Справа № 817/1394/16
Суддя: Друзенко Н.В.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 жовтня 2017 р.Р і в н е 817/1394/16
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В. за участю секретаря судового засідання Романчук В.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі: позивача: ОСОБА_1, представник ОСОБА_2,

відповідача: представник ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Головного управління Національної поліції в Рівненській області
про визнання протиправним та скасування наказу та стягнення одноденного середнього заробітку за час вимушеного прогулу
В С Т АН О В И В:

12.09.2016 ОСОБА_1 вернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції України в Рівненській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ №203 о/с від 11.08.2016 в частині звільнення його зі служби в Національній поліції відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про національну поліцію", поновити його на займаній посаді та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Провадження у справі відкрито ухвалою судді Шарапи В.М. від 16.09.2016.

У зв'язку із звільненням Верховною ОСОБА_4 України ОСОБА_5 22.09.2016 з посади судді на підставі заяви про відставку та за результатами повторного автоматизованого розподілу, справа надійшла в провадження судді Гломба Ю.О.

У звязку із закінченням строку повноважень судді Гломба Ю.О., відповідно до розпорядження керівника апарату Рівненського окружного адміністративного суду №158 від 19.05.2017 та за результатами повторного автоматизованого розподілу, справа №817/1394/16 прийнята до провадження судді Друзенко Н.В. згідно з ухвалою від 22.05.2017.

Позовні вимоги в повному обсязі підтримані позивачем та його представником в судовому засіданні, які ствердили, що притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 та застосування до нього крайнього заходу дисциплінарного впливу звільнення з Національної поліції України не мало достатніх та законних підстав, оскільки позивач не вчиняв ані того дисциплінарного проступку, перевірка якого була призначена наказом про проведення службового розслідування, ані прогулу. Ствердили, що ОСОБА_1 погоджував свою відсутність на службі, яка була зумовлена пошуком житла за новим місцем служби, зі своїм безпосереднім керівництвом, а саме з начальником Корецького відділення поліції Костопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненькій області ОСОБА_6 Зауважили, що акти про відсутність на службі складались «заднім числом», а тому не можуть вважатися належними і допустимими доказами прогулів. Вважають оскаржуваний наказ таким, що прийнятий не на підставі, не у межах та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також стверджують, що він прийнятий без врахування усіх обставин, які мали значення, упереджено та нерозсудливо. За наведеного просили позов задовольнити повністю.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що підставою видання наказу про звільнення позивача №203 о/с від 11.08.2016 став наказ начальника Головного управління Національної поліції в Рівненькій області №1406 від 02.08.2016 про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення. В основу ж притягнення до дисциплінарної відповідальності слугувало те, що у період часу з 30.06.2016 по 02.07.2016, 04.07.2016, з 06.07.2016 по 08.07.2016, з 13.07.2016 по 16.07.2016, з 18.06.2016 по 22.07.2016 та 26.07.2016 ОСОБА_1 до виконання службових обовязків за місцем служби не приступив, керівництво Корецького відділення поліції про причини відсутності на роботі, тимчасову втрату працездатності у вказаний період чи інші поважні причини, які б перешкоджали виконанню службових обовязків, не повідомляв. Вважає, що в ході службового розслідування доведено вину ОСОБА_1 у вчиненні дисциплінарного проступку, а при визначенні виду дисциплінарного стягнення було враховано тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно та інші обставини, які були виявлені в ході службового розслідування. Просила в задоволенні позову відмовити.

Допитаний в судовому засіданні 03.10.2017 свідок ОСОБА_6 повідомив суду, що у нього, як у начальника Корецького відділення поліції Костопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненькій області жодних претензій чи зауважень до ОСОБА_1 не було. ОСОБА_1 був призначений дільничним офіцером поліції сектору превенції Корецького відділення поліції в порядку переведення з відділу кримінального розшуку Рівненського міського відділу, а тому звертався до нього з проханням про надання йому вільного часу для облаштування сімї за новим місцем служби, а згодом, подав рапорт про звільнення. Підставою для дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 слугував висновок службового розслідування, яке, в свою чергу, проводилось інспекторами Управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Рівненькій області, тобто особами, які не перебувають в підпорядкуванні начальника Корецького відділення поліції.

Дослідженням письмових доказів по справі суд встановив наступне.

28.06.2008 ОСОБА_1 призначено оперуповноваженим відділу карного розшуку Рівненського міського відділу УМВС України в Рівненській області, де він проходив службу до 06.11.2015. 06.11.2015 звільнений у звязку з переходом на службу в іншу установу відповідно до пункту 9 розділу XI Закону України «Про національну поліцію» і 07.11.2015 - прийнятий на службу в Рівненський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області на посаду оперуповноваженого. За час служби мав як заохочення, так і стягнення (останнє дисциплінарне стягнення догана, накладена згідно з наказом №851 від 26.04.2016, з яким позивач ознайомлений не був)(а.с.31-40,103-112).

29.06.2016 відповідно до наказу Національної поліції України №238 дск від 23.03.2016 «Про організаційно-штатні зміни в Національній поліції», наказу Головного управління Національної поліції в Рівненькій області №75 дск від 27.04.2016 та у звязку з організаційно-штатними змінами капітана поліції ОСОБА_1 призначено дільничним офіцером поліції сектору превенції Корецького відділення поліції Костопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненькій області (а.с.30).

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Рівненькій області №292 від 22.07.2016 старшому інспектору з ОД ВМІ УКЗ ГУНП в Рівненській області підполковнику поліції ОСОБА_7, спільно з старшим інспектором цього ж підрозділу майором поліції ОСОБА_8 велено провести службове розслідування за фактом можливих неправомірних дій капітана поліції ОСОБА_1 (а.с.41).

Підставою для наказу слугувала інформація про те, що до подій, які зареєстровані в ЄРДР №00005109 від 22.07.2016 за ознаками злочину передбаченого ч.2 ст.146 КК України може мати причетність капітан поліції ОСОБА_1 Зокрема, за інформацією Департаменту внутрішньої безпеки УВБ в Рівненській області ОСОБА_1 з дружиною та ще одним невідомим 21.07.2016 о 6.27 в підїзд будинку №21 на проспекті Миру в м.Рівне заводили чоловіка з мішком на голові. Також було встановлено, що капітан поліції ОСОБА_1 без поважних причин був відсутній на робочому місці в Корецькому відділенні поліції Костопільського ВП 21.07.2016 та 22.0.2016 (а.с.78-79).

ОСОБА_1, надаючи 27.07.2016 пояснення інспекції з особового складу Управління кадрового забезпечення, зазначав, що 21.07.2016 близько 6 години ранку на прохання подруги дружини разом зі своїм товаришем ОСОБА_9 був змушений відвезти на своєму автомобілі їхнього спільного товариша ОСОБА_10, який перебував у стані сильного алкогольного спяніння, за адресою проживання матері ОСОБА_11: проспект Миру,21. При цьому ОСОБА_10, соромлячись свого неохайного вигляду та побоюючись бути впізнаний мешканцями будинку, самостійно натягнув собі на голову спортивну кофту. За фактом невиходу на службу з 29.06.2016 по 05.07.2016, 06.07.2016, 14.07.2016 та з 16.07.2016 по 22.07.2016 ОСОБА_1 пояснював, що за місцем служби зявлявся, при цьому відпрошувався у начальника Корецького відділення поліції за сімейними обставинами (а.с.51-52).

В ході службового розслідування відбирались письмові пояснення у начальника сектору превенції Корецького ВП ГУНП майора поліції ОСОБА_12, який зазначав, що ОСОБА_1 після призначення у Корецеке ВП систематично не виходив на службу (а.с.55); у старшого інспектора чергового сектору реагування патрульної поліції №1 Корецького ВП ГУНП ОСОБА_4, який зазначав, що ОСОБА_1 з 29.06.2016 по 23.07.2016 згідно книги розстановки нарядів Корецького ВП ГУНП в добові та інші наряди не заступав (а.с.56); у старшого інспектора сектору кадрового забезпечення Костопільського ВП ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_13, яка зазначала, що ОСОБА_14 був призначений на службу 29.06.2016, а вийшов лише 05.07.2016, з 06.07.2016 по 14.07.2016 на службу не виходив, а зявився лише 15.07.2017, і потім знову не виходив на службу, в звязку з чим були складені відповідні акти невиходу на службу без поважних причин (а.с.53); у начальника відділення Корецького ВП Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області підполковника поліції ОСОБА_6, який вказував, що ОСОБА_1О систематично не виходив на службу без поважних причин, про складались відповідні акти невиходу на службу, які ним і затверджувались (а.с.54).

Зазначені пояснення наряду з актами про відсутність на службі з 30.06.2016 по 02.07.2016, 04.07.2016, з 06.07.2016 по 08.07.2016, з 13.07.2016 по 16.07.2016, з 18.06.2016 по 22.07.2016 та 26.07.2016, лягли в основу Висновку службового розслідування за фактом можливих неправомірних дій та порушення службової дисципліни дільничним офіцером поліції сектору превенції Корецького ВП Костопільського ВП ГУНП капітаном поліції ОСОБА_1, що затверджений начальником ГУНП в Рівненській області полковником поліції ОСОБА_15 02.08.2016 (а.с.45-50).

Судом досліджені Акти про відсутність на службі капітана поліції ОСОБА_16 та Журнал обліку вихідних та внутрішнього обороту несекретних документів Корецького ВП Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області за період з 09.11.2015 по 31.12.2016 і встановлено наступне:

- Акт про відсутність на службі №2482/214/01-2016 від 30.06.2016 (а.с.57) зареєстрований 08.07.2016 (а.с.158);

- Акт про відсутність на службі №2546/214/01-2016 від 01.07.2016 (а.с.58) зареєстрований 14.07.2016 (а.с.161);

- Акти про відсутність на службі №2574/214/01-2016 від 02.07.2016 та №2575/214/01-2016 від 04.07.2016 (а.с.59-60) зареєстровані 15.07.2016 (а.с.163);

- Акти про відсутність на службі №2772/214/01-2016 від 06.07.2016, №2773/214/01-2016 від 07.07.2016, №2774/214/01-2016 від 08.07.2016, №2775/214/01-2016 від 13.07.2016, №2776/214/01-2016 від 14.07.2016, №2777/214/01-2016 від 15.07.2016, №2778/214/01-2016 від 16.07.2016, №2779/214/01-2016 від 18.07.2016, №2780/214/01-2016 від 19.07.2016, №2781/214/01-2016 від 20.07.2016, №2782/214/01-2016 від 21.07.2016, №2783/214/01-2016 від 22.07.2016 (а.с.61-72) зареєстровані 27.07.2016 (а.с.171);

- при цьому Акт про відсутність на службі №2733/214/01-2016 від 26.07.2016 (а.с.73) зареєстрований 26.07.2016 (а.с.170).

Крім того, що відповідні акти реєструвались набагато пізніше, ніж складалися, а дванадцять актів взагалі зареєстровані однією датою в одному рядочку журналу, і при цьому, акт за 26.07.2016 має менший реєстраційний номер (№2733) ніж акти за 07.07.2016-21.07.2016 (№2772-2783), оглядом в судовому засіданні оригіналу Журналу обліку вихідних та внутрішнього обороту несекретних документів Корецького ВП Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області за період з 09.11.2015 по 31.12.2016 судом встановлено, що колонки «Назва чи короткий зміст документа», «Який вихідний № виконується» в яких: 08.07.2016 зареєстрований Акт №2482/214/01-2016 від 30.06.2016, 14.07.2016 зареєстрований Акт№2546/214/01-2016 від 01.07.2016, 15.07.2016 зареєстровані Акти №2574/214/01-2016 від 02.07.2016 та №2575/214/01-2016 від 04.07.2016, заповнені іншим чорнилом та в останньому вільному рядку відповідної дати.

