Справа № 808/2864/16
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

808/2864/16

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

10 жовтня 2017 року

справа № 808/2864/16

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А. Дурасової Ю.В.

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Запорізької митниці ДФС на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 06 липня 2017 року по справі № 808/2864/16 за позовом Приватного акціонерного товариства «Берті» до Запорізької митниці ДФС про визнання протиправними та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 06.07.2016 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Матеріалами справи встановлено, що 17.03.2016 року між ВАТ «Гродно Азот», Республіка Білорусь, продавець та ПрАТ «Берті» - покупець, було укладено контракт № 804-16/336, згідно з п. 1.1 якого продавець продає, а покупець придбає на умовах поставки FCA – м. Гродно, Республіка Білорусь товар, найменування, кількість та асортимент якого вказані у Специфікації (додаток № 1), що є невід’ємною частиною контракту, відповідно до п. 1.2 контракту, метою придбання товару є його вивіз з Республіки Білорусь.

Встановлено, що ПрАТ «Берті» заявлено про режим зони вільної торгівлі та не було сплачено ввізного мита у зв'язку з дією режиму вільної торгівлі.

Відповідач запропонував позивачу надати сертифікат про походження товару форми СТ-1, заповнений відповідно до вимог Правил або подати нову митну декларацію зі сплатою платежів на загальних підставах.

Позивач, не погодився з прийнятим рішенням, але з метою випуску у вільний обіг товару скористався правом та оформив 03.08.2016 року нову ВМД по формі МД-2 №

112040000/2016/002273 без застосування режиму вільної торгівлі, вказана декларація була прийнята відповідачем до митного оформлення.

Листом від 02.03.2017 року № 547/е-546 ВАТ «Гродно Азот» підтвердило ПрАТ «Берті» виробництво замовленого товару.

Згідно частин 1, 2, 9 ст. 36 Митного кодексу України країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі. Країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом. Особливості визначення країни походження товару, що ввозиться з територій спеціальних (вільних) економічних зон, розташованих на території України, встановлюються законом.

Згідно ч. 5 ст. 280, ч. 1 ст. 281 Митного кодексу України ввізне мито є диференційованим щодо товарів, що походять з держав, які спільно з Україною входять до митних союзів або утворюють з нею зони вільної торгівлі. У разі встановлення будь-якого спеціального преференційного митного режиму згідно з міжнародними договорами, згода на обов’язковість яких надана Верховною Радою України, застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України. Допускається встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок Митного тарифу України у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом, зниження ставок ввізного мита або встановлення тарифних квот відповідно до законодавства України та для ввезення товарів, що походять з держав, з якими укладено відповідні міжнародні договори.

Згідно п. Закону України «Про ратифікацію Договору про зону вільної торгівлі» № 5193-VI від 30.07.2012 року, Договір про зону вільної торгівлі, вчинений 18 жовтня 2011 року в м. Санкт-Петербурзі, який набирає чинності у порядку, передбаченому статтею 22 цього Договору, ратифікувати.

Згідно п. 1 ст. 2, п. 1, п. 2 ст. 4 Договору про зону вільної торгівлі, Сторона не застосовує мита та інших платежів, еквівалентних миту, стосовно експорту товару, призначеного для митної території іншої Сторони, та/або імпорту товару, що походить з митної території іншої Сторони, за винятком випадків, передбачених в додатку 1, що є невід’ємною частиною цього Договору. Для визначення країни походження товарів, що походять із Сторін і знаходяться в торговельному обороті між ними, Сторони керуються Правилами визначення країни походження товарів, що є невід’ємною частиною Угоди про Правила визначення країни походження товарів у Співдружності Незалежних Держав від 20 листопада 2009 року. Порядок визначення країни походження товарів, що походять і ввозяться на митні території Сторін з третіх країн, і вивозяться з митних територій Сторін у треті країни, регламентується національним законодавством Сторін і міжнародними договорами, учасниками яких вони є.

Згідно ст. 1 Закону України «Про ратифікацію Угоди про Правила визначення країни походження товарів у Співдружності Незалежних Держав» № 3592-VI від 06.07.2011 року, Угоду про Правила визначення країни походження товарів у Співдружності Незалежних Держав, вчинену 20 листопада 2009 року в м. Ялті, ратифікувати з таким застереженням: «Крім позицій 8528, 8508, 851650000, 852190000. Україна незалежно від умов, зазначених у додатку 1 до Правил визначення країни походження товарів, залишає за собою право застосовувати такі критерії: для визначення країни походження білого цукру, що виробляється з цукру-сирцю тростинного (код товарної позиції 1701), зміну товарної позиції на рівні хоча б одного з перших чотирьох знаків; за товарною позицією 1516 - при виробництві вартість використаних матеріалів не повинна перевищувати 50 відсотків вартості кінцевої продукції; за товарною позицією 1517 - при виробництві вартість матеріалів з товарних позицій 1511 та 1513 не повинна перевищувати 50 відсотків вартості кінцевої продукції. Україна залишає за собою право для цілей цієї Угоди керуватися Українською товарною номенклатурою зовнішньоекономічної діяльності».

Згідно п. 2.1, п. «а» 5.1 Правила визначення країни походження товарів у Співдружності Незалежних Держав, країною походження товару вважається держава - учасниця Угоди, на території якої товар було цілком вироблено чи піддано достатній обробці (переробці) відповідно до цих Правил. Товар користується режимом вільної торгівлі на митних територіях держав - учасниць Угоди, якщо він відповідає критеріям походження, установленим цими Правилами, а також якщо товар:вивозиться на підставі договору (контракту) між резидентом однієї з держав - учасниць Угоди й резидентом іншої держави - учасниці Угоди з митної території однієї держави - учасниці Угоди та ввозиться на митну територію іншої держави - учасниці Угоди. У випадках, зазначених у пунктах 8.5 і 8.6 цих Правил, такий договір може бути укладений після вивезення товару.

Згідно з п.п. 6.1 – 6.7, п.п. 7.1 – 7.5 вищевказаних Правил, для підтвердження країни походження товару в конкретній державі - учасниці Угоди для цілей надання режиму вільної торгівлі необхідне надання митним органам країни ввезення оригіналу сертифіката форми СТ-1 чи декларації про походження товару. Випадки, коли як документ, що підтверджує країну походження товару, може бути надана декларація про походження товару, а також коли надання документів про походження товару не обов'язкове, визначаються відповідно до національного законодавства країни ввезення. Під час вивезення товарів з держав - учасниць Угоди сертифікат про походження товару форми СТ-1 видається органом (організацією), уповноваженим державою вивезення відповідно до її національного законодавства. Сертифікат форми СТ-1 оформлюється та видається на одну партію товарів. Строк застосування сертифіката форми СТ-1 для цілей надання режиму вільної торгівлі обмежений 12 місяцями з дати його видачі. Держави - учасниці Угоди обмінюються зразками бланків сертифікатів форми СТ-1, зразками підписів осіб, які мають право засвідчувати сертифікати, відбитками печаток уповноважених органів, а також інформацією про найменування та адреси вповноважених органів. Без надання зазначених відомостей сертифікати не визнаються митними органами країни ввезення для цілей надання режиму вільної торгівлі. У разі виникнення сумнівів стосовно бездоганності сертифіката форми СТ-1 або відомостей, які в ньому містяться, митний орган країни ввезення товару може звернутися до вповноваженого органу, що засвідчив сертифікат форми СТ-1, або до компетентних органів країни походження товару з мотивованим проханням повідомити додаткові або уточнювальні відомості, у тому числі прохання, пов'язані з простими вибірковими перевірками сертифікатів форми СТ-1, відповідь на яке повинна бути надана протягом 6 місяців з дати звернення. Заповнення сертифіката форми СТ-1 повинно відповідати таким вимогам: графа 11 - «Вантажовідправник (експортер) (найменування та адреса)». Під час заповнення графи допускається зазначати найменування вантажовідправника (експортера) згідно зі свідоцтвом про його державну реєстрацію або документом, що підтверджує фактичне місце знаходження вантажовідправника (експортера). У разі якщо вантажовідправник й експортер є різними юридичними особами, слід зазначати, що вантажовідправник (найменування та адреса) діє «за дорученням» експортера (найменування та адреса); графа 2(1) – «Вантажоодержувач (імпортер) (найменування та адреса)». Під час заповнення графи допускається зазначати найменування вантажоодержувача (імпортера) згідно зі свідоцтвом про його державну реєстрацію або документом, що підтверджує фактичне місце знаходження вантажоодержувача (імпортера). У разі якщо вантажоодержувач та імпортер є різними юридичними особами, слід зазначати, що вантажоодержувач (найменування та адреса) діє «за дорученням» імпортера (найменування та адреса); графа 3 – «Засоби транспорту й маршрут проходження (наскільки це відомо)». Зазначаються засоби транспорту й маршрут проходження, наскільки це відомо; графа 4 - зазначаються реєстраційний номер сертифіката, країна, що видала сертифікат, і країна, для якої цей сертифікат призначений. Під час заповнення сертифікату форми СТ-1 заповнюється, зокрема, графа 8 – «Опис товару». Зазначається комерційне найменування товару та інші відомості, що дозволяють провести однозначну ідентифікацію товару стосовно заявленого для цілей митного оформлення. У разі недостатності місця для заповнення графи 8 допускається застосування додаткового аркуша (аркушів) про походження товару (бланк додаткового аркуша наведено в додатку 3, який є невід'ємною частиною цих Правил), який заповнюється в установленому порядку (який засвідчено підписом, печаткою та має той самий реєстраційний номер, який зазначено в графі 4 сертифіката). У разі переміщення партії товарів зі значним номенклатурним переліком найменувань за умови, що всі товари класифікуються в одній товарній позиції та мають однаковий критерій походження, допускається замість оформлення додаткового аркуша (аркушів) сертифіката використовувати товаросупровідний документ (рахунок-фактура, рахунок-проформа, транспортна накладна (коносамент) або інший документ, що відображає кількісні характеристики товару), у якому наведено повний перелік товарів. Цей товаросупровідний документ, на першому аркуші якого проставляються реєстраційний номер та дата видачі відповідного сертифіката, надається митним органам країни ввезення одночасно із сертифікатом. Відомості про походження товарів у товаросупровідному документі засвідчуються тим самим уповноваженим органом, який видав сертифікат. При цьому в графі 8 сертифіката робиться посилання на відповідний товаросупровідний документ із зазначенням його реквізитів і кількості аркушів, з яких він складається; графа 9 – «Критерій походження». Зазначаються такі критерії походження товарів: «П» - товар, цілком вироблений в державі - учасниці Угоди; «Д1905» - товар, підданий достатній обробці (переробці), із зазначенням перших чотирьох цифр коду товарної позиції за ТН ЗЕД кінцевої продукції, наприклад - 1905; «К» - товар, країна походження якого визначена на основі кумулятивного принципу. Якщо в сертифікаті заявлено товари, що класифікуються в різних товарних позиціях за ТН ЗЕД та мають різні критерії походження, то в графі 9 зазначаються критерії походження диференційовано для всіх заявлених товарів; графа 10 - «Кількість товару». При цьому режим вільної торгівлі надається за фактичною кількістю ввезених періодичних видань; графа 11 - «Номер і дата рахунка-фактури». Зазначаються відомості про рахунок-фактуру або рахунок-проформу, або інший документ, що відображає фінансові та (або) кількісні параметри товару (під час здійснення довгострокових зовнішньоторговельних договорів (угод), коли вантаж надходить від одного й того самого вантажовідправника одному й тому самому одержувачу вантажу, заповнення графи не обов'язкове); графа 12 – «Засвідчення». Заповнюється вповноваженим органом і містить його найменування, адресу, печатку та дату видачі сертифіката, а також підпис, прізвище та ініціали особи, уповноваженої засвідчувати сертифікат. Допускається внесення дати, а також прізвища та ініціалів уповноваженої особи від руки або проставлення штампом; графа 13 – «Декларація заявника». Зазначається країна, у якій товар був цілком виготовлений або підданий достатній обробці (переробці), дата декларування відомостей про країну походження товару, а також проставляються печатка заявника, підпис, прізвище та ініціали вповноваженої особи заявника. Допускається внесення дати, а також прізвища та ініціалів уповноваженої особи від руки або проставлення штампом. Заповнення сертифіката на зворотному боці бланка не допускається.

Позивач вказував, що інформація в сертифікаті походження товару щодо номеру, дати, рахунку-фактури (інвойсу), кількості, упаковки, вантажовідправника збігається з інформацією, наявною у вантажно-митній декларації, що була подана позивачем.

Графа 8 сертифікату походження товару форми СТ-1 була заповнена згідно технічної характеристики товару, яка є додатком до контракту. Назва товару у вантажно-митній декларації була викладена з урахуванням розширеної інформації про товар, зазначеної в технічній характеристиці. Товар, найменування якого вказано в вантажно-митній декларації та сертифікаті походження товару є одним і тим же, митний орган не був позбавлений можливості його ідентифікувати.

Колегія суддів вказує, що товар користується режимом вільної торгівлі на митній території України, якщо підтверджено його походження у одній з країн Співдружності Незалежних Держав учасників Угоди про Правила визначення країни походження товарів у Співдружності Незалежних Держав, у разі коли такий товар ввезено резидентом України та підтверджено походження товару сертифікатом походження виписаним виробником.

Передбачено, що у разі виникнення сумнівів стосовно бездоганності сертифіката форми СТ-1 або відомостей, які в ньому містяться, митний орган країни ввезення товару може звернутися до уповноваженого органу, що засвідчив сертифікат форми СТ-1, або до компетентних органів країни походження товару з мотивованим проханням повідомити додаткові або уточнювальні відомості, у тому числі прохання, пов'язані з простими вибірковими перевірками сертифікатів форми СТ-1, відповідь на яке повинна бути надана протягом 6 місяців з дати звернення. Запорізькою митницею ДФС не було вчинено дії задля засвідчення сертифікату форми СТ-1 ПрАТ «Берті», не підтверджено звернення митниці до компетентних органів Республіки Білорусь з мотивованим проханням повідомити додаткові або уточнювальні відомості. Тобто оформлюючи одразу картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, відповідач допустився протиправних дій.

Вирішуючи спір по суті, колегія суддів виходить з положень ч. 2 ст. 71 КАС України та вважає, що відповідачем не доведено правомірність винесення картки про відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, як таку, що прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Запорізької митниці ДФС - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 06 липня 2017 року по справі № 808/2864/16 – залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України відповідно до ст.ст. 211-212 КАС України.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: Ю.В. Дурасова