Справа № 820/3531/17
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

10 жовтня 2017 р. справа № 820/3531/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Старосєльцевої О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Цабеки К.Є.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Харківській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

встановив:

Суб'єкт владних повноважень, Головне управління ДФС у Харківській області, у порядку адміністративного судочинства заявив вимогу про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, місце реєстрації: вул. Миру, будинок 8, село Різуненкове, Коломацький район, Харківська область, 63110, розрахункові рахунки відсутні) податкового боргу в сумі 4.733,22 грн.

Аргументуючи заявлені вимоги зазначив, що платник податків у добровільному порядку не виконав податкового обовязку. Вказане спричинило утворення спірної суми заборгованості. Вжиті контролюючим органом позасудові заходи стягнення не призвели до погашення суми боргу, а відтак, спірна заборгованість підлягає погашенню в судовому порядку. Посилаючись на вказані вище обставини, позивач просив суд ухвалити рішення про задоволення позову.

Відповідач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, до судового засідання не прибув, про дату, час, місце судового розгляду був повідомлений належним чином, правом надати заперечення не скористався.

Суд, вивчивши доводи позову, повно виконавши процесуальний обов'язок з офіційного з'ясування обставин справи, дослідивши добуті докази в їх сукупності, вислухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів.

За матеріалами справи судом встановлено, що відповідач пройшов передбачену чинним законодавством процедуру державної реєстрації, набув правового статусу субєкта господарювання фізичної особи-підприємця, на обліку як платник податків і зборів знаходиться в Південній об'єднаній державній податковій інспекції м.Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, протягом спірного періоду часу здійснював оподаткування результатів господарської діяльності за правилами спрощеної системи оподаткування.

Як зясовано судом, заявлена субєктом владних повноважень вимога про стягнення коштів грунтується на заяві платника про застосування спрощеної системи оподаткування №370/44 від 15.12.2015 року, котра і зумовила виникнення податкових зобов'язаннях зі сплати єдиного податку з фізичних осіб. (а.с.12-13).

Суд відмічає, що відповідно до ч.1 ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

У спірних правовідносинах порядок сплати податків, зборів стосовно спірної суми заборгованості встановлений Податковим кодексом України.

Так, за загальним правилом згідно з п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проте, у спірних правовідносинах, окрім вказаного правила, згідно з яким факт подачі платником - ФОП заяви про застосування спрощеної системи оподаткування є юридично рівнозначним факту подачі податкової декларації, слід також керуватись положеннями п.295.1 ст.295 Податкового кодексу України, де указано, що платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

У ході розгляду справи судом встановлено, що відповідач подав до контролюючого органу заяву про застосування спрощеної системи оподаткування, якою зобов'язався оплачувати єдиний податок як платник 2 групи.

Проте, у подальшому, не припиняючи у жодний спосіб дії самостійно складеної заяви, припинив виконання податкового обов'язку.

Дослідивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.86 КАС України, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах скінчився перебіг визначених законом строків виконання податкового обов'язку, але фактичних даних, котрі б засвідчували припинення податкового обов'язку внаслідок самостійного і добровільного перерахування платником податків коштів до бюджету, а також з інших підстав відповідно до положень ст.ст.37, 38, 101, 102 Податкового кодексу України (як-то: припинення юридичної дії рішення контролюючого органу про визначення податкового зобовязання чи застосування штрафних санкцій внаслідок застосування платником процедур судового чи позасудового оскарження рішення контролюючого органу, закінчення строків давності, наявність ознак безнадійності боргу тощо) матеріали справи не містять.

Суд вважає, що заявлена суб'єктом владних повноважень до стягнення сума заборгованості відповідає визначенню податкового боргу згідно з п. 14.1.175 ст.14 Податкового кодексу України.

Наявність спірної суми заборгованості підтверджена приєднаною до справи роздруківкою інтегрованої картки особового рахунку платника податків, з якої вбачається наявність податкового боргу за узгодженими грошовими зобов'язаннями зі сплати єдиного податку 1-2 групи, котра за правилами ст.70 КАС України є належним та допустимим доказом невиконаного податкового обов'язку з боку відповідача.

Розглядаючи спір, суд бере до уваги, що правовідносини з приводу примусового виконання контролюючим органом податкового обов'язку платників податків з 01.01.2011р. унормовані приписами Податкового кодексу України, насамперед ст.ст.59, 87-89, 95.

При цьому, суд вважає, що відносно відповідача підлягає застосуванню виключно процедура примусового виконання податкового обов'язку у порядку п.87.11 ст.87 Податкового кодексу України, позаяк у силу ст.ст.2, 24, 50 Цивільного кодексу України відповідач як платник податків насамперед є людиною на відміну від платника податків - юридичної особи.

Згідно з п.87.11 ст.87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Вирішуючи справу, суд бере до уваги, що до предмету доказування по адміністративній справі про стягнення заборгованості, котра утворилась внаслідок невиконання публічного обов'язку з проведення платежу на користь Державного бюджету України, місцевого бюджету чи певного суб'єкта владних повноважень з огляду на приписи ч.1 ст.138 КАС України входять обставини: 1) реального існування зобов'язаної особи як суб'єкта права; 2) виникнення публічного обов'язку по здійсненню платежу; 3) доведення до відома зобов'язаної особи факту виникнення публічного обов'язку по здійсненню платежу; 4) виконання публічного обов'язку в добровільному порядку; 5) дотримання органом контролю чи управління визначеної законом процедури виконання публічного обов'язку в примусовому порядку; 6) існування заборгованості з виконання публічного обов'язку; 7) заявлення органом контролю чи управління вимоги про стягнення в межах визначеного законом строку.

Добутими судом доказами підтверджено, що 15.03.2017р. контролюючим органом складено податкову вимогу №878-17, котра 28.03.2017р. була вручена під підпис відповідачу (а.с.14).

Матеріали справи не містять жодних фактичних даних про припинення юридичної дії вказаного рішення суб'єкта владних повноважень з будь-яких причин.

Матеріали справи також не містять жодних фактичних даних про втрату відповідачем правового статусу ФОП.

Існування підстав, котрі б у спірних правовідносинах звільняли відповідача від податкового обов'язку судовим розглядом не виявлено.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Оскільки судовим розглядом не встановлено факту порушення заявленою субєктом владних повноважень вимогою прав та охоронюваних законом інтересів платника податків у сфері публічно-правових відносин у галузі податкової справи, то позов належить задовольнити, адже обґрунтованість заявленої вимоги підтверджена добутими судом і долученими до матеріалів справи доказами.

Керуючись ст.ст.8 і 19 Конституції України, ст.ст.7-11, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов Головного управління ДФС у Харківській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, місце реєстрації: вул. Миру, будинок 8, село Різуненкове, Коломацький район, Харківська область, 63110) на користь Державного бюджету України податковий борг у сумі 4733,22 грн. (чотири тисячі сімсот тридцять три грн. 22 коп.).

Роз'яснити, що постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Роз'яснити, що постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Старосєльцева О.В.