Крім того, Акт про відсутність на службі №2777/214/01-2016 від 15.07.2016, підписаний в тому числі і старшим інспектором сектору кадрового забезпечення старшим лейтенантом поліції ОСОБА_13, суперечить її поясненням, наданим в ході службового розслідування, зокрема в частині перебування ОСОБА_1 на службі 15.07.2016.

Відповідно до цього та з врахуванням пояснень допитаного судом свідка ОСОБА_6 - начальника Корецького відділення поліції Костопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненькій області, суд критично оцінює Акти про відсутність ОСОБА_1 на службі з 30.06.2016 по 02.07.2016, 04.07.2016, з 06.07.2016 по 08.07.2016, з 13.07.2016 по 16.07.2016, з 18.06.2016 по 22.07.2016 та 26.07.2016.

Окремо суд зауважує, що за липень 2016 року ОСОБА_1 було нараховане грошове забезпечення у повному обсязі (а.с.175-176).

Також суд критично оцінює пояснення старшого інспектора сектору кадрового забезпечення Костопільського ВП ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_13, надані нею 23.07.2016 в ході службового розслідування, як з огляду на таке. Так згідно вказаних пояснень, ОСОБА_1 був відсутній на службі майже увесь липень місяць, а виходив лише 05.07.2016 та 15.07.2016. Разом з тим, Акти про відсутність на службі за 11.07.2016, 12.07.2016 та 25.07.2016 відсутні. Крім цього, згідно вказаних пояснень керівництвом відділення 22.07.2016 було ініційовано перед керівництвом ГУ призначення відповідного службового розслідування та передано до ВМІ УКЗ відповідні акти невиходу на службу без поважних причин ОСОБА_1О, в тому числі і за 26.07.2016. Разом з тим, як свідчить наказ начальника Головного управління Національної поліції в Рівненькій області №292 від 22.07.2016 про проведення службового розслідування за фактом можливих неправомірних дій капітана поліції ОСОБА_1, інформація т.в.о. начальника Департаменту внутрішньої безпеки УВБ в Рівненській області та пояснення свідка ОСОБА_6 - начальника Корецького відділення поліції Костопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненькій області, службове розслідування відносно ОСОБА_1 не було ініційовано керівництвом Корецького відділення поліції, а підставою для його проведення була не відсутність ОСОБА_1 на службі, а повідомлення про те, що до подій, які зареєстровані в ЄРДР №00005109 від 22.07.2016 за ознаками злочину передбаченого ч.2 ст.146 КК України може мати причетність капітан поліції ОСОБА_1 Крім того, 22.07.2016 Корецьке відділення поліції не могло передати до ВМІ УКЗ акти невиходу на службу без поважних причин ОСОБА_1 ні за 26.07.2016, оскільки дата передачі передує даті акту, ні за 06.07.2016 - 08.07.2016, 13.07.2016 - 16.07.2016, 18.07.2016 - 22.07.2016, оскільки дата передачі (22.07.2016) передує даті реєстрації актів (27.07.2016).

Також судом встановлено, що 25.07.2016 ОСОБА_1 подав начальнику ГУНП в Рівненській області полковнику поліції ОСОБА_15 рапорт про звільнення з Національної поліції України за власним бажанням у звязку із сімейними обставинами. Рапорт погоджений начальником Корецького ВП ГУНП ОСОБА_6 та зареєстрований у відділі режимно-секретного та документального забезпечення ГУНП в Рівненській області 25.07.2016 за №4573, однак залишився нереалізованим (а.с.10).

02.08.2016 начальник ГУНП в Рівненській області полковник поліції ОСОБА_15 на підставі Висновку службового розслідування видав наказ №1406 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким за грубе порушення службової дисципліни, статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, ігнорування Закону України «Про національну поліцію», що виявилося у відсутності з 30.06.2016 по 02.07.2016, 04.07.2016, з 06.07.2016 по 08.07.2016, з 13.07.2016 по 16.07.2016, з 18.06.2016 по 22.07.2016 та 26.07.2016 на робочому місці без поважних причин та не інформуванні керівництва Корецького ВП ГУНП про своє місце перебування, наказав звільнити зі служби в Національній поліції дільничного офіцера поліції сектору превенції Корецького ВП Костопільського ВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 (а.с.42-44).

