Справа № 802/468/17-а
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2017-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/468/17-а

Головуючий у 1-й інстанції: Мультян М.Б.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

02 жовтня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: Кадончікова А.О.,

представника відповідача: Ільчика О.В.,

представника третьої особи: Савоткіна Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 22 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України, Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 22 червня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення позовних вимог. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Представники відповідача та третьої особи в судовому засіданні заперечили проти доводів апеляційної скарги, у зв`язку з чим просили залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, позивача та його представника, представника відповідача та представника третьої особи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, наказом № 183 від 29 вересня 1997 року ОСОБА_1 прийнято на військову службу за контрактом у добровільному порядку до військової частини А-0170 штаб ВПС України м. Вінниця.

17 січня 2001 року відповідно до наказу Командуючого ВПС України № 10 строк служби за контрактом у військовій частині А-0170 штабу ВПС України м. Вінниця продовжено до 29 вересня 2005 року.

ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Міністерства оборони України на посаді водія-електрика відділення відділу бойового управління.

17 серпня 2001 року під час проходження на території частини військових навчань ОСОБА_1 отримав травму хребта поперекового відділу та міжхребцеву грижу попереку виконуючи наказ про переміщення збройової піраміди. Піднімаючи піраміду не зміг її втримати та відчув біль в попереку після чого перетягнув піраміду на місце куди сказав начальник.

Надалі позивач став погано себе почувати, почало боліти і колоти в поясниці, також почала німіти ліва нога, після чого він одразу звернувся до вищого начальницького складу частини по медичну допомогу та був направлений з дозволу командира до санчастини. Лікар після огляду зазначив, що в ОСОБА_1 грижа в попереку і направив його до воєнного медичного центу ВВС України. Так, діагноз лікаря з військової частини отримання травми попереку - гостра люмбалгія з вираженим больовим синдромом.

Постановою військово-лікарської комісії шпиталю ВМЦ ВПС України у м. Вінниця від 21 лютого 2002 року ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби на підставі п. 185 п.п. В (за станом здоров`я) "Положення про проходження військової служби солдатами, матросами, сержантами і старшинами" та відповідно до наказу командирі військової частини А-0170 № 88 від 13 червня 2002 року знятий із військового обліку.

23 листопада 2016 року ОСОБА_1 повторно звернувся до Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України щодо перегляду рішення штатної ВЛК ВМЦ ВПС України від 21 лютого 2002 року про причини інвалідності (а.с. 15-18).

Листом № 6935 від 05 грудня 2016 року Центральна військово-лікарська комісія Міністерства оборони України повідомила ОСОБА_1 , що відповідно до свідоцтва про хворобу № 122 від 21 лютого 2002 року він визнаний непридатним до військової служби зі зняттям з військового обліку за наслідками травми (падіння з дерева) отриманої внаслідок нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби і комісія по протоколу № 1698 від 18 квітня 2016 року обґрунтовано пов`язала травму з проходженням військової служби (а.с. 19).

Не погоджуючись з вказаною відмовою, позивач звернувся до суду з адміністративним повозом.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог виходив з того, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, які передбаченні чинним законодавством України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Порядок встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори, та колишніх військовослужбовців зі службою у Збройних Силах України регулюється Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України затвердженого наказом Міністерства оборони України № 402 від 14 серпня 2008 року (далі - Положення).

Відповідно до пункту 1.1. Положення військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Одним із основних завдань військово-лікарської експертизи є визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть (абз. 7 пункту 1.3 Положення).

Відповідно до пункту 2.3.1. Положення Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК) є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України.

Пунктом 2.3.3. Положення визначено, що на ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також: розроблення та участь у розробленні проектів нормативно-правових актів, посібників, методичних рекомендацій з питань військово-лікарської експертизи; розроблення спільно з головними медичними спеціалістами Міністерства оборони України та МОЗ України медичних показань для військово-професійного призначення призовників до видів Збройних Сил України, родів військ та за військовими спеціальностями; розроблення спільно з головними медичними спеціалістами Міністерства оборони України науково обґрунтованих вимог до стану здоров`я військовослужбовців з метою максимального збереження їх на військовій службі, запобігання необґрунтованого їх звільнення із Збройних Сил України за станом здоров`я; перевірка якості лікувально-профілактичної роботи у цілях військово-лікарської експертизи серед військовослужбовців у військових частинах і лікувальних закладах Міністерства оборони України; контроль за лікувально-оздоровчою роботою серед допризовників, організація медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних та резервістів (кандидатів у резервісти); контроль за об`єктивністю та достовірністю надання ВЛК, командуваннями військових частин довідок про обставини одержання військовослужбовцями і призваними на збори військовозобов`язаними, резервістами травм (поранень, контузій, каліцтв); розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; аналіз та узагальнення результатів і досвіду роботи підпорядкованих ВЛК; проведення спільно з головними (провідними) медичними спеціалістами та іншими лікарями-спеціалістами аналізу й оцінки результатів медичного огляду військовослужбовців та інших контингентів, розробка пропозицій для покращення військово-лікарської експертизи; організація та керівництво науковою роботою з питань військово-лікарської міжхребцеву грижу попереку виконуючи наказ про переміщення збройової піраміди. Піднімаючи піраміду не зміг її втримати та відчув біль в попереку після чого перетягнув піраміду на місце куди сказав начальник.

Згідно пункту 2.3.4. Положення ЦВЛК має право: оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення; перевіряти роботу підпорядкованих ВЛК з питань військово-лікарської експертизи; перевіряти організацію медичного огляду військовослужбовців та інших осіб у військових, цивільних лікувальних закладах, військових частинах; перевіряти організацію та стан лікувально-діагностичної роботи у військових, цивільних лікувальних закладах, медичних підрозділах військових частин та ВВНЗ у цілях військово-лікарської експертизи; витребовувати документи в частині, що характеризують обставини отримання захворювання, поранення, травми, каліцтва, необхідні для прийняття постанови про їх причинний зв`язок, а саме: виписки (витяги) з матеріалів адміністративного розслідування, матеріалів дізнання або судового розгляду, а також витяги з наказів, актів; особові та пенсійні справи, медичні документи (у разі витребовування оригіналів зазначених документів вони повертаються за належністю після складання протоколу); архівні довідки, характеристики та інші документи, необхідні для прийняття постанови (у разі надання копій зазначених вище документів копії підшиваються до складеного протоколу та передаються до архіву зі строком зберігання 50 років); залучати головних медичних фахівців Міністерства оборони України, лікарів-спеціалістів Головного військово-медичного клінічного центру та інших військових лікувальних закладів, спеціалістів інших спеціальностей, начальників медичної служби та представників командування (керівництва) військових частин, де проходить службу військовослужбовець, що оглядається, для вирішення питань військово-лікарської, лікарсько-льотної експертизи; перевіряти у військових комісаріатах і закладах охорони здоров`я України організацію, стан та результати лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників та призовників, медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, осіб, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних, резервістів; направляти міжхребцеву грижу попереку виконуючи наказ про переміщення збройової піраміди. Піднімаючи піраміду не зміг її втримати та відчув біль в попереку після чого перетягнув піраміду на місце куди сказав начальник.

Відповідно до глави 21 розділу II Положення причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, каліцтв, травм з виконанням обов`язків військової служби встановлюється у наступних випадках:

- під час служби у складі діючої армії і флоту у роки Громадянської війