Справа № 360/578/17-а
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2017-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 360/578/17-а Головуючий у 1-й інстанції: Міланіч А.М.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 жовтня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Лічевецького І.О. Твердохліб В.А. Кондратенко Я.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Бородянського районного суду Київської області від 21 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання неправомірним рішення та зобов'язання призначити пенсію, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, в якому просив: - визнати неправомірним рішення відповідача від 20.03.2017р. № 4 про відмову у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку; - зобов'язати відповідача призначити пенсію за віком, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Бородянського районного суду Київської області від 21 липня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення начальника Бородянського відділу Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області № 4 від 20.03.2017р. про відмову ОСОБА_5 в призначенні пенсії за віком, відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зі зменшенням пенсійного віку, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язано Ірпінське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області призначити ОСОБА_5 пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Не погодившись з постановою суду, відповідач - Ірпінське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, згідно копії паспорта та довідки від 17.02.2017р. Луб'янської сільської ради Бородянського району, позивач з 1986 року по 1993 рік проживав за адресою: АДРЕСА_1, а зареєстрований з 21.07.1989р. та проживає на даний час за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до постанови КМ УРСР від 23.07.1991р. № 106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», с. Луб'янка Бородянського району Київської області відносилося до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Згідно довідки Управління соціального захисту населення Бородянської РДА № 1066/08 від 13.03.2017р., позивач отримував посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 4 серії НОМЕР_1, яке було видане йому Київською обласною державною адміністрацією за списком від 07.07.1994р.

Позивач звернувся до Бородянського відділу Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області з метою оформлення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку, на підставі ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Однак, рішенням Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 20.03.2017р. № 4 було відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком, на підставі ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки ним не надано посвідчення постраждалого внаслідок аварії на ЧАЕС 4 категорії.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Право на реалізацію конституційних прав громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема на соціальний захист, визначено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до статті 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення», умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Так, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Згідно ст. 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом. Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пп. 5 п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» до заяви додаються документи, які засвідчують особливий статус особи, а саме: посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями).

Виходячи з аналізу вказаної вище норми, перелік, визначених в пп. 5 п. 2.1 даного Порядку документів є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Як було зазначено вище, відповідно ч. 3 статті 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи та надають право користуватися пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».

Таким чином, єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Аналогічний висновок наведено Верховним Судом України у постанові від 21 листопада 2006 року у справі 21-1048во06. Актуальність такого висновку підтверджена ухвалою від 4 вересня 2015 року у справі № 690/23/15-а.

Відповідно до ч. 3 ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», підставами для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно довідки Управління соціального захисту населення Бородянської РДА № 1066/08 від 13.03.2017р., позивач отримав посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 4 серії НОМЕР_1, яке було видане йому Київською обласною державною адміністрацією за списком від 07.07.1994р.

Позивач звернувся до Бородянського відділу Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області з метою оформлення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку, на підставі ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Проте, рішенням Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 20.03.2017р. № 4 було відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком, на підставі ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки ним не надано посвідчення постраждалого внаслідок аварії на ЧАЕС 4 категорії.

Втім, як вказує позивач, вказане посвідчення було втрачено.

Водночас, доказів на підтвердження факту такої втрати, як-то публікації в пресі повідомлення про визнання втраченого посвідчення недійсним, тощо, позивачем надано не було, матеріали справи будь-якої інформації з цього приводу також не містять.

Також, колегія суддів звертає увагу на правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи, що врегульовані чинним Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51 (далі - Порядок № 51).

Відповідно до п. 10 Порядку № 51, посвідчення видаються, зокрема, особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - на підставі довідки встановленого зразка (додаток № 7 до вказаного порядку).

Пунктом 11 Порядку № 51 врегульовано питання втрати або псування посвідчень.

Так, за його приписами, у разі втрати або псування посвідчення замість нього видається дублікат на підставі раніше поданих документів, зазначених у пункті 10 цього Порядку, а також особистої заяви (з поясненням обставин втрати або псування посвідчення і зазначенням його номера і дати видачі) та публікації в пресі повідомлення про визнання втраченого посвідчення недійсним.

Дублікат видається органом, який видав посвідчення, або органом, який видає такі посвідчення за новим місцем проживання громадянина, на підставі завірених в установленому порядку копій документів, зазначених у пункті 10 цього Порядку. Угорі у лівому кутку посвідчення ставиться штамп або робиться чорним чорнилом надпис: «Дублікат. Видано замість посвідчення серії ... № ...».

Таким чином, нормами чинного законодавства чітко визначено, що у разі втрати або псування посвідчення замість нього видається дублікат.

Разом з тим, колегією суддів враховано непоодинокі випадки відмов Управліннями соціального захисту населення у видачі дублікатів посвідчень, які посилаються на те, що починаючи з 01.01.2015р., з дати набрання чинності Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014р. № 76-VIII, виключено зону посиленого радіоекологічного контролю.

Втім, такі обставини не спростовують правомірності дій та рішень відповідача.

Колегія суддів вважає, що у разі, якщо втрачене позивачем посвідчення є чинним, не вилучалося та не скасовувалося уповноваженим органом, позивач, перш ніж ставити перед пенсійним органом питання про призначення йому пенсії зі зниженням пенсійного віку, на підставі ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», повинен отримати дублікат такого посвідчення та надати його або, у разі відмови у його видачі, має можливість захищати свої права щодо отримання дублікату втраченого посвідчення у судовому порядку.

З урахуванням викладеного, дійшовши висновку, що для призначення позивачу пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», до заяви позивачу необхідно було подати посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи, чого ним здійснено не було, колегія суддів вважає, що відповідач за наслідками розгляду його заяви та доданих до неї документів правомірно відмовив в призначенні пенсії за віком, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно задовольнив позовні вимоги ОСОБА_5, а тому постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

При цьому, доводи викладені в апеляційній скарзі спростовують висновки суду першої інстанції та знайшли своє належне підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Згідно ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області задовольнити.

Постанову Бородянського районного суду Київської області від 21 липня 2017 року скасувати та прийняти нове рішення.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_5 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Судді Вівдиченко Т.Р. Лічевецький І.О. Твердохліб В.А.

Повний текст постанови виготовлено 06.10.2017 року

Головуючий суддя Вівдиченко Т.Р.

Судді: Лічевецький І.О.

Твердохліб В.А.