Наказом начальника ГУНП в Рівненській області полковника поліції ОСОБА_15 №203 о/с «По особовому складу» від 11.08.2016 відповідно до частини першої статті 77 Закону України «Про національну поліцію» звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 (у звязку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) капітана поліції ОСОБА_1 (0052753), дільничного офіцера поліції сектору превенції Корецького відділення поліції Костопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненькій області, з 11.08.2016 (а.с.29).

Листом т.в.о. начальника Управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Рівненській області №2630/116/12/02-2016 від 11.08.2016 ОСОБА_1 повідомлено, що наказом №203 о/с від 11.08.2016 його звільнено зі служби в поліції і запропоновано з'явитись для отримання трудової книжки (а.с.6-8).

Позивач на запрошення не прибув і трудова книжка на день розгляду справи судом залишається зберігатись в Управлінні кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Рівненській області.

Дослідивши подані документи і матеріали, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю з огляду на таке.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає ОСОБА_14 України «Про Національну поліцію» №580-VIII від 02.07.2015.

Згідно статті 3 вказаного Закону, у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_4 України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної ОСОБА_4 України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII від 02.07.2015 встановлено, що поліцейський зобов'язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров'я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв'язку з виконанням службових обов'язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Відповідно до частини першої статті 19 цього Закону, поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Частиною другою цієї статті встановлено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно статті 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у звязку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію"» №901-VIII від 23.12.2015, до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» поширити на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» №3460-IV від 22.02.2006, службова дисципліна - це дотримання особами рядового та начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

За правилами статті 2 Дисциплінарного статуту, дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання особою рядового та начальницького складу службової дисципліни.

А відповідно до статті 12 цього Дисциплінарного статуту, звільнення зі служби є найсуворішим видом дисциплінарного стягнення.

Статтею 14 вказаного Дисциплінарного статуту встановлено порядок накладення дисциплінарного стягнення. Так, відповідно до положень зазначеної статті, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації, тощо.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, з метою належної організації заходів, спрямованих на захист прав і свобод людини, зміцнення службової дисципліни в діяльності органів та підрозділів внутрішніх справ, попередження надзвичайних подій за участю особового складу, упорядкування питань призначення, проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ, а також підвищення ефективності роботи підрозділів кадрового забезпечення МВС України прийнято наказ №230 від 12.03.2013 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України».

Зазначеною Інструкцією визначено порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу (РНС) органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України, навчальних закладів та науково-дослідних установ системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України (ОВС) при його проведенні.

Пунктом 2.1 цієї Інструкції визначено підстави для проведення службового розслідування: порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, повязані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Підпунктами 2.2.1-2.2.20 пункту 2.2. розділу ІІ Інструкції передбачено підстави, згідно яких уповноваженим начальником проводиться службове розслідування.

А відповідно до пункту 2.6 Інструкції, підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що підставою для призначення службового розслідування має бути визначена одна з підстав, передбачених підпунктами 2.2.1-2.2.20 пункту 2.2. розділу ІІ Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України №230 від 12.03.2013.

Судом встановлено, що наказ начальника Головного управління Національної поліції в Рівненькій області №292 від 22.07.2016, яким старшому інспектору з ОД ВМІ УКЗ ГУНП в Рівненській області підполковнику поліції ОСОБА_7, спільно з старшим інспектором цього ж підрозділу майором поліції ОСОБА_8 велено провести службове розслідування за фактом можливих неправомірних дій капітана поліції ОСОБА_1 мотивований підпунктом 2.2.2 пункту 2.2. розділу ІІ Інструкції.

Таким чином, підставою для проведення службового розслідування відносно ОСОБА_1 визначено факт реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей про скоєне ним, як особою РНС, кримінальне правопорушення.

Наведене в повній мірі підтверджується і інформацією Департаменту внутрішньої безпеки УВБ в Рівненській області про те, що до подій, які зареєстровані в ЄРДР №00005109 від 22.07.2016 за ознаками злочину передбаченого ч.2 ст.146 КК України може мати причетність капітан поліції ОСОБА_1

Разом з тим, у Висновку службового розслідування за фактом можливих неправомірних дій та порушення службової дисципліни дільничним офіцером поліції сектору превенції Корецького ВП Костопільського ВП ГУНП капітаном поліції ОСОБА_1, що складений на підставі наказу начальника Головного управління Національної поліції в Рівненькій області №292 від 22.07.2016 та затверджений 02.08.2016, жодної згадки про подію, яка зареєстрована в ЄРДР №00005109 від 22.07.2016 немає. Обставини, за яких ОСОБА_1 21.07.2016 о 6.27 заводив в підїзд будинку №21 на проспекті Миру в м.Рівне чоловіка з мішком на голові, інспекторами з ОД ВМІ УКЗ ГУНП в Рівненській області взагалі не зясовувались. Натомість у Висновку міститься констатація факту про відсутність ОСОБА_1 на службі з 30.06.2016 по 02.07.2016, 04.07.2016, з 06.07.2016 по 08.07.2016, з 13.07.2016 по 16.07.2016, з 18.06.2016 по 22.07.2016 та 26.07.2016. І за результатами проведеного службового розслідування, члени комісії прийшли до висновку, що відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування підтвердилися, а тому за вчинення грубого порушення дисципліни, що виразилась у невиході на службу без поважних причин, дільничного офіцера поліції сектору превенції Корецького ВП Костопільського ВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1, необхідно звільнити зі служби в Національній поліції.

Проте, суд вважає за необхідне зауважити, що підстави призначення службового розслідування та висновки щодо нього не співпадають, оскільки службове розслідування призначалося у звязку з фактом реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей про скоєне ОСОБА_1 кримінальне правопорушення, а не у зв'язку з тим, що ОСОБА_1 систематично не виходив на службу.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що висновком службового розслідування, який затверджений 02.08.2016, встановлено такі порушення позивачем дисципліни, які не були підставою для призначення та проведення службового розслідування.

Також, відповідно до пунктів 8.1 8.4. розділу VIII Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України №230 від 12.03.2013, висновок службового розслідування є підсумковим документом службового розслідування, і складається зі вступної, описової та резолютивної частин. У вступній частині висновку службового розслідування викладаються: посада, звання, прізвище, ініціали службової особи (осіб), яка (і) проводила (и) службове розслідування; підстави для проведення службового розслідування. В описовій частині висновку службового розслідування викладаються встановлені при проведенні службового розслідування відомості про: обставини, за яких особа (особи) РНС скоїла (и) дисциплінарний проступок або які стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі; час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у звязку з цим; посаду, звання, прізвище, ім'я та по батькові, персональні дані, характеристику особи (зокрема, про наявність або відсутність у неї діючих дисциплінарних стягнень), винної в учиненні дисциплінарного проступку, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли вказаним обставинам; наявність причинного звязку між неправомірними діяннями особи РНС та їх наслідками; умови, що передували скоєнню дисциплінарного проступку або спонукали до цього; вимоги законодавства або посадові обов'язки, які було порушено; наявність вини особи (осіб) РНС, обставини, що пом'якшують чи обтяжують ступінь відповідальності, а також ставлення до скоєного. У резолютивній частині висновку службового розслідування виконавцем (комісією) зазначаються: підтвердилися чи спростувалися відомості, які стали підставою для його призначення; пропозиції щодо закінчення службового розслідування, застосування до осіб РНС конкретних заохочень або дисциплінарних стягнень, кваліфікації отриманих тілесних ушкоджень, обставин загибелі (смерті) осіб РНС, списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів, а також про направлення матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством; запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування.

Всупереч цьому, у резолютивній частині Висновку службового розслідування за фактом можливих неправомірних дій та порушення службової дисципліни дільничним офіцером поліції сектору превенції Корецького ВП Костопільського ВП ГУНП капітаном поліції ОСОБА_1 взагалі не зазначено, підтвердилися чи спростувалися відомості, які слугували підставою для його призначення. Що стосується описової частини Висновку, то у ній відсутні відомості про обставини, за яких особа РНС скоїла дисциплінарний проступок, наслідки такого проступку, наявність причинного звязку між неправомірними діяннями особи РНС та їх наслідками; умови, що передували скоєнню дисциплінарного проступку або спонукали до цього. У Висновку не наведено ні характеристику ОСОБА_1, ні його ставлення до скоєного, ні обставин, що пом'якшують чи обтяжують ступінь його відповідальності. Більше того, у Висновку взагалі не зазначені вимоги законодавства або посадові обов'язки, які було порушено ОСОБА_1, як і не встановлено наявності вини відповідної особи. Що стосується оцінки доказів, то комісія з службового розслідування не усунула розбіжності, які містилися в поясненнях начальника Корецького відділення поліції ОСОБА_6 та дільничного офіцера ОСОБА_1, натомість надала перевагу першим над останніми. Що стосується решти доказів, то комісія просто навела їх сукупність, однак не визначила, як такі докази співвідносяться і узгоджуються між собою, тобто не надала їх обєктивної оцінки, зокрема і Актам про відсутність на службі, дата реєстрації яких є значно пізнішою за дату складання. Таким чином, відповідачем в ході проведення службового розслідування не було вжито всіх необхідних заходів для встановлення обєктивних причин відсутності позивача на роботі.

За правилами пункту 8.6. Інструкції, із затвердженим висновком службового розслідування за рішенням начальника, який призначив службове розслідування, повинен бути ознайомлений начальник органу (підрозділу) внутрішніх справ, де проходить службу працівник, стосовно якого воно проводилося.

Проте, в матеріалах справи відсутні докази про ознайомлення з висновками службового розслідування безпосереднього керівника позивача.

Відповідно до пункту 5.4 Інструкції, якщо вину особи РНС повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи РНС, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис.

В матеріалах справи відсутні докази про ознайомлення ОСОБА_1 з наказом №1406 від 02.08.2016 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» під підпис.

Також слід зауважити, що у наказі №1406 від 02.08.2016 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» міститься висновок про те, що ОСОБА_1 грубо порушив службову дисципліну, статтю 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, ігнорування Закону України «Про національну поліцію», що виявилося у систематичних прогулах.

За трудовим законодавством прогулом визнається відсутність працівника на роботі, як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин.

Позивач доводив те, що ним впродовж липня 2016 року службові питання вирішувались, в тому числі, і в телефонному режимі, крім того за вимогою безпосереднього начальника ОСОБА_6 він в цей період виконував і окремі службові доручення, а його відсутність в інші дні була зумовлена підшуковуванням помешкання для сімї за своїм новим місцем служби, що також було погоджено з його безпосереднім керівництвом. Вказані обставини відповідачем не спростовано.

Оскільки прогулом вважається відсутність на роботі, а не відсутність на робочому місці, тобто безпосередньо в приміщенні поліції, то акти про відсутність ОСОБА_1 на службі з 30.06.2016 по 02.07.2016, 04.07.2016, з 06.07.2016 по 08.07.2016, з 13.07.2016 по 16.07.2016, з 18.06.2016 по 22.07.2016 та 26.07.2016, в яких зафіксовано, що позивач в адміністративне приміщення відділення не прибув, протягом дня був відсутній та на звязок з черговою частиною підрозділу не виходив, не могли бути належним доказом прогулів ОСОБА_1

Також для встановлення самого факту відсутності працівника на роботі більше трьох годин протягом робочого дня, визначальним фактором для вирішення питання про законність звільнення з роботи є встановлення поважності причин відсутності.

Натомість в матеріалах справи відсутні докази, які свідчили б про те, що відповідачем були здійснені дії щодо встановлення таких причин під час проведення службового розслідування.

Разом з тим, суд звертає увагу, що встановлення причин поважності відсутності позивача на службі під час проведення службового розслідування мала істотне значення та такі причини обовязково повинні враховуватись при вирішенні питання про звільнення.

Таким чином суд приходить до висновку, що притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби, здійснене без дотримання вимог чинного законодавства, необєктивно, упереджено та нерозсудливо.

Суд зауважує, що Висновок про проведення службового розслідування за фактом можливих неправомірних дій та порушення службової дисципліни дільничним офіцером поліції сектору превенції Корецького ВП Костопільського ВП ГУНП капітаном поліції ОСОБА_1 і наказ №1406 від 02.08.2016 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», реалізовані відповідачем в наказі №203 о/с «По особовому складу» від 11.08.2016, згідно якого капітана поліції ОСОБА_1 з 11.08.2016 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про національну поліцію» (у звязку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).

Відповідно до цього, негативні наслідки для позивача наступили саме в результаті видання наказу №203 о/с від 11.08.2016 про його звільнення, прийнятого на підставі наказу №1406 від 02.08.2016 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» та Висновку службового розслідування.

Оскільки проведення службового розслідування та притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності здійснено відповідачем з порушенням вимог чинного законодавства, наказ Головного управління Національної поліції України в Рівненській області №203 о/с від 11.08.2016 в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в Національній поліції відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про національну поліцію», підлягає скасуванню як протиправний, а позивач підлягає поновленню на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції Корецького відділення поліції Костопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненькій області з 12.08.2016.

Що стосується позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, то суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 235 Кодексу законів про працю України встановлено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до пункту 6 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом МВС України №260 від 06.04.2016, поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв'язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення. Згідно з пунктом 9 вказаного Порядку, при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Таким чином, зі змісту постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та наказу МВС України «Про затвердження порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання» №260 від 06.04.2016 вбачається, що грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.

Судом встановлено, що загальна тривалість вимушеного прогулу позивача, який утворився внаслідок винесення протиправного наказу відповідача, необхідно обраховувати з 12.08.2016 по 03.10.2017.

Відповідно до довідки Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції України в Рівненській області №203/29/03-2017 від 14.02.2017 (а.с.102), середньомісячне грошове утримання позивача складає 5250,00 грн., середньоденне 172,13 грн.

Календарна кількість днів вимушеного прогулу з 12.08.2016 по 03.10.2017 (20+30+31+30+31+ 31+28+31+30+31+30+31+31+30+3) становить 418.

Таким чином, з урахуванням кількості днів вимушеного прогулу за період з 12.08.2016 по 03.10.2017, розмір грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, що підлягає виплаті позивачу складає: 172,13х418 = 71950,34 грн.

Відповідно до вимог статті 256 КАС України судом допускається негайне виконання судового рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середньомісячної заробітної плати в межах платежу за один місяць в сумі 5250,00 грн.

Частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Оскільки факт наявності у позивача порушеного права знайшов своє підтвердження у ході розгляду справи, то адміністративний позов підлягає до задоволення.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, підстави для застосування статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Рівненській області №203 о/с від 11.08.2016 в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в Національній поліції відповідно до п.6 ч.1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію".

Поновити ОСОБА_1 на службі в органах Національної поліції на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції Корецького відділення поліції Костопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області з 12.08.2016.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Рівненській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 12.08.2016 по 03.10.2017 в сумі 71950,34 (сімдесят одна тисяча дев'ятсот п'ятдесят) грн. 34 коп.

Постанова суду в частини поновлення ОСОБА_1 на службі в органах Національної поліції та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 5250 (п'ять тисяч двісті п'ятдесят) гривень 00 коп. - виконується негайно.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання повного тексту постанови.

Суддя Друзенко Н.В.