Справа № 156/404/17
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/7850/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Улицького В.З.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Львові апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС на постанову Іваничівського районного суду Волинської обл. від 30.05.2017р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Заступника начальника Волинської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та скасування постанови в справі про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И Л А:

11.04.2017р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив поновити строк на оскарження; визнати протиправними дії відповідача Заступника начальника Волинської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_3 та скасувати постанову в справі про порушення митних правил № 0774/205160000/17 від 22.03.2017р.; стягнути з відповідача понесені судові витрати (а.с.2-3).

Постановою Іваничівського районного суду Волинської обл. від 30.05.2017р. заявлений позов задоволено; визнано протиправними дії відповідача Заступника начальника Волинської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_3 та скасовано постанову № 0774/205160000/17 від 22.03.2017р. в справі про порушення митних правил; стягнуто з Волинської митниці ДФС на користь позивача 640 грн. сплаченого судового збору (а.с.35-37).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржила Волинська митниця ДФС, яка покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.43-48).

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що за результатами проведеної митним органом перевірки з'ясовано, що 28.09.2016р. позивач ввіз на митну територію України автомобіль марки «Фольксваген Пассат», реєстраційний номер НОМЕР_2, в режимі «транзит», однак такий в установлені терміни не вивезений на територію іншої держави.

Таким чином, позивач перевищив встановлений ст.95 Митного кодексу /МК/ України строк доставки автомобіля, що перебуває під митним контролем, до органу державної фіскальної служби, більше ніж на 10 діб. За даним фактом був складений протокол про порушення митних правил, однак на розгляд справи позивач не прибув, хоча був належним чином повідомлений про місце та час її розгляду. Окрім цього, факт ввезення спірного автомобіля на територію України підтверджується відомостями баз даних ПІК «Інспектор 2006» та ЄАІС ДФС.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як достовірно встановлено судом першої інстанції, посадовими особами митного поста «Устилуг» Волинської митниці ДФС проводилася перевірка щодо дотримання термінів транзиту транспортного засобу марки «Фольксваген Пассат», реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1, який був ввезений на митну територію України ОСОБА_1

Під час проведення перевірки та аналізу інформації з'ясовано, що о 15 год. 20 хв. 28.09.2016р. ОСОБА_1 по смузі руху «зелений коридор» ввіз на митну територію України через пункт пропуску «Устилуг» Волинської митниці ДФС вищевказаний автомобіль в режимі «транзит»; строк вивезення (транзиту) цього автомобіля з митної території України закінчився 08.10.2016р.

24.02.2017р. ОСОБА_1 направлено виклик від 23.02.2017р. щодо явки на 10 год. 00 хв. 07.03.2017р. на митний пост «Устилуг» Волинської митниці ДФС для з'ясування обставин та причин невивезення транспортного засобу та вирішення питання щодо складання протоколу про порушення митних правил (а.с.23).

Згідно тверджень відповідача вказаний лист вручений 03.03.2017р. особисто ОСОБА_1 (а.с.24), однак позивач на митний пост «Устилуг» не з'явився.

Оскільки станом на 09.03.2017р. ОСОБА_1 не вивіз автомобіль за межі митної території України, тому по даному факту інспектором митниці складено протокол про порушення митних правил (а.с.20).

11.03.2017р. позивачу надіслано лист № 375/03-70-65 від 09.03.2017р. про направлення протоколу про порушення митних правил, де також містилися відомості про дату розгляду справи.

22.03.2017р. за результатами розгляду справи було винесено постанову № 0774/205160000/17, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, та накладено на нього штраф в розмірі п'ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. (а.с.8-9).

Приймаючи рішення по справі та задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що в порушення вимог ст.526 МК України відповідач не повідомив належним чином позивача про дату та час розгляду справи про порушення митних правил.

Наведену обставину суд вважав належною та достатньою підставою для визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил.

При вирішенні наведеного спору колегія суддів враховує наступне.

Звертаючись до суду із розглядуваним позовом, ОСОБА_1 наголошував на двох обставинах: по-перше, він ніколи не перетинав митний кордон на автомобілі марки «Фольксваген Пассат», реєстраційний номер НОМЕР_2, в режимі «транзит» (у нього не має посвідчення водія і автомобілем він ніколи не керував); по-друге, притягнення його до відповідальності за порушення митних правил здійснено без належних доказів і без повідомлення про розгляд справи.

Згідно представлених апелянтом матеріалів справи про порушення митних правил № 0774/205160000/17 підтвердженням перетину позивачем кордону та ввезення ним спірного автомобіля слугує Витяг з ЄАІС ДФС щодо переміщень ТЗ (а.с.59).

Відповідно до даних Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску о 15 год. 20 хв. 28.09.2016р. автомобіль марки «Фольксваген Пассат», реєстраційний номер НОМЕР_2, був ввезений в режимі «транзит» через «зелений коридор» ОСОБА_5, проживаючим за адресою: АДРЕСА_1, а не позивачем ОСОБА_1, проживаючим за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.25-26, 59, 60-61).

Будь-яких інших документів на підтвердження ввезення позивачем вказаного автомобіля відповідачем та апелянтом під час судового розгляду не надано.

Таким чином, наданими відповідачем і апелянтом документами не підтверджується факт ввезення позивачем спірного автомобіля на митну територію України.

Окрім цього, відповідно до матеріалів справи про порушення митних правил № 0774/205160000/17 складення протоколу № 0774/205160000/17 від 09.03.2017р. про порушення митних правил та винесення постанови № 0774/205160000/17 від 22.03.2017р. в справі про порушення митних правил здійснені без участі позивача.

На адресу позивача були скеровані митним постом «Устилуг» Волинської митниці ДФС листи № 274/03-70-62 від 23.02.2017р. із запрошенням прибуття на митний пост для складання протоколу про порушення митних правил (а.с.56) та № 375/03-70-62 від 09.03.2017р. про розгляд справи про порушення митних правил (а.с.62).

На підтвердження вручення адресату органом поштового зв'язку цих листів представлені копії списку поштових відправлень (а.с.57), квитанції про вид і категорію відправлення з реєстром надісланих листів (а.с.63, 64), а також відомості із сайту «Укрпошти» про вручення кореспонденції (а.с.58).

Відповідно до вимог діючого МК України:

ч.1 ст.498 - особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

чч.1 і 2 ст.526 - справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

ст.531- підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є:

1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил;

2) необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду;

3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи;

4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду;

5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення;

6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Із змісту наведених норм слідує, що безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, що має місце в розглядуваному випадку через відсутність належного повідомлення позивача про час та місце розгляду справи про порушення митних правил, є окремою самостійною і достатньою підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил.

Таким чином, відповідачем неправомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил згідно ч.3 ст.470 МК України, через що є наявними правові підстави для скасування спірної постанови в справі про порушення митних правил.

Наведені обставини (непідтвердження ввезення позивачем спірного автомобіля, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності) мають визначальне значення для вирішення питання щодо правомірності притягнення позивача до відповідальності за порушення митних правил, при цьому решта доводів сторін не носить принципового характеру.

Із урахуваннями вказаного, колегія суддів погоджується із повним задоволенням заявлених вимог, у тому числі й визнанням протиправними дій відповідача Заступника начальника Волинської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_3, який належно не перевірив факт ввезення саме позивачем спірного автомобіля на митну територію України.

Також колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно стягнуто сплачений позивачем судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці ДФС, оскільки згідно МК України позивач не звільнений від сплати судового збору за подання розглядуваного позову.

Покликання на ст.288 КУпАП колегія суддів вважає неприйнятними, оскільки вимоги цього Кодексу не поширюються на розглядувані правовідносини; норми МК України є спеціальними та прийняті законодавцем пізніше, ніж приписи КУпАП.

Доводи апелянта в іншій частині на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Із урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що заявлений позов є підставним та обґрунтованим, а тому підлягає до задоволення, з вищевикладених мотивів.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстави для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.94, 160, 195-197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС на постанову Іваничівського районного суду Волинської обл. від 30.05.2017р. в адміністративній справі № 156/404/17 залишити без задоволення, а вказану постанову суду - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді Н. В. Бруновська
В. З. Улицький