Справа № 285/1336/17
Суддя: Сташків Т. Б.
Дата ухвалення: 2017-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Справа № 285/1336/17

провадження в справі 2-а/0285/483/17

09 жовтня 2017 року м. Новоград-Волинський

Новоград - Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Сташків Т.Б., за участі секретаря судового засідання Медяної І.В. та осіб, які беруть участь у справі:

позивача: не прибув, представник ОСОБА_1

відповідача: представник не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в м. Рівне департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить скасувати постанову поліцейського роти № 3 батальйону УПП в м. Рівне ДПП ОСОБА_3 В.О. серія ДР № 125185 від 22.03.2017 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_2 зазначив, що 22.03.2017 року щ 16 год. 00 хв. він керував трактором CASE MX310 реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухався паралельно автодороги Київ-Чоп по полях, що знаходяться в оренді ТзОВ «Фаворит-Агро», де він працює трактористом. Цього ж дня він переїжджав між полями та перетнув перешкоду, а саме автодорогу Київ-Чоп поблизу з дотриманням правил дорожнього руху та був зупинений поліцейським, яким було складено на нього постанову про порушення правил перевезення великогабаритного вантажу, а саме сівалки вантаж та габарити якої перевищує встановлені (по висоті 4 метри, по ширині 2,6 метри), а саме: висота 5 метрів, ширина 4 метри 40 сантиметрів, без відповідного погодження з органами підрозділу Національної поліції. Ним було надано пояснення при складанні постанови, але відповідач його пояснення не взяв до уваги. До оскаржуваної постанови не долучено показів свідка. Також в оскаржуваній постанові не зазначено яким пристроєм здійснювалися заміри габаритів, чи є цей вимірювальний пристрій сертифікованим, провіреним та допущеним до роботи та чи має поліцейський ОСОБА_3 допуск до роботи з вимірювальним пристроєм. Оскільки позивач під час складання постанови оспорював допущене ним правопорушення, то відповідно до вимог ч. 4 ст. 258 КУпАП відповідач був зобовязаний скласти протокол про адміністративне правопорушення, однак такий протокол працівником поліції складений не був. При винесені даної постанови відповідачем не були вжиті заходи щодо повного, всебічного і обєктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, не зазначено жодних доказів, не надано можливості скористатись правовою допомогою та підготуватись до справи, а тому вона є незаконною та підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позові, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити Окрім того зазначив, що у наданих відповідачем копій фотокарток, на яких міститься знімок трактора CASE MX310, д.н.з. НОМЕР_1, відсутня інформація про дату та місце здійснення фотографування та ким ці фотографії були здійснені.

Відповідач в судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак в судове засідання не прибув, про причини неявки не повідомив. Подав заперечення на позов, у яких зазначив, що твердження позивача про те, що він рухався паралельно трасі Київ-Чоп і при переїзді між полями перетнув зазначену автодорогу спростовуються фотографіями, наданими лейтенантом поліції ОСОБА_3, з яких чітко видно, що рух транспорту CASE MX310 д.н.з. НОМЕР_1 здійснювалось чітко по автодорозі Київ-Чоп, а не полями, паралельно дороги. Посилання позивача на обовязок складення протокол про адміністративне правопорушення, не заслуговують на увагу, оскільки згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. При вимірюванні габаритів транспортного засобу, яким керував позивач, використовувалась рулетка звичайна. Постановою Кабінету Міністрів України № 374 від 4 червня 2015 року затверджено «Перелік категорій законодавчо врегульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягає періодичній повірці», однак у цьому переліку, такий пристрій як рулетка не значиться, тому він і не підлягає повірці, сертифікації, а поліцейський, який користується вказаним пристроєм не зобовязаний проходити відповідний інструктаж. Зазначене правопорушення було зафіксовано не автоматичному режимі. За змістом ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» інспектор поліції може закріплювати на форменому одязі автоматичну фото- і відеотехніку, а не зобовязаний. Зміст оскаржуваної постанови у справі по адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, у ніч зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, вірно застосовано межі санкції статті щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Дії інспектора патрульної поліції здійснені у повній відповідності до законодавства, в межах наданих йому повноважень та покладених обовязків, а тому позовні вимоги ОСОБА_2 є необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

Заслухавши думку учасників процесу, повно і всебічно зясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою поліцейського роти № 3 батальйону УПП в м. Рівне ДПП ОСОБА_3 В.О. серія ДР № 125185 від 22.03.2017 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн (а.с. 3).

Підставою для винесення постанови слугувало те, що водій ОСОБА_2, рухаючись по автодорозі Київ-Чоп на 268 км., керував трактором CASE MX310 д.н.з. НОМЕР_1 та порушив правила перевезення великогабаритного вантажу, а саме перевозив сівалку «HORSCH» Pronto 12 NT та габарити якого перевищують встановлені розміри без відповідного погодження з органами Національної поліції, чим порушив п. 22.5 Правил дорожнього руху, а саме: по висоті 5 метрів; по ширині 4,4 метри.

Статтею 1321 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами .

Згідно із п. 2 Правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 (далі Правила № 30) транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.

Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Згідно із п. 4 Правила № 30 рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Судом встановлено, що уповноваженим підрозділом Національної поліції дозвіл на участь у дорожньому русі транспортного засобу CASE MX310 д.н.з. НОМЕР_1 не видавався.

Як вбачається з копій фотокарток, наданих лейтенантом поліції роти № 3 батальйону УПП в м. Рівне ДПП ОСОБА_3, транспортний засіб CASE MX310 д.н.з. НОМЕР_1 рухався безпосередньо на автодорозі Київ-Чоп (а.с. 22-24).

Посилання представника позивача на те, що із зазначених фотокопій неможливо встановити дату та місце здійснення фотографування та ким ці фотознімки були здійснені не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують перебування вищезазначеного великогабаритного транспортного засобу на автодорозі Київ-Чоп.

Під час розгляду справи щодо оскарження позивачем вищезазначеної постанови, судом на виконання вимог ч. 3 ст. 2 КАС України перевірено, чи прийнята вона: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, із якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права позивача на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Статтею 258 цього Кодексу визначено, що протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і пятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3 цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, статтею 132-1 КУпАП.

З урахуванням вищенаведених норм, суд вважає, що складання працівниками органів і підрозділів Національної поліції протоколу про адміністративне у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не є обов'язковим, а доводи позивача, з цього приводу, безпідставні.

Судом встановлено, що при вимірюванні габаритів транспортного засобу, яким керував позивач, використовувалась рулетка звичайна.

Постановою Кабінету Міністрів України № 374 від 4 червня 2015 року затверджено «Перелік категорій законодавчо врегульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягає періодичній повірці», однак у цьому переліку, такий пристрій як рулетка не значиться, тому він і не підлягає повірці, сертифікації, а поліцейський, який користується вказаним пристроєм не зобовязаний проходити відповідний інструктаж.

А тому доводи позивача про те, в оскаржуваній постанові не міститься інформація чи є вимірювальний пристрій, яким здійснювалися заміри габаритів, сертифікованим, провіреним та допущеним до роботи та чи має поліцейський допуск до роботи з вимірювальним пристроєм, є необґрунтованими та не заслуговують на увагу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам, судом досліджено, що стягнення відповідачем застосовано без порушень, в межах санкцій статей, за якими позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, а тому підстави для задоволення позову відсутні, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено; факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст. 1321 КУпАП, підтверджується наявними у матеріалах доказами, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 11, 70-72, 104, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в м. Рівне департаменту патрульної поліції про скасування постанови поліцейського роти № 3 батальйону УПП в м. Рівне від 22.03.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частин постанови, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова складена у повному обсязі та підписана 12 жовтня 2017 року.

Суддя Т.Б. Сташків