Справа № 756/8172/17
Суддя: Андрейчук Т. В.
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

10.10.2017 Справа № 756/8172/17
Справа пр. №2-а/756/298/17
ун. №756/8172/17
У Х В А Л А

10 жовтня 2017 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Андрейчука Т.В.

за участю секретаря судового засідання - Приходько І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

У провадженні суду перебуває справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов'язання вчинити дії.

У судові засідання, призначені на 14 год. 15 хв. 09 серпня 2017 року, 14 год. 15 хв. 07 вересня 2017 року та 14 год. 15 хв. 10 жовтня 2017 року, позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судові засідання суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не подавав.

Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник відповідача подала заяву, в якій просила суд розглядати справу за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без розгляду з наступних підстав.

За приписами ч. ч. 1-3 ст. 33 КАС України судові виклики здійснюються повістками про виклик. Повістки про виклик у суд надсилаються особам, які беруть участь у справі. Судовий виклик осіб, які беруть участь у справі, здійснюється рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур'єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 КАС України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається їм за останньою адресою і вважається врученою.

Судові повістки про виклик позивача в судові засідання, призначені на 14 год. 15 хв. 09 серпня 2017 року, 14 год. 15 хв. 07 вересня 2017 року та 14 год. 15 хв. 10 жовтня 2017 року, надсилались ОСОБА_1 за адресою, яку він сам вказав у своїй позовній заяві: АДРЕСА_1, за якою позивач 24 липня 2017 року отримав судову повістку (за цією ж адресою зареєстровано місце проживання позивача) (а. с. 23). Поштове відправлення з судовою повісткою про виклик до суду на 14 год. 15 хв. 07 вересня 2017 року було повернуто відправнику у зв'язку із закінченням встановленого строку зберігання.

Також відповідно до інформації щодо відстеження пересилання поштових відправлень УДППЗ "Укрпошта" адресата, тобто ОСОБА_1, 13 вересня 2017 року повідомлено повторно про надходження на його адресу поштового відправлення за номером 254 (судова повістка про виклик до суду на 14 год. 15 хв. 10 жовтня 2017 року).

Про зміну свого місця проживання позивач суд не повідомляв. Таким чином, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 40 КАС України, судові повістки про виклик позивача до суду на 14 год. 15 хв. 09 серпня 2017 року, 14 год. 15 хв. 07 вересня 2017 року та 14 год. 15 хв. 10 жовтня 2017 року вважаються врученими ОСОБА_1, а відтак він був належним чином повідомлений про судові засідання.

У судові засідання, призначені на 14 год. 15 хв. 09 серпня 2017 року, 14 год. 15 хв. 07 вересня 2017 року та 14 год. 15 хв. 10 жовтня 2017 року, позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судові засідання суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не подавав.

Згідно з нормою п. 4 ч. 1 ст. 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позивач повторно не прибув у попереднє судове засідання чи у судове засідання без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Оскільки позивач, який був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, повторно не з'явився в судове засідання без поважних причин, від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд вважає, що позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без розгляду.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28 жовтня 1998 року та "Креуз проти Польщі" від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Листом Верховного Суду України від 25 січня 2006 року №1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Крім того, як зазначає у своїх рішеннях Європейський суд (зокрема, рішення Європейського суду з прав людини в справах "Пономарьов проти України" та "Мушта проти України"), сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Позивач ОСОБА_1 провадженням у справі за його позовом не цікавився, з матеріалами справи не ознайомлювався, про що свідчить довідковий лист до справи.

У зв'язку з наведеним, залишення позовної заяви без розгляду відповідно до ст. 155 КАС України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

За таких обставин, керуючись ст. 155 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов'язання вчинити дії - залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги в п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.В. Андрейчук