Справа № 307/1443/17
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/9468/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

за участю секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області на постанову Тячівського районного суду Закарпатської області від 26 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Тячівського відділу Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

07.06.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Тячівського відділу Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області, в якому просить скасувати постанову інспектора дорожнього нагляду Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія АР №182420 від 30.05.2017 року.

Постановою Тячівського районного суду Закарпатської області від 26 липня 2017 року позов задоволено. Скасовано постанову інспектора дорожнього нагляду Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_2, серія АР за №182420 від 30.05.2017 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладенні адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що ОСОБА_1 оспорив допущене порушення і адміністративне стягнення при складанні постанови, а саме: зазначив у постанові не згідний. Таким чином, інспектор дорожнього нагляду Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_2, у відповідності до вимог ст. 258 КУпАП, повинен був скласти протокол про адміністративне правопорушення. Ці вимоги Закону інспектором не дотримані, у звязку з чим не було зясовано всіх обставин справи та прийнято передчасне рішення про винність ОСОБА_1 у вчиненні правопрушення, передбаченого ст.122 ч.3 КУпАП. Відтак, відповідачем в даній справі не доведено правомірності оскаржуваного рішення.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, вважаючи її прийнятою із порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку. У апеляційній скарзі просить скасувати постанову Тячівського районного суду Закарпатської області від 26 липня 2017 року та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначає, що оскільки в діях гр. ОСОБА_1 наявний склад адміністративного проступку, що виразилося в порушенні ним п.«в» 15.10. ПДР України (на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м), інспектором дорожнього нагляду сектору первенції Тячівського ВП ГУНП було винесено постанову серії АР №182420 від 30.05.2017 року за скоєння адміністративного правопорушення передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Апелянт стверджує, що за результатом розгляду скарги ОСОБА_3 від 27.05.2017р., неправомірних дій з боку інспектора дорожнього нагляду сектору превенції Тячівського ВП ГУНП ОСОБА_2 не виявлено, що підтверджується висновком службової перевірки від 16.06.2017 року.

Разом з тим, апелянт вказує на те, що на місці події дійсно не складався протокол про адміністративне правопорушення і це не суперечить вимогам закону з огляду на те, що відповідно до вимог ч.3 ст.258 КУпАП протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Також, звертає увагу на те, що відкриваючи провадження у справі та задовольняючи позов, судом першої інстанції не встановлено особу, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, зокрема не зясовано, що позов предявлено не до тієї особи яка повинна відповідати за адміністративним позовом.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що 25.05.2017р. о 11 год 50 хв, позивач, керуючи транспортним засобом марки «HYUNDAI Matrix», д.н.з. А0 0320 АЕ, в м. Тячів, по вул. Кошути, здійснив стоянку на тротуарі менше 2 м для руху пішоходів, чим створив перешкоду для руху пішоходів, та порушив 15.10 «в» ОСОБА_4 дорожнього руху.

Про затримання транспортного засобу інспектором дорожнього нагляду сектору первенції Тячівського ВП ГУНП ОСОБА_2 в присутності двох свідків було складено акт огляду та затримання транспортного засобу від 25.05.2017 року.

За вчинення вказаного адміністративного правопорушення інспектором дорожнього нагляду Тячівського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_2 винесено постанову серії АР №182420 від 30.05.2017 року про притягнення ОСОБА_1 за ч.3 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн.

В силу статті 222 КУпАП передбачає, що органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3,5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.ст.124-1-126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У відповідності до вимог ч.3 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених ст.258 цього кодексу.

Згідно з ч. 2, 4 ст.258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.283 КУпАП.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення, в тому числі, і правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху.

Стаття 258 КУпАП містить вичерпний перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015р. та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015р. за №1408/27853 (далі Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що складання працівниками органів і підрозділів Національної поліції протоколу про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.122 КУпАП є необов'язковим.

Щодо суті самого порушення позивачем ОСОБА_4 дорожнього руху, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Відповідно до вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 3 ст.122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на пятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України Про дорожній рух», встановлюють ПДР України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001р. (із змінами та доповненнями).

Пунктом 1.1 ПДР України визначено, що ці ОСОБА_4 відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих ОСОБА_4.

Пунктом 1.9 ПДР України передбачено, що особи, які порушують ці ОСОБА_4, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У відповідності до п.15.10 (в) ПДР України стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

В свою чергу, згідно з п.1 ст.247 КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015р. та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015р. за №1408/27853 (далі Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст.245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Системний аналіз вказаних норм чинного законодавства України дає підстави для висновку про те, що інспектор дорожнього нагляду Тячівського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_2 діяв у межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством України, а постанова про адміністративне правопорушення серії АР №182420 від 30.05.2017 року про притягнення ОСОБА_1 за ч.3 ст.122 КУпАП за формою відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

З урахуванням викладеного вище, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності, а постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення, з дотриманням вимог чинного законодавства.

Отже, оскаржувана постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст. 202 КАС України є підставою для скасування та прийняття нової постанови.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, п.3 ч.1 ст.198, п.4 ст. 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області задовольнити.

Постанову Тячівського районного суду Закарпатської області від 26 липня 2017 року №307/1443/17 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Тячівського відділу Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_5
судді ОСОБА_6
ОСОБА_7
Повний текст судового рішення виготовлено 10.10.2017р.