Справа № 344/2660/17
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/9443/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мікули О.І.,

суддів Курильця А.Р., Кушнерика М.П.,

з участю секретаря судового засідання Федчук М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

Позивач - ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача - управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську, в якому просила визнання неправомірними дії щодо відмови у призначенні їй пенсії за віком з 19 серпня 2016 року, зобовязати призначити та виплачувати пенсію за віком з 19 серпня 2016 року з зарахуванням до стажу періоди роботи: з 25 травня 1980 року по 20 червня 1995 року в колективно-торгівельному підприємстві "Лаванда"; з 24 червня 1995 року по 10 вересня 1997 року у ПП "Форос"; з 14 вересня 1997 року по 17 лютого 1998 року в ПМП "БТА"; з 19 лютого 1998 року по 22 жовтня 1999 року в ПП "ВалеМарт".

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 серпня 2017 року, яка не оскаржувалася в апеляційному порядку, позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську за період з 19 серпня 2016 року по 23 серпня 2016 року - залишено без розгляду.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 серпня 2017 року позов задоволено. Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 24 серпня 2016 року з врахуванням до страхового стажу період роботи з 25 травня 1980 року по 20 червня 1995 року в колективно-торгівельному підприємстві "Лаванда"; з 24 червня 1995 року по 10 вересня 1997 року у ПП "Форос"; з 14 вересня 1997 року по 17 лютого 1998 року в ПМП "БТА"; з 19 лютого 1998 року по 22 жовтня 1999 року в ПП "ВалеМарт".

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що загальний стаж роботи позивача складає є 04 роки 09 місяців 07 днів, а саме: період її роботи з 25 жовтня 1999 року по 31 липня 2004 року. У страховий стаж не зараховано періоди роботи з 25 травня 1980 року по 20 червня 1995 року - продавцем в Колективному торгівельному підприємстві «Лаванда» м. Хмельницький; з 24 червня 1995 року по 10 вересня 1997 року - директором приватного малого підприємства «БТА» м. Хмельницький; з 19 лютого 1998 року по 22 жовтня 1999 року - директором ПП «ВалеМарт» м. Хмельницький; 25 жовтня 1999 року по 01 липня 2004 року - директором ПП «МВ-Торг сервіс» м. Хмельницький. Для підтвердження трудового стажу спеціалістами управління направлено запити до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницький щодо витребування довідок про стаж і перейменування організацій. Згідно з відповіддю управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницький вказані організації ліквідовано, а документи з особового складу в архівні установи не поступали. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому суд відповідно до ч.1 ст.41, ч.4 ст.196 КАС України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, за наявними у справі матеріалами та на основі наявних у ній доказів, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а оскаржувану постанову змінити з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, 18 листопада 2016 року звернулась до управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську із заявою про призначення пенсії за віком.

Листом №616/03 від 20 лютого 2017 року управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську повідомило позивача про те, що відповідно ст.26 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» для призначення пенсії їй необхідно мати не менше 15 років страхового стажу. На підставі дублікату трудової книжки ОСОБА_1 працювала з 25 травня 1980 року по 20 червня 1995 року - продавцем в Колективному торгівельному підприємстві «Лаванда» м. Хмельницький; з 24 червня 1995 року по 10 вересня 1997 року - директором приватного малого підприємства «БТА» м. Хмельницький; з 19 лютого 1998 року по 22 жовтня 1999 року - директором ПП «ВалеМарт» м. Хмельницький; 25 жовтня 1999 року по 01 липня 2004 року- директором ПП «МВ-Торг сервіс» м. Хмельницький. Для підтвердження трудового стажу спеціалістами управління направлено запити до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницький щодо витребування довідок про стаж і перейменування організацій (№3856/03 від 25 листопада 2016 року та повторно №102/03 від 16 січня 2017 року). Враховуючи отриману з управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницький відповідь (вх.№580/08 від 13 лютого 2017 року) до її загального стажу роботи зараховано період з 25 жовтня 1999 року по 01 липня 2004 року, що складає 04 роки 09 місяців і 07 днів. Крім того, позивачу розяснено, що згідно зі ст.12 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» вона користується правом укласти договір про добровільну участь у системі загальнообовязкового державного пенсійного страхування щодо сплати страхових внесків за попередні періоди (починаючи з 2004 року, коли позивач не працювала) для зарахування періодів, починаючи з 01 серпня 2004 року до необхідного 15-річного стажу роботи (у цьому випадку 10 років 3 місяці). Враховуючи наведене, ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу періодів роботи з 25 травня 1980 року по 20 червня 1995 року в колективно-торгівельному підприємстві "Лаванда"; з 24 червня 1995 року по 10 вересня 1997 року у ПП "Форос"; з 14 вересня 1997 року по 17 лютого 1998 року в ПМП "БТА"; з 19 лютого 1998 року по 22 жовтня 1999 року в ПП "ВалеМарт" є протиправними, оскільки такий підтверджений записами в її трудовій книжці, які виконані відповідно до вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, чітко, без будь-яких виправлень, у чіткій послідовності та відповідності дати, номеру запису з посиланням на відповідний наказ, на підставі якого внесено відповідний запис. Належним способом захисту порушеного права позивача є зобовязання відповідача призначити їй пенсію за віком з врахуванням до страхового стажу вищевказаних періодів роботи.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильними, виходячи з наступного.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до положень ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Ч.2 ст.19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсiї за вiком пiсля досягнення вiку 60 рокiв та наявностi страхового стажу не менше 15 рокiв. До досягнення вiку, встановленого абзацом першим цiєї статтi, право на пенсiю за вiком мають жiнки ІНФОРМАЦІЯ_2 i старшi пiсля досягнення ними такого вiку: 57 рокiв 6 мiсяцiв - якi народилися з 01 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року.

З матеріалів справи вбачається, що позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, при зверненні 18 листопада 2016 року до управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську із заявою про призначення пенсії за віком досягла визначеного Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" віку - 57 рокiв 06 мiсяцiв.

При зверненні до управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську позивач подала усі необхідні документи, в тому числі, оригінал трудової книжки, з якої вбачається, що ОСОБА_1 з 25 травня 1980 року по 20 червня 1995 року працювала в колективно-торгівельному підприємстві "Лаванда"; з 24 червня 1995 року по 10 вересня 1997 року у ПП "Форос"; з 14 вересня 1997 року по 17 лютого 1998 року в ПМП "БТА"; з 19 лютого 1998 року по 22 жовтня 1999 року в ПП "ВалеМарт"; 25 жовтня 1999 року по 01 липня 2004 року- директором ПП «МВ-Торг сервіс» м. Хмельницький.

Разом з тим, періоди її роботи з 25 травня 1980 року по 20 червня 1995 року в колективно-торгівельному підприємстві "Лаванда"; з 24 червня 1995 року по 10 вересня 1997 року у ПП "Форос"; з 14 вересня 1997 року по 17 лютого 1998 року в ПМП "БТА"; з 19 лютого 1998 року по 22 жовтня 1999 року в ПП "ВалеМарт" відповідач не включив до страхового стажу, оскільки з відповіді управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницький (вх.№580/08 від 13 лютого 2017 року) вбачається, що вказані організації ліквідовано, а документи з особового складу в архівні установи не поступали.

Колегія суддів, оглянувши вказану відповідь Пенсійного фонду України у м. Хмельницький, не приймає її до уваги як доказ, який не підтверджує періоди роботи, вказані у трудовій книжці позивача, а відповідно, і страховий стаж позивача, оскільки зі змісту такої ствердити про неможливість підтвердження записів у трудовій книжці позивача немає підстав.

Жодних інших доказів на підтвердження правомірності своїх дій відповідач не представив.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що згідно з ч.2 ст.24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачає, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, в тому числі і спеціальний, є трудова книжка.

Аналогічна норма передбачена Постановою Кабінету Міністрів «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» від 12 серпня 1993 року №637.

Відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року N 301 "Про трудові книжки працівників" Міністерством праці України, Міністерством юстиції України і Міністерством соціального захисту населення України затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок №58 від 29 липня 1993 року.

Згідно з цією Інструкцією усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження) (абз.1 п.2.4.); записи виконуються арабськими цифрами (абз.2.п.2.4.); записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення (абз.3.п.2.4.); виправлені відомості про роботу, про переведення на іншу роботу, про нагородження та заохочення та інші мають повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження (п.2.9.).

Судом встановлено, що відповідно до записів у трудовій книжці серії АР №106606 (а.с.8-9) ОСОБА_1 працювала з 25 травня 1980 року по 20 червня 1995 року - продавцем в Колективному торгівельному підприємстві «Лаванда» м. Хмельницький; з 24 червня 1995 року по 10 вересня 1997 року - директором приватного малого підприємства «БТА» м. Хмельницький; з 19 лютого 1998 року по 22 жовтня 1999 року - директором ПП «ВалеМарт» м. Хмельницький; з 25 жовтня 1999 року по 01 липня 2004 року - директором ПП «МВ-Торг сервіс» м. Хмельницький.

Усі записи у ній виконані без перекреслень, виправлень, чітким правописом українською мовою, у чіткій послідовності та відповідності дати, номеру запису з посиланням на відповідний наказ, на підставі якого внесено відповідний запис, і завірені печаткою роботодавця.

Таким чином, записи у трудовій книжці ОСОБА_1 про спірні періоди її роботи, а саме: з 25 травня 1980 року по 20 червня 1995 року - продавцем в Колективному торгівельному підприємстві «Лаванда» м. Хмельницький; з 24 червня 1995 року по 10 вересня 1997 року - директором приватного малого підприємства «БТА» м. Хмельницький; з 19 лютого 1998 року по 22 жовтня 1999 року - директором ПП «ВалеМарт» м. Хмельницький, виконані відповідно до вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно не прийняв до уваги покликання відповідача, на як на підставу для відмови у зарахуванні відповідних періодів роботи ОСОБА_1, на те, що у відповіді Пенсійного фонду України у м. Хмельницький зазначено про те, що організації, в яких працювала позивач ліквідовано, а документи з особового складу в архівні установи не поступали (лист правління Пенсійного фонду України у м. Хмельницький (вх.№580/08 від 13 лютого 2017 року)), оскільки основним документом, який підтверджує стаж роботи ОСОБА_1 є її трудова книжка, записи в якій, як встановлено судом, виконані відповідно до вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників; при цьому судом не встановлено недостовірності або інших ознак юридичної дефектності цієї трудової книжки, а тому її належить розглядати як належний та допустимий доказ у справі.

Відповідно до ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсiя призначається з дня звернення за пенсiєю, крiм таких випадкiв, коли пенсiя призначається з бiльш раннього строку: пенсiя за вiком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсiйного вiку, якщо звернення за пенсiєю вiдбулося не пiзнiше трьох мiсяцiв з дня досягнення особою пенсiйного вiку.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дії відповідача щодо відмови у зарахуванні до трудового стажу позивача періодів її роботи з 24 серпня 2016 року з врахуванням до страхового стажу період роботи з 25 травня 1980 року по 20 червня 1995 року в колективно-торгівельному підприємстві "Лаванда"; з 24 червня 1995 року по 10 вересня 1997 року у ПП "Форос"; з 14 вересня 1997 року по 17 лютого 1998 року в ПМП "БТА"; з 19 лютого 1998 року по 22 жовтня 1999 року в ПП "ВалеМарт" є протиправними, оскільки такий підтверджений записами в її трудовій книжці, які виконані відповідно до вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, чітко, без будь-яких виправлень, у чіткій послідовності та відповідності дати, номеру запису з посиланням на відповідний наказ на підставі якого внесено відповідний запис. Належним способом захисту порушеного права позивача є зобовязання відповідача призначити їй пенсію за віком з врахуванням до страхового стажу вищевказаних періодів роботи.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянт як безпідставні, і вважає, що такі не спростовують висновків суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що при прийнятті постанови судом першої інстанції не вирішено всі вимоги позивача. Зокрема, позивач просив зобов'язати відповідача здійснити не лише призначення їй пенсії з врахуванням до страхового стажу відповідних періодів роботи, а й виплачувати таку, тому колегія суддів вважає, що позов і у цій частині необхідно задовольнити.

Враховуючи вищенаведені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вирішив не всі позовні вимоги, що відповідно до п.2 ст. 201 КАС України є підставою для зміни оскаржуваної постанови.

Керуючись ст. 41, 160, 195, 196,198, 201, 207, 206, 254 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську задовольнити частково.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 серпня 2017 року у справі № 344/2660/17 змінити, виклавши абзац 3 резолютивної частини в такій редакції:

«Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком з 24 серпня 2016 року з врахуванням до страхового стажу період роботи з 25 травня 1980 року по 20 червня 1995 року в колективно-торгівельному підприємстві "Лаванда"; з 24 червня 1995 року по 10 вересня 1997 року у ПП "Форос"; з 14 вересня 1997 року по 17 лютого 1998 року в ПМП "БТА"; з 19 лютого 1998 року по 22 жовтня 1999 року в ПП "ВалеМарт"».

У решті постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.І. Мікула

Судді: А.Р. Курилець

ОСОБА_2

Повний текст постанови виготовлено 06 жовтня 2017 року.