На обліку як платник податків підприємство перебуває в Центральній об'єднаній державній податковій інспекції м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області. (т.1 а.с.7)

З матеріалів справи встановлено, що відповідачем проведено документальну планову виїзну перевірку Приватного науково-виробничого підприємства "МІКРОТЕХ" з питань дотримання вимог податкового законодавства України за період з 01.01.2014р. по 31.03.2017р., валютного - за період з 01.01.2017р. по 31.03.2017р., єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2014р. по 31.03.2017р.

Результати перевірки оформлені актом від 10.07.2017р. №7093/20-40-14-03-07/30291682 (т.1 а.с.30-109)

За висновками перевірки, позивачем - Приватним науково-виробничим підприємством "МІКРОТЕХ", порушено:

1). п.п.44.1, п.п.44.2 ст.44, п.п.14.1.36, п.п.14.1.54, п.п.14.1.56 п.14.1 ст.14, п.п. 134.1.1. п. 134.1 ст.134, п.135.4 ст.135, п.137.1 ст.137 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-УІ (в редакції станом на 01.01.2014 зі змінами та доповненнями, у редакції Закону України від 28.12.2014 №71-УІІІ), Національного Положення (стандарту) бухгалтерського обліку "Витрати" П(С)БО16), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999р. №318 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000р. за №27/4248, п.2 ст.З, ст.4 Закону України від 16.07.1999р. №996-ХІУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", Національного положення (Стандарту) бухгалтерського обліку 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013р. №73, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.02.2013р. за №336/22868, Наказу Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88 "Про затвердження Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704 в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 311 104 грн., у тому числі: 2014 - 286 309 грн., 2015-24 795 грн.

А також:

- не підтвердження отримання Приватним науково-виробничим підприємством "МІКРОТЕХ" товарів (робіт, послуг) у постачальників: ПП "ВІАРТ" (податковий номер 33204854, м. Київ), ТОВ "СКАЙ ТАЙМ" (податковий номер 39218087, м. Харків) та відповідно не підтвердження факту реалізації таких товарів покупцям при визначенні доходів від цієї реалізації Приватним науково-виробничим підприємством "МІКРОТЕХ" зайво включено до складу доходів суму 2253897 грн., в тому числі за 2014 рік - 2161397 грн., за 2015 рік - 92500 грн.;

- проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій надання податкової вигоди переважно з контрагентами, які не виконують свої податкові зобов'язання, зокрема, у випадках, коли операції здійснюються через посередників з метою штучного формування валових витрат, не мають реального товарного характеру, тобто взаємовідносини з: ПП "ВІАРТ" (податковий номер 33204854, м. Київ), ТОВ "СКАЙ-ТАЙМ" (податковий номер 39218087, м. Харків) мають ознаки нереальності господарських операцій по ланцюгу до "вигодонабувача" на загальну суму 2253897 грн., в тому числі за 2014 рік - 2161397 грн., за 2015 рік-92500 грн.;

2). Стаття 185, ст. 186 ст. 188, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 п. 198.6 ст.198, п.201.1, п.201.7, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-УІ зі змінами та доповненнями в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 360144 грн., в тому числі за березень 2014 року (до відома) в сумі 57922 грн., за квітень 2014 року (до відома) в сумі 57679 грн., за травень 2014 року (до відома) в сумі 75950 грн., за червень 2014 року в сумі 22604 грн., за вересень 2014 року в сумі 9700грн., за жовтень 2014 року в сумі 9950 грн., за листопад 2014 року в сумі 25350грн., за грудень 2014 року в сумі 58967 грн., за січень 2015 року в сумі 27550 грн., за жовтень 2015 року в сумі 550 грн., за червень 2016 року в сумі 2115 грн., за жовтень 2016 року в сумі 6547грн., за листопад 2016 року в сумі 3399 грн., за січень 2017 року в сумі 1861 грн.

А також:

- не підтвердження отримання Приватним науково-виробничим підприємством "МІКРОТЕХ" товарів (робіт, послуг) у постачальників: Приватним науково-виробничим підприємством "МІКРОТЕХ" (податковий номер 33204854, м.Київ), ТОВ "СКАЙ ТАЙМ" (податковий номер 39218087, м. Харків) та відповідно не підтвердження факту реалізації таких товарів покупцям при визначенні складу податкових зобов'язань всього в сумі 450780 грн., в тому числі за липень 2014 у сумі 76609 грн., за серпень 2014 у сумі 92583 грн., за вересень 2014р. у сумі 37205 грн., за жовтень 2014 у сумі 66350 грн., за листопад 2014 у сумі 95800грн., за грудень 2014р. у сумі 63733 грн., за січень 2015 у сумі 18500грн.;

- проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій надання податкової вигоди переважно з контрагентами, які не виконують свої податкові зобов'язання, зокрема, у випадках, коли операції здійснюються через посередників з метою штучного формування податкового кредиту, не мають реального товарного характеру, тобто взаємовідносини з: ПП "ВІАРТ" (податковий номер 33204854, м. Київ), ТОВ "СКАЙ ТАЙМ" (податковий номер 39218087, м. Харків) мають ознаки нереальності господарських операцій по ланцюгу до "вигодонабувача" на загальну суму 450780 грн., в тому числі за липень 2014р. у сумі 76609 грн., за серпень 2014 у сумі 92583 грн., за вересень 2014 у сумі 37205грн., за жовтень 2014 у сумі 66350 грн., за листопад 2014 у сумі 95800 грн., за грудень 2014р. у сумі 63733 грн., за січень 2015 у сумі 18500 грн.;

3). Пункт 120-1.1. статті 120-1 Податкового кодексу України не здійснено своєчасну реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних;

4). Порушено п.2 ст.6 розділу II, п.п.1.1 п.1 ст.7 та ч.5 ст.8 розділу Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", а саме - за липень 2015р. на суму допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами, на яку нараховується єдиний внесок не нараховано 33,2% єдиного внеску у сумі 32570 грн.;

5). Порушено ч.8 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" несвоєчасна сплата єдиного внеску за періоди: серпень 2014р., листопад 2014р., січень 2015р., березень-квітень 2015р.та червень 2015р.;

6). Встановлено неналежне ведення бухгалтерської документації, на підставі якої нараховується єдиний внесок, згідно чого відповідно до ч. 11ст. 25 Закону України від 08.07.2010р. №2464-УІ застосовуються штрафні санкції у розмірі від восьми до п'ятнадцяти: неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

7). Порушення абз. б п. 176.2 ст.176 Податкового Кодексу України №2755-VI від 02.12.2010р. із змінами та доповненнями, а саме: в довідці за формою №1-ДФ про суму нарахованого (сплаченого) доходу на користь платника податку, та сум утриманого з них податку за 2 кв. 2015 року та 3 кв. 2016 року надані недостовірні дані.

З посиланням на вказаний вище акт перевірки, Головним управлінням ДФС у Харківській області прийняті спірні податкові повідомлення-рішення від 26.07.2017р.:

- №, яким Приватному науково-виробничому підприємству "МІКРОТЕХ" зменшено суму податкового кредиту у розмірі 450780 грн. (т. 1 а.с.10);

- №, яким Приватному науково-виробничому підприємству "МІКРОТЕХ" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 210741,25 грн., з яких 168593 грн. - основний платіж, 42148,25 грн. - штрафні (фінансові) санкції. (т. 1 а.с.11);

- №, яким Приватному науково-виробничому підприємству "МІКРОТЕХ" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 382680,00 грн., з яких 311103 грн. - основний платіж, 71577 грн. - штрафні (фінансові) санкції. (т. 1 а.с.12)

Не погодившись з вказаними податковими повідомлення-рішеннями, позивач оскаржив їх до суду.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу спірних податкових повідомленнь-рішеннь, а також суджень, відображених суб'єктом владних повноважень в акті від 10.07.2017 року за №7093/20-40-14-03-07/30291682 на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, суд встановив наступне:

Судовим розглядом встановлено, підтверджується матеріалами справи, що позивач у перевіреному періоді мав господарські взаємовідносини з ПП "ВІАРТ" ().

Так, на підставі договору поставки №42-2014 від 30.05.2014 року, укладеного між Приватним науково-виробничим підприємством "МІКРОТЕХ" (покупець) та ПП "ВІАРТ" (постачальник), постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, поставляти покупцю обладнення, інструмент, матеріали (товар), а покупець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, приймати товар та оплачувати його. (т.1 а.с.129-130)

Суд відмічає, що за формою складення, змістом прав і обов'язків сторін, предметом домовленостей, суттєвими умовами, порядком виконання зобов'язань тощо, означений договір закону не суперечить, вчинений між реально існуючими суб'єктами права зі статусом юридичних осіб, не має відношення до обігу обмежених в цивільному/господарському обороті товарів (робіт, послуг), на порушення інтересів держави як учасника суспільних публічних правовідносин з справляння податків (зборів) не спрямовані.

На підтвердження доводів про реальність господарських операцій за правочином платник податків подав до суду:

- копії видаткових накладних: №РН-07067 від 01.07.2014 року на суму 51259,80 грн. (у т.ч. ПДВ 8543,30 грн.), №РН-07070 від 02.07.2014р. на суму 53064,00 грн. (у т.ч. ПДВ 8844,00 грн.), №РН-07071 від 03.07.2014р. на суму 37384,80 грн. (у т.ч. ПДВ 6230,80 грн.), №РН-07072 від 04.07.2014р. на суму 59100,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9850,00 грн.), №РН-07076 від 07.07.2014р. на суму 52056,00 грн. (у т.ч. ПДВ 8676,00 грн.), №РН-07077 від 08.07.2014р. на суму 33472,20 грн. (у т.ч. ПДВ 5578,70 грн.), №РН-07084 від 09.07.2014р. на суму 55134,60 грн. (у т.ч. ПДВ 9189,10 грн.), №РН-07086 від 10.07.2014р. на суму 58461,60 грн. (у т.ч. ПДВ 9743,60 грн.); №РН-07089 від 11.07.2014р. на суму 59721,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9953,50 грн.), №РН-08044 від 04.08.2014р. на суму 56149,20 грн. (у т.ч. ПДВ 9358,20 грн.), №РН-08045 від 05.08.2014р. на суму 56268,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9378,00 грн.), №РН-08046 від 06.08.2014р. на суму 54315,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9052,50 грн.), №РН-08047 від 07.08.2014р. на суму 59907,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9984,50 грн.), №РН-08050 від 08.08.2014р. на суму 59508,60 грн. (у т.ч. ПДВ 9918,10 грн.), №РН-08051 від 11.08.2014р. на суму 59888,40 грн. (у т.ч. ПДВ 9981,40 грн.), №РН-08052 від 12.08.2014р. на суму 55860,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9310,00 грн.), №РН-08054 від 13.08.2014р. на суму 57600,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9600,00 грн.), №РН-08055 від 14.08.2014р. на суму 57600,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9600,00 грн.), №РН-08057 від 15.08.2014р. на суму 38400,00 грн. (у т.ч. ПДВ 6400,00 грн.), №РН-09297 від 01.09.2014р. на суму 53769,00 грн. (у т.ч. ПДВ 8961,50 грн.), №РН-09298 від 02.09.2014р. на суму 55884,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9314,00 грн.), №РН-09299 від 03.09.2014р. на суму 53782,80 грн. (у т.ч. ПДВ 8963,80 грн.), №РН-09300 від 04.09.2014р. на суму 59792,40 грн. (у т.ч. ПДВ 9965,40 грн.); (т.1 а.с.133-157)

- копії податкових накладних: №67 від 01.07.2014р. на суму 51259,80 грн. (у т. ПДВ 8543,30 грн.), №70 від 02.07.2014р. на суму 53064,00 грн. (у т.ч. ПДВ 8844,00 грн.), №71 від 03.07.2014р. на суму 37384,80 грн. (у т.ч. ПДВ 6230,80 грн.), №72 від 04.07.2014р. на суму 59100,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9850,00 грн.), №76 від 07.07.2014р. на суму 52056,00 грн. (у т.ч. ПДВ 8676,00 грн.), №77 від 08.07.2014р. на суму 33472,20 грн. (у т.ч. ПДВ 5578,70 грн.), №84 від 09.07.2014р. на суму 55134,60 грн. (у т.ч. ПДВ 9189,10 грн.), №86 від 10.07.2014р. на суму 58461,60 грн. (у т.ч. ПДВ 9743,60 грн.), №89 від 11.07.2014р. на суму 59721,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9953,50 грн.), №44 від 04.08.2014р. на суму 56149,20 грн. (у т.ч. ПДВ 9358,20 грн.), №45 від 05.08.2014р. на суму 56268,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9378,00 грн.), №46 від 06.08.2014р. на суму 54315,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9052,50 грн.), №47 від 07.08.2014р. на суму 59907,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9984,50 грн.), №50 від 08.08.2014р. на суму 59508,60 грн. (у т.ч. ПДВ 9918,10 грн.), №51 від 11.08.2014р. на суму 59888,40 грн. (у т.ч. ПДВ 9981,40 грн.), №52 від 12.08.2014р. на суму 55860,00 грн. (у т. ПДВ 9310,00 грн.), №54 від 13.08.2014р. на суму 57600,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9600,00 грн.), №55 від 14.08.2014р. на суму 57600,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9600,00 грн.), №57 від 15.08.2014р. на суму 38400,00 грн. (у т.ч. ПДВ 6400,00 грн.), №297 від 01.09.2014р. на суму 53769,00 грн. (у т.ч. ПДВ 8961,50 грн.), №298 від 02.09.2014р. на суму 55884,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9314,00 грн.), №299 від 03.09.2014р. на суму 53782,80 грн. (у т.ч. ПДВ 8963,80 грн.), №300 від 04.09.2014р. на суму 59792,40 грн. (у т.ч. ПДВ 9965,40 грн.); (т.1 а.с.177-202)

- копії товаро-транспортних накладних: № 07067 від 01.07.2014р. на суму 51259,80 грн., № 07070 від 02.07.2014р. на суму 53064,00 грн., № 07071 від 03.07.2014р. на суму 37384,80 грн., № 07072 від 04.07.2014р. на суму 59100,00 грн., № 07076 від 07.07.2014р. на суму 52056,00 грн., № 07077 від 08.07.2014р. на суму 33472,20 грн., № 07084 від 09.07.2014р. на суму 55134,60 грн., № 07086 від 10.07.2014р. на суму 58461,60 грн., № 07089 від 11.07.2014р. на суму 59721,00 грн., № 08044 від 04.08.2014р. на суму 56149,20 грн., № 08045 від 05.08.2014р. на суму 56268,00 грн., № 08046 від 06.08.2014р. на суму 54315,00 грн., № 08047 від 07.08.2014р. на суму 59908,00 грн., № 08050 від 08.08.2014р. на суму 59508,60 грн., № 08051 від 11.08.2014р. на суму 59888,40 грн., № 08052 від 12.08.2014р. на суму 55860,00 грн., № 08054 від 13.08.2014р. на суму 57600,00 грн., № 08055 від 14.08.2014р. на суму 57600,00 грн., № 08057 від 15.08.2014р. на суму 38400,00 грн.; (т.1 а.с. 158-176)

- виписку по рахунку Приватного науково-виробничого підприємства "МІКРОТЕХ" за період з 01.07.2014 року до 31.12.2015 року; (т.1 а.с.131)

- звіт про дебетові і кредитові операції по рахунку 8481 Приватного науково-виробничого підприємства "МІКРОТЕХ" з 01.07.2014р. по 30.09.2014р. (т.1 а.с.132)

Оцінивши перелічені первинні документи за правилами ст.86 КАС України, суд не вбачає недоліків у їх складанні як-то: дефектів форми, змісту або походження тощо, котрі в силу ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст.44 Податкового кодексу України, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704; далі за текстом - Положення №88) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, а відтак, оглянуті документи здатні призвести до зміни в структурі і стані активів платника податків - сторони правочину, у зв'язку з цим сприймаються судом як належні та допустимі в розумінні ст.70 КАС України докази реальності вчинення господарських операцій.

Крім того, судовим розглядом встановлено, підтверджується матеріалами справи, що позивач у перевіреному періоді мав господарські взаємовідносини з ТОВ "ДІСТІПРОМ" ().

На підтвердження доводів про реальність господарських операцій за правочином платник податків подав до суду:

- виписку по рахунку №1534 з 01.07.2014р. по 31.12.2015р. (т.1 а.с.203);

- звіт про дебетові і кредитові операції по рахунку 8481 з 01.10.2014р. по 31.12.2014р. (т.1 а.с.204);

- копії рахунків-фактури: №69 від 26.09.2014р. на суму 58200,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9700,00 грн.), №82 від 16.10.2014р. на суму 59700,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9950,00 грн.), №69 від 26.09.2014р. на суму 58200,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9700,00 грн.), №82 від 16.10.2014р. на суму 59700,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9950,00 грн.) (т.1 а.с. 205-208)

- копії податкових накладних: №69 від 26.09.2014 року на суму 58200,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9700,00 грн.), №82 від 16.10.2014р. на суму 59700,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9950,00 грн.) (т.1 а.с.209-210);

- копії товаро-транспортних накладних: № 69 від 26.09.2014р. на суму 58200,00 грн., № 82 від 16.10.2014р. на суму 59700,00 грн. (т.1 а.с. 211-212).

Також судом встановлено, що позивач проводив господарські операції з ТОВ "ДІСТІ-СТОК", що підтверджується матеріалами справи, а саме:

- випискою по рахунку №1534 з 01.07.2014р. по 31.12.2015р. (т.1 а.с.213);

- звітом про дебетові і кредитові операції по рахунку 8481 з 01.07.2014р. по 30.09.2014р., з 01.10.2014р. по 31.12.2014р., з 01.01.2015р. по 01.03.2015р. (т.1 а.с.214-216);

- копіями рахунків-фактури: №468 від 28.08.2014р. на суму 59700,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9950,00 грн.), №470 від 03.09.2014р. на суму 58800,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9800,00 грн.), №475 від 10.09.2014р. на суму 57000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9500,00 грн.), №505 від 11.11.2014р. на суму 50052,00 грн. (у т.ч. ПДВ 8342,00 грн.), №506 від 13.11.2014р. на суму 50046,00 грн. (у т.ч. ПДВ 8341,00 грн.), №510 від 24.11.2014р. на суму 52000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 8666,67 грн.), №522 від 15.12.2014р. на суму 59400,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9900,00 грн.), №524 від 16.12.2014р. на суму 59700,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9950,00 грн.), №527 від 17.12.2014р. на суму 58800,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9800,00 грн.), №528 від 18.12.2014р. на суму 59400,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9900,00 грн.), №531 від 22.12.2014р. на суму 59100,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9850,00 грн.), №533 від 25.12.2014р. на суму 57400,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9566,67 грн.), №535 від 23.01.2015р. на суму 57000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9500,00 грн.), №537 від 28.01.2015р. на суму 59700,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9950,00 грн.), №538 від 29.01.2015р. на суму 48600,00 грн. (у т.ч. ПДВ 8100,00 грн.) (т.1 а.с.217-233);

- копіями видаткових накладних: №468 від 28.08.2014р. на суму 59700,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9950,00 грн.), №470 від 04.09.2014р. на суму 58800,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9800,00 грн.), №475 від 10.09.2014р. на суму 57000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9500,00 грн.), №505 від 11.11.2014р. на суму 50052,00 грн. (у т.ч. ПДВ 8342,00 грн.), №506 від 13.11.2014р. на суму 50046,00 грн. (у т.ч. ПДВ 8341,00 грн.), №510 від 24.11.2014р. на суму 52000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 8666,67 грн.), №522 від 15.12.2014р. на суму 59400,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9900,00 грн.), №524 від 16.12.2014р. на суму 59700,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9950,00 грн.), №527 від 17.12.2014р. на суму 58800,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9800,00 грн.), №528 від 18.12.2014р. на суму 59400,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9900,00 грн.), №531 від 22.12.2014р. на суму 59100,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9850,00 грн.), №533 від 25.12.2014р. на суму 57400,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9566,67 грн.), №535 від 23.01.2015р. на суму 57000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9500,00 грн.) (т.1 а.с. 234-249); №537 від 28.01.2015р. на суму 59700,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9950,00 грн.), №538 від 29.01.2015р. на суму 48600,00 грн. (у т.ч. ПДВ 8100,00 грн.) (т.2 а.с.1-2);

- копіями податкових накладних: №69 від 26.09.2014 року на суму 58200,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9700,00 грн.), №82 від 16.10.2014р. на суму 59700,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9950,00 грн.) (т.1 а.с.209-210), №468 від 28.08.2014 року на суму 59700,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9950,00 грн.), №470 від 03.09.2014р. на суму 58800,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9800,00 грн.), №475 від 10.09.2014 року на суму 57000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9500,00 грн.), №505 від 11.11.2014р. на суму 50052,00 грн. (у т.ч. ПДВ 8342,00 грн.), №506 від 13.11.2014 року на суму 50046,00 грн. (у т.ч. ПДВ 8341,00 грн.), №510 від 24.11.2014р. на суму 52000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 8666,67 грн.), №522 від 15.12.2014 року на суму 59400,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9900,00 грн.), №524 від 16.12.2014р. на суму 59700,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9950,00 грн.), №527 від 17.12.2014 року на суму 58800,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9800,00 грн.), №528 від 18.12.2014р. на суму 59400,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9900,00 грн.), №531 від 22.12.2014 року на суму 59100,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9850,00 грн.), №533 від 25.12.2014 року на суму 57400,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9566,67 грн.) (т.2 а.с.3-15);

- копіями товаро-транспортних накладних: №69 від 26.09.2014р. на суму 58200,00 грн., №82 від 16.10.2014р. на суму 59700,00 грн. (т.1 а.с. 211-212).

Позивачем надані до матеріалів документи на підтвердження господарських операцій з ТОВ "СКАЙ ТАЙМ", а саме:

- виписка по рахунку №1534 з 01.07.2014р. по 31.12.2015р. (т.2 а.с.16);

- звіт про дебетові і кредитові операції по рахунку 8481 з 01.10.2014р. по 31.12.2014р. (т.2 а.с.17);

- копії рахунків-фактури: №6 від 01.10.2014р. на суму 57000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9500,00 грн.), №7 від 13.10.2014р. на суму 58800,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9800,00 грн.), №8 від 14.10.2014р. на суму 59100,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9850,00 грн.), №9 від 16.10.2014р. на суму 57000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9500,00 грн.), №10 від 23.10.2014р. на суму 54600,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9100,00 грн.), №11 від 28.10.2014р. на суму 57600,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9600,00 грн.), №15 від 03.11.2014р. на суму 58200,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9700,00 грн.), №17 від 05.11.2014р. на суму 55200,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9200,00 грн.), №19 від 10.11.2014р. на суму 57000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9500,00 грн.), №20 від 11.11.2014р. на суму 58500,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9750,00 грн.), №21 від 12.11.2014р. на суму 57600,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9600,00 грн.), №22 від 14.11.2014р. на суму 58800,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9800,00 грн.), №2200001 від 18.11.2014р. на суму 57300,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9550,00 грн.), №23 від 20.11.2014р. на суму 55500,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9250,00 грн.), №24 від 21.11.2014р. на суму 58500,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9750,00 грн.), №25 від 25.11.2014р. на суму 58200,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9700,00 грн.), №26 від 02.12.2014р. на суму 59400,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9900,00 грн.), №27 від 03.12.2014р. на суму 58800,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9800,00 грн.), №28 від 05.12.2014р. на суму 57000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9500,00 грн.), №32 від 10.12.2014р. на суму 59700,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9950,00 грн.), №34 від 11.12.2014р. на суму 58800,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9800,00 грн.), №37 від 24.12.2014р. на суму 59700,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9950,00 грн.), №39 від 25.12.2014р. на суму 28998,00 грн. (у т.ч. ПДВ 4833,00 грн.), №42 від 06.01.2015р. на суму 57000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9500,00 грн.), №44 від 19.01.2015р. на суму 54000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9000,00 грн.) (т.2 а.с.18-45);

- копії видаткових накладних: №6 від 01.10.2014р. на суму 57000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9500,00 грн.), №7 від 13.10.2014р. на суму 58800,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9800,00 грн.), №8 від 14.10.2014р. на суму 59100,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9850,00 грн.), №9 від 16.10.2014р. на суму 57000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9500,00 грн.), №10 від 23.10.2014р. на суму 54600,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9100,00 грн.), №11 від 28.10.2014р. на суму 57600,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9600,00 грн.), №14 від 30.10.2014р. на суму 54000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9000,00 грн.), №15 від 03.11.2014р. на суму 58200,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9700,00 грн.), №17 від 05.11.2014р. на суму 55200,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9200,00 грн.), №19 від 10.11.2014р. на суму 57000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9500,00 грн.), №20 від 11.11.2014р. на суму 58500,00 грн. (у т.ч. ПДВ 97500,00 грн.), №21 від 12.11.2014р. на суму 57600,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9600,00 грн.), №22 від 14.11.2014р. на суму 58800,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9800,00 грн.), №2200001 від 18.11.2015р. на суму 57300,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9550,00 грн.), №23 від 20.11.2014р. на суму 55500,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9250,00 грн.), №24 від 21.11.2014р. на суму 58500,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9750,00 грн.), №25 від 26.11.2014р. на суму 58200,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9700,00 грн.), №26 від 02.12.2014р. на суму 59400,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9900,00 грн.), №27 від 03.12.2014р. на суму 58800,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9800,00 грн.), №28 від 05.12.2014р. на суму 57000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9500,00 грн.), №32 від 10.12.2014р. на суму 59700,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9950,00 грн.), №34 від 11.12.2014р. на суму 58800,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9800,00 грн.), №37 від 24.12.2014р. на суму 59700,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9950,00 грн.), №39 від 25.12.2014р. на суму 28998,00 грн. (у т.ч. ПДВ 4833,00 грн.), №42 від 06.01.2015р. на суму 57000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9500,00 грн.), №44 від 19.01.2015р. на суму 54000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9000,00 грн.) (т.2 а.с.46-75);

- копії податкових накладних: №42 від 06.01.2015 року на суму 57000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9500,00 грн.), №44 від 19.01.2015р. на суму 54000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9000,00 грн.), №535 від 23.01.2015 року на суму 57000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9500,00 грн.), №537 від 28.01.2015р. на суму 59700,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9950,00 грн.), №538 від 29.01.2015 року на суму 48600,00 грн. (у т.ч. ПДВ 8100,00 грн.) (т.2 а.с.76-82); №6 від 01.10.2014 року на суму 57000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9500,00 грн.), №7 від 13.10.2014р. на суму 58800,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9800,00 грн.), №8 від 14.10.2014 року на суму 59100,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9850,00 грн.), №9 від 16.10.2014р. на суму 57000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9500,00 грн.), №10 від 23.10.2014 року на суму 54600,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9100,00 грн.), №11 від 28.10.2014 року на суму 57600,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9600,00 грн.), №14 від 30.10.2014р. на суму 54000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9000,00 грн.), №15 від 03.11.2014 року на суму 58200,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9700,00 грн.), №17 від 05.11.2014р. на суму 55200,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9200,00 грн.), №19 від 10.11.2014 року на суму 57000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9500,00 грн.), №20 від 11.11.2014 року на суму 58500,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9750,00 грн.), №21 від 12.11.2014р. на суму 57600,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9600,00 грн.), №22 від 14.11.2014 року на суму 58800,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9800,00 грн.), №2200001 від 18.11.2014р. на суму 57300,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9550,00 грн.), №23 від 20.11.2014 року на суму 55500,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9250,00 грн.), №24 від 21.11.2014 року на суму 58500,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9750,00 грн.), №25 від 26.11.2014р. на суму 58200,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9700,00 грн.), №26 від 02.12.2014 року на суму 59400,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9900,00 грн.), №27 від 03.12.2014р. на суму 58800,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9800,00 грн.), №28 від 05.12.2014 року на суму 57000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9500,00 грн.), №32 від 10.12.2014 року на суму 59700,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9950,00 грн.), №34 від 11.12.2014р. на суму 58800,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9800,00 грн.), №37 від 24.12.2014 року на суму 59700,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9950,00 грн.), №39 від 25.12.2014р. на суму 28998,00 грн. (у т.ч. ПДВ 4833,00 грн.) (т.2 а.с.108-135);

- копії товаро-транспортних накладних: №Р6 від 01.10.2014р. на суму 57000,00 грн., №Р7 від 13.10.2014р. на суму 58800,00 грн., №Р8 від 14.10.2014р. на суму 59100,00 грн., №Р9 від 16.10.2014р. на суму 57000,00 грн., №Р10 від 23.10.2014р. на суму 54600,00 грн., №Р11 від 28.10.2014р. на суму 57600,00 грн., №Р15 від 03.11.2014р. на суму 58200,00 грн., №Р17 від 05.11.2014р. на суму 55200,00 грн., №Р19 від 10.11.2014р. на суму 57000,00 грн., №Р20 від 11.11.2014р. на суму 58500,00 грн., №Р21 від 12.11.2014р. на суму 57600,00 грн., №Р22 від 14.11.2014р. на суму 58800,00 грн., №Р2200001 від 18.11.2014р. на суму 57300,00 грн., №Р23 від 20.11.2014р. на суму 55500,00 грн., №Р24 від 21.11.2014р. на суму 58500,00 грн., №Р25 від 26.11.2014р. на суму 58200,00 грн., №Р26 від 02.12.2014р. на суму 59400,00 грн., №Р27 від 03.12.2014р. на суму 58800,00 грн., №Р28 від 05.12.2014р. на суму 57000,00 грн., №Р32 від 10.12.2014р. на суму 59700,00 грн., №Р34 від 11.12.2014р. на суму 58800,00 грн., №Р37 від 24.12.2014р. на суму 59700,00 грн., №Р39 від 25.12.2014р. на суму 28998,00 грн., №Р42 від 06.01.2015р. на суму 57000,00 грн., №Р44 від 19.01.2015р. на суму 54000,00 грн. (т.2 а.с.83-107)

За формою складення, змістом прав і обов'язків сторін, предметом домовленостей, суттєвими умовами, порядком виконання зобов'язань тощо, означені договори закону не суперечать, вчинені між реально існуючими суб'єктами права зі статусом юридичних осіб, не мають відношення до обігу обмежених в цивільному/господарському обороті товарів (робіт, послуг), на порушення інтересів держави як учасника суспільних публічних правовідносин з справляння податків (зборів) не спрямовані.

Крім того, позивачем до суду були надані документи, які підтверджують постачання товарів контрагентам та документи щодо оплати цих товарів, а саме: видаткові накладні, товаро-транспортні накладні, податкові накладні, банківські виписки щодо оплати, рахунки фактури, а також копії документів щодо постачання позивачем товарів/послуг на користь контрагентів-покупців/замовників.

Відносно викладених в запереченнях відповідача суджень щодо діяльності підприємств-контрагентів, а саме про неможливість поставки товару (виконання робіт), зазначених в податкових накладних та видаткових накладних, суд зазначає, що належними та допустимими в розумінні ст.124 Конституції України, ст.70 КАС України доказами факту вчинення платником податків нікчемного правочину або факту відображення в обліку показників господарських операцій, які в дійсності не відбулись, можуть бути або обвинувальний вирок суду по кримінальній справі (бо діяння платника податків по протиправному заволодінню майном іншої особи або ухиленню від сплати податків, тобто вчинення нікчемного правочину, є об'єктивною стороною злочинів, передбачених ст.191 КК України та ст.212 КК України, а діяння по відображенню в документах обов'язкової податкової звітності, тобто в офіційних документах завідомо недостовірних відомостей, є об'єктивною стороною злочину, передбаченого ст.366 КК України), або рішення суду у справі про стягнення одержаного за нікчемним правочином (бо наслідком вчинення платником податків нікчемного правочину відповідно до ст.ст.207, 208, 250 Господарського кодексу України є застосування конфіскаційного заходу у вигляді стягнення одержаного за нікчемним правочином), або рішення суду про визнання правочину недійсним (бо відповідно до ч.3 ст.228 Цивільного кодексу України вчинення платником податків правочину, котрий суперечить інтересам держави і суспільства, є підставою для звернення до суду з вимогою про визнання такого правочину недійсним).

Між тим, у ході розгляду справи відповідачем не подано до суду жодних доказів порушення кримінального провадження відносно посадових (службових) осіб платника податків або за викладеними в акті фактами діяльності платника податків, доказів наявності обвинувального вироку суду, рішення суду про стягнення одержаного за нікчемним правочином чи рішення суду про визнання правочину недійсним суб'єктом владних повноважень, до суду також не подано.

Окрім того, в силу приписів статей 207 і 208 Господарського кодексу України, ч.3 ст.228 Цивільного кодексу України, одного лише висновку органу державної податкової служби про нікчемність вчиненого платником податків правочину або про нереальність здійсненої платником податків господарської операції, є недостатньо для судження іншого податкового органу про вчинення контрагентом такого платника порушення закону, оскільки податкові органи не наділені законодавцем виключною прерогативою на визнання правочинів такими, що суперечать закону.

Слушність наведеного висновку окружного адміністративного суду підтверджується правозастосовчою практикою Європейського Суду з прав людини (рішення від 22.01.2009р. у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03), а також правозастосовчою практикою Верховного Суду України (постанова від 09.09.2008р. у справі №21-500во08, постанова від 01.06.2010р. у справі №21-573во10, постанова від 31.01.2011р. у справі за позовом ЗАТ "Мукачівський лісокомбінат" до Мукачівської ОДПІ про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення, постанова від 31.01.2011р. у справі за позовом ТОВ "Фірма "ВІК" до ДПІ у м. Херсоні про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень), врахування якої при відправленні правосуддя є обов'язковим в силу приписів ст.244-2 КАС України.

Однак, як зазначалось вище, обов'язок ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податків. При цьому, такий платник податків несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Відповідальність стосується кожного окремого платника податків і не може поширюватись на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.

Окремо суд зазначає, що в силу приписів ч.4 ст.70 КАС України, Порядку проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок (затверджено постановою КМУ від 27.12.2010р. №1232; далі за текстом - Порядок №1232), а також Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства (затверджено наказом ДПА України від 22.12.2010р. №984, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12.01.2011р. за №34/18772; далі за текстом - Порядок №984), отримання податковим органом акту перевірки чи довідки зустрічної звірки, в котрих викладені висновки про вчинення контрагентом платника податків нікчемного правочину або відображення в звітності показників господарських операцій, які фактично не відбулись, не звільняє такий податковий орган від виконання обов'язку по самостійному встановленню та доведенню факту вчинення платником податків порушення закону.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що згідно з п. 14.1.181 ст. 14 ПК України, податковий кредит сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 198.1 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст.201 цього Кодексу. У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Згідно з пунктом 138.1 статті 138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пункту 138.11 цієї статі, інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5; підпунктів 138.10.5; 138.10.6 пункту 138.10, пункт 138.11, 138.12 цієї статті, пункт 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом ІІ цього Кодексу.

Не включаються до складу витрат, згідно з положеннями підпунктів 139.1.1 та 139.1 9 пункту 139 статті 139 Податкового кодексу України, витрати, не пов'язані з провадженням господарської діяльності та не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Що ж до правомірності сплати податку на прибуток за період з 01.01.2014 року по 31.03.2017 року, суд зазначає, що згідно п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій (ч.1 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Згідно зі ст. 1, ст. З Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтується на даних бухгалтерського обліку. Первинні документи по відображенню господарських операцій являються основою і для податкового обліку.

Згідно з пп. 134.1.1. п. 134.1. ст. 134 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, : виникають відповідно до положень цього розділу.

Відповідно до Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 р. №73, витрати - зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, які призводять до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілення власниками).

Основним документом, який регулює формування витрат у бухгалтерському обліку є Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом - Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року № 318.

Згідно з п. 7 П(С)БУ 16, витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов'язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Згідно з п. 7 П(С)БУ 16 витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов'язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

Відповідно до п. 17 П(С)БУ 16 Витрати, пов'язані з операційною діяльністю, які не включаються до собівартості реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг), поділяються на адміністративні витрати, витрати на збут та інші операційні витрати.

Згідно з абз. 5 п. 19. Витрати на збут включають такі витрати, пов'язані з реалізацією (збутом) продукції (товарів, робіт, послуг).

Відповідно до п. 44.2 ст. 44 Податкового кодексу України для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Відповідно до Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 р. №73, фінансова звітність - бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансовий стан, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства за звітний період.

У Звіті про фінансові результати розкривається інформація про доходи, витрати, прибутки і збитки, інший сукупний дохід та сукупний дохід підприємства за звітний період.

Джерелом відомостей для заповнення Звіту про фінансові результати є дані регістрів бухгалтерського обліку, що містять інформацію про доходи, витрати, прибуток, збитки та сукупний дохід.

Встановлені судом фактичні обставини об'єктивно засвідчують здійснення господарських операції між позивачем та його контрагентами - ПП "ВІАРТ", ТОВ "Техностиль 2000", ТОВ "Дістіпром", ТОВ "Дісті Сток" та ТОВ "СКАЙ ТАЙМ", а також правомірність віднесення позивачем до податкового кредиту суми витрат на оплату вартості отриманих товарів (робіт, послуг), відповідно до первинних документів та за податковими накладними, які виписані на виконання умов викладених вище договірних відносин.

За таких обставин, слід дійти висновку, що судження податкового органу про неправомірність формування податкового кредиту та завищення позивачем податкового кредиту з ПДВ внаслідок чого занижено суми зобов'язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у перевіреному періоді, не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду.

Отже, в ході судового розгляду відповідачем не доведено правомірності мотивів для винесення спірних податкових повідомлень - рішень, що зумовлює висновок про необґрунтованість визначення платнику податків додаткових податкових зобов'язань і, як наслідок, наявність факту порушення прав та охоронюваних законом інтересів Приватного науково-виробничого підприємства "МІКРОТЕХ".

За таких підстав, позов слід задовольнити.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачений Приватним науково-виробничим підприємством "МІКРОТЕХ"" судовий збір у розмірі 15663 (п'ятнадцять тисяч шістсот шістдесят три) грн. 03 коп. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області.

Керуючись ст. ст. 7-14, 50, 71, 86, 143, 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Приватного науково-виробничого підприємства "МІКРОТЕХ" до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення-рішення № від 26.07.2017 року, № від 26.07.2017 року та № від 26.07.2017 року Головного управління ДФС у Харківській області, прийнятих на підставі акту про результати документальної планової виїзної перевірки Приватного науково-виробничого підприємства "МІКРОТЕХ" від 10.07.2017 року за №7093/20-40-14-03-07/30291682.

Стягнути на користь Приватного науково-виробничого підприємства "МІКРОТЕХ" (місцезнаходження: вул. Руставеллі, буд. 39,м. Харків,61050, код ЄДРПОУ - 30291682) судовий збір у розмірі 15663 грн. (п'ятнадцять тисяч шістсот шістдесят три) грн. 03 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м.Харків, вул. Пушкінська, буд.46, ).

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 13 жовтня 2017 року.

Суддя О.В. Панченко