Справа № 826/8622/16
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

04 жовтня 2017 року 09:15 справа №826/8622/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Яцюти М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом1. ОСОБА_1 2. ОСОБА_2 3. ОСОБА_3 4. ОСОБА_4 5. ОСОБА_5 6. ОСОБА_6 7. ОСОБА_7 8. ОСОБА_8 9. ОСОБА_9 10. ОСОБА_10 11. ОСОБА_11 12. ОСОБА_12 13. ОСОБА_13 14. ОСОБА_14 15. ОСОБА_15 16. ОСОБА_16 17. ОСОБА_17 18. ОСОБА_18 19. ОСОБА_19 20. ОСОБА_20 21. ОСОБА_21 22. ОСОБА_22 23. ОСОБА_23 24. ОСОБА_24 25. ОСОБА_25 26. ОСОБА_26 27. ОСОБА_27 28. ОСОБА_28 29. ОСОБА_29 30. ОСОБА_30 31. ОСОБА_31 32. ОСОБА_32 33. ОСОБА_33 34. ОСОБА_34 35. ОСОБА_35 36. ОСОБА_36

доТериторіального управління Державної судової адміністрації України в місті Києві
треті особи1. Головне управління Державної казначейської служби України в місті Києві 2. Деснянський районний суд міста Києва

провизнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач 1), ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач 2), ОСОБА_3 (далі по тексту - позивач 3), ОСОБА_4 (далі по тексту - позивач 4), ОСОБА_5 (далі по тексту - позивач 5), ОСОБА_6 (далі по тексту - позивач 6), ОСОБА_7 (далі по тексту - позивач 7), ОСОБА_8 (далі по тексту - позивач 8), ОСОБА_9 (далі по тексту - позивач 9), ОСОБА_10 (далі по тексту - позивач 10), ОСОБА_11 (далі по тексту - позивач 11), ОСОБА_12 (далі по тексту - позивач 12), ОСОБА_13 (далі по тексту - позивач 13), ОСОБА_14 (далі по тексту - позивач 14), ОСОБА_15 (далі по тексту - позивач 15), ОСОБА_16 (далі по тексту - позивач 16), ОСОБА_17 (далі по тексту - позивач 17), ОСОБА_18 (далі по тексту - позивач 18), ОСОБА_19 (далі по тексту - позивач 19), ОСОБА_20 (далі по тексту - позивач 20), ОСОБА_21 (далі по тексту - позивач 21), ОСОБА_22 (далі по тексту - позивач 22), ОСОБА_23 (далі по тексту - позивач 23), ОСОБА_24 (далі по тексту - позивач 24), ОСОБА_25 (далі по тексту - позивач 25), ОСОБА_26 (далі по тексту - позивач 26), ОСОБА_27 (далі по тексту - позивач 27), ОСОБА_28 (далі по тексту - позивач 28), ОСОБА_29 (далі по тексту - позивач 29), ОСОБА_30 (далі по тексту - позивач 30), ОСОБА_31 (далі по тексту - позивач 31), ОСОБА_32 (далі по тексту - позивач 32), ОСОБА_33 (далі по тексту - позивач 33), ОСОБА_34 (далі по тексту - позивач 34), ОСОБА_35 (далі по тексту - позивач 35), ОСОБА_36 (далі по тексту - позивач 36) звернулись до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в місті Києві (далі по тексту - відповідач), в якому просять: 1) визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації в місті Києві щодо невиплати позивачам заробітної плати за період з 26 жовтня 2014 року по 31 березня 2015 року відповідно до частини першої статті 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у редакції Закону України "Про прокуратуру"; 2) визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації в місті Києві щодо невиплати позивачам заробітної плати за період з 01 травня 2014 року по 31 грудня 2015 року відповідно до абзацу 2 частини першої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в редакції закону "Про забезпечення права на справедливий суд"; 3) зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації в місті Києві нарахувати та виплати позивачам заробітну плату за період з 26 жовтня 2014 року по 31 березня 2015 року відповідно до посадового окладу встановленого частиною першої статті 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у редакції Закону України "Про прокуратуру" з урахуванням проведених виплат; 4) зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації в місті Києві нарахувати та виплати позивачам заробітну плату за період з 01 травня 2015 року по 31 грудня 2015 року відповідно до посадового окладу встановленого абзацом 2 частини першої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в редакції закону "Про забезпечення права на справедливий суд" з урахуванням проведених виплат.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 червня 2016 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/8622/16, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 листопада 2016 року залучено до участі в адміністративній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Деснянський районний суд міста Києва (далі по тексту - третя особа 2).

В судовому засіданні 20 лютого 2017 року позивач 29 позовні вимоги підтримав; представник відповідача проти позову заперечив; інші позивачі та представники третіх осіб до суду не прибули, у зв'язку із чим, на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив розглядати справу у письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , згідно з довідкою Деснянського районного суду міста Києва від 13 квітня 2016 року №28, працює у цьому суді на посаді секретаря судових засідань.

ОСОБА_2, згідно з довідкою Деснянського районного суду міста Києва від 13 квітня 2016 року №29, працює у цьому суді на посаді секретаря судових засідань.

ОСОБА_3, згідно з довідкою Деснянського районного суду міста Києва від 13 квітня 2016 року №30, працює у цьому суді на посаді секретаря судових засідань.

ОСОБА_4, згідно з довідкою Деснянського районного суду міста Києва від 13 квітня 2016 року №28, працює у цьому суді на посаді секретаря судових засідань.

ОСОБА_5, згідно з довідкою Деснянського районного суду міста Києва від 13 квітня 2016 року №33, обіймала посаду секретаря судових засідань з 16 липня 2012 року по 06 липня 2015 року; з 07 липня 2015 року тимчасово переведена на посаду помічника судді у цьому суді.

ОСОБА_6, згідно з довідкою Деснянського районного суду міста Києва від 13 квітня 2016 року №31, працює у цьому суді на посаді старшого секретаря.

ОСОБА_7, згідно з довідкою Деснянського районного суду міста Києва від 13 квітня 2016 року №34, працює у цьому суді на посаді секретаря судових засідань.

ОСОБА_8, згідно з довідкою Деснянського районного суду міста Києва від 13 квітня 2016 року №35, працює у цьому суді на посаді секретаря судових засідань.

ОСОБА_9, згідно з довідкою Деснянського районного суду міста Києва від 13 квітня 2016 року №36, працює у цьому суді на посаді консультанта.

ОСОБА_10, згідно з довідкою Деснянського районного суду міста Києва від 13 квітня 2016 року №37, працювала у цьому суді на посаді консультанта; 12 березня 2016 року звільнена із займаної посади за власним бажанням.

ОСОБА_11, згідно з довідкою Деснянського районного суду міста Києва від 13 квітня 2016 року №27, обіймала посаду консультанта з 16 листопада 2012 року по 30 березня 2016 року; з 31 березня 2016 року призначена на посаду керівника апарату Деснянського районного суду міста Києва.

ОСОБА_12, згідно з довідкою Деснянського районного суду міста Києва від 13 квітня 2016 року №38, працює у цьому суді на посаді секретаря судових засідань.

ОСОБА_13, згідно з довідкою Деснянського районного суду міста Києва від 13 квітня 2016 року №39, працює у цьому суді на посаді старшого секретаря.

ОСОБА_14, згідно з довідкою Деснянського районного суду міста Києва від 13 квітня 2016 року №40, працює у цьому суді на посаді консультанта.

ОСОБА_37, згідно з довідкою Деснянського районного суду міста Києва від 13 квітня 2016 року №42, працює у цьому суді на посаді секретаря судових засідань.

ОСОБА_16 згідно з довідкою Деснянського районного суду міста Києва від 13 квітня 2016 року №43, з 03 жовтня 2011 року по 30 березня 2016 року обіймала посаду консультанта; з 31 березня 2016 року призначена на посаду заступника керівника апарату Деснянського районного суду міста Києва.

ОСОБА_17, згідно з довідкою Деснянського районного суду міста Києва від 13 квітня 2016 року №44, працює у цьому суді на посаді секретаря судових засідань.

ОСОБА_18, згідно з довідкою Деснянського районного суду міста Києва від 13 квітня 2016 року №45, працює у цьому суді на посаді секретаря судових засідань.

ОСОБА_19, згідно з довідкою Деснянського районного суду міста Києва від 13 квітня 2016 року №46, працює у цьому суді на посаді секретаря судових засідань.

ОСОБА_20, згідно з довідкою Деснянського районного суду міста Києва від 13 квітня 2016 року №48, працює у цьому суді на посаді секретаря судових засідань.

ОСОБА_21, згідно з довідкою Деснянського районного суду міста Києва від 13 квітня 2016 року №47, працює у цьому суді на посаді секретаря судових засідань.

ОСОБА_22, згідно з довідкою Деснянського районного суду міста Києва від 13 квітня 2016 року №49, працює у цьому суді на посаді секретаря.

ОСОБА_23, згідно з довідкою Деснянського районного суду міста Києва від 13 квітня 2016 року №50, працює у цьому суді на посаді секретаря судових засідань.

ОСОБА_24, згідно з довідкою Деснянського районного суду міста Києва від 13 квітня 2016 року №51, працює у цьому суді на посаді консультанта.

ОСОБА_25, згідно з довідкою Деснянського районного суду міста Києва від 13 квітня 2016 року №52, працює у цьому суді на посаді секретаря.

ОСОБА_26, згідно з довідкою Деснянського районного суду міста Києва від 13 квітня 2016 року №53, працює у цьому суді на посаді судового розпорядника.

ОСОБА_27, згідно з довідкою Деснянського районного суду міста Києва від 13 квітня 2016 року №54, працює у цьому суді на посаді секретаря.

ОСОБА_28, згідно з довідкою Деснянського районного суду міста Києва від 13 квітня 2016 року №55, працює у цьому суді на посаді старшого секретаря.

ОСОБА_29, згідно з довідкою Деснянського районного суду міста Києва від 13 квітня 2016 року №56, працює у цьому суді на посаді секретаря судових засідань.

ОСОБА_30, згідно з довідкою Деснянського районного суду міста Києва від 13 квітня 2016 року №57, працює у цьому суді на посаді секретаря судових засідань.

ОСОБА_32, згідно з довідкою Деснянського районного суду міста Києва від 13 квітня 2016 року №58, працює у цьому суді на посаді секретаря судових засідань.

ОСОБА_33, згідно з довідкою Деснянського районного суду міста Києва від 13 квітня 2016 року №59, працює у цьому суді на посаді секретаря судових засідань.

ОСОБА_34, згідно з довідкою Деснянського районного суду міста Києва від 13 квітня 2016 року №30, працює у цьому суді на посаді старшого секретаря.

ОСОБА_38, згідно з довідкою Деснянського районного суду міста Києва від 13 квітня 2016 року №61, працює у цьому суді на посаді секретаря судових засідань.

ОСОБА_35, згідно з довідкою Деснянського районного суду міста Києва від 13 квітня 2016 року №63, працює у цьому суді на посаді секретаря судових засідань.

ОСОБА_36, згідно з довідкою Деснянського районного суду міста Києва від 13 квітня 2016 року №62, працює у цьому суді на посаді секретаря судових засідань.

Довідка щодо ОСОБА_31 про обіймання останньою відповідної посади у Деснянському районному суді міста Києва в матеріалах справи відсутня.

Позивачі вважають протиправною поведінку відповідача, оскільки відповідно до Закону України "Про прокуратуру" та Закону України "Про судоустрій та статус суддів" оклади позивачів, як працівників апарату суду, починаючи з 26 жовтня 2014 року повинні становити 30% від окладу судді місцевого суду, проте, на вказану дату посадові оклади не були змінені та становили 1 218,00 грн., як і не змінились відповідні нарахування.

Відповідач у письмовому запереченні проти позову вказав на відсутність повноважень щодо здійснення перерахунку посадових окладів без відповідного правового врегулювання та збільшення видатків з Державного бюджету України та зазначив про правомірність нарахування заробітної плати позивачам, з урахуванням розмірів посадових окладів, передбачених відповідним додатком постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року №268, затвердженими у встановленому порядку штатними розписами, та у межах фонду заробітної плати, затвердженого у кошторисах за відповідні роки.

Треті особи письмових пояснень з приводу заявлених позовних вимог до суду не надали.

Окружний адміністративний суд міста Києва, вирішуючи спір по суті позовних вимог, звертає увагу на наступне.

26 жовтня 2014 року набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" №1697-VII (далі по тексту - Закон №1697-VII), яким внесено зміни до статті 144 Законом України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VI, зокрема, передбачено, що розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду, посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців.

Абзацом другим підпункту 1 і абзацом третім підпункту 2 пункту 13 розділу XIII Закону №1697-VII Кабінет Міністрів України зобов'язано у тримісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону, привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та у двомісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону, внести на розгляд Верховної Ради України пропозиції щодо приведення законодавчих актів у відповідність із цим Законом, у тому числі з метою забезпечення збільшення видатків Державного бюджету України на оплату праці працівників апаратів судів та встановлення їм посадових окладів у розмірі, не меншому за передбачені Законом №2453-VI.

З 28 березня 2015 року Законом України "Про забезпечення права на справедливий суд" №192-VІІІ (далі по тексту - Закон №192-VІІІ) затверджено нову редакцію Закону України "Про судоустрій і статус суддів", статтею 147 якого встановлено, що розмір заробітної плати працівників апаратів судів, Державної судової адміністрації України, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Національної школи суддів України, їхнє побутове забезпечення і рівень соціального захисту визначаються законом і не можуть бути меншими, ніж у відповідних категорій державних службовців органів законодавчої та виконавчої влади. При цьому розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду. Посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців.

Підпунктом 2 пункту 13 Перехідних положень Закону №192 Кабінет Міністрів України зобов'язано у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.

Згідно з пунктом 2 частини тринадцятої розділу XIII "Перехідні положення" Закону України "Про прокуратуру" Кабінет Міністрів України у двомісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього закону, мав внести на розгляд Верховної Ради України пропозиції щодо приведення законодавчих актів у відповідність із цим законом, у тому числі з метою забезпечень збільшення видатків Державного бюджету України на оплату у розмірі, не меншому ніж передбачений Законом України "Про судоустрій і статус суддів".

Пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік" установлено, що норми і положення частини першої штаті 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" застосовуються в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного бюджету.

Частиною п'ятою статті 149 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що правовий статус працівників апарату суду встановлено Законом України "Про державну службу". Умови оплати праці, матеріально-побутового, медичного, санаторно-курортного і транспортного забезпечення працівників апарату суду визначаються на засадах, що встановлені для відповідної категорії працівників апаратів центральних та місцевих органів

Законом України "Про забезпечення права па справедливий суд" затверджено нову редакцію Закону України "Про судоустрій і статус суддів". Відповідно цієї редакції матеріальне, побутове забезпечення та соціальний захист працівників судової системи визначаються статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів". При цьому згідно з підпунктом 2 пункту 13 Перехідних положень Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" Кабінет Міністрів України у тримісячний строк з дня набрання чинності Законом має привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.

Наведене узгоджується із положеннями частин сьомої, восьмої статті 33 Закону України "Про державну службу", згідно з якими умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України. Джерелом формування фонду оплати праці державних службовців є Державний бюджет України та інші джерела, визначені для цієї мети положеннями про органи державної виконавчої влади, затвердженими указами Президента України та постановами Кабінету Міністрів України.

Аналогічні положення закріплено також частиною другою статті 8 Закону України "Про оплату праці", яка передбачає, що умови та розміри оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оплату праці" оплата праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законодавчих та інших нормативних актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів у межах бюджетних асигнувань та інших позабюджетних доходів. Обсяги витрат на оплату праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом.

Враховуючи, що вказані видатки не передбачені у Державному бюджеті України на 2015 рік, пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" визначено, що норми і положення, зокрема, частини першої статті 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" застосовуються у порядку та розмірах встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного та місцевого бюджетів.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року №268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" затверджено схему посадових окладів керівних працівників і спеціалістів апарату місцевих загальних судів (додаток 47).

Згідно з частинами першою та другою статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 51 Бюджетного кодексу України керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах.

Отже, діючим законодавством закріплене право працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, на посадовий оклад у розмірі 30 відсотків від посадового окладу судді місцевого суду.

Разом з тим, розпорядники (одержувачі) коштів Державного бюджету України реалізують будь-які бюджетні зобов'язання та платежі за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет.

Суд встановив, що у період з 26 жовтня 2014 року по 09 вересня 2015 року зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року №268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" не вносились, а Законом України про Державний бюджет України на відповідний 2014 рік видатки на реалізацію згадуваних статей Закону України "Про судоустрій і статус суддів" не передбачались.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач 2 не наділені повноваженнями самостійно, без відповідного правового врегулювання та фінансової можливості здійснювати перерахунок посадового окладу позивача та нарахованих на нього виплат.

Таким чином, суд приходить до висновку щодо правомірності поведінки Територіального управління Державної судової адміністрації України у місті Києві в частині виплати позивачу заробітної плати в межах видатків державного бюджету на оплату праці таких працівників та у розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Наведене узгоджується з правовою позицією викладеною у постановах Верховного Суду України від 12 липня 2016 року №820/4648/15 та від 13 липня 2016 року №818/3372/15, №820/4653/15.

У свою чергу відповідно до частини першої статті 2442 Кодексу адміністративного судочинства України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

За таких підстав суд приходить до висновку, що позові вимоги про визнання протиправною бездіяльності Територіального управління Державної судової адміністрації в місті Києві та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату заробітної плати нормативно не підтверджуються.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За таких підстав суд приходить до висновку, що позові вимоги нормативно не підтверджуються.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем доведено правомірність своєї поведінки з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у свою чергу позивачі не довели обставини на яких ґрунтуються їхні вимоги щодо перерахунку заробітної плати, тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_37, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_38, ОСОБА_35 та ОСОБА_36 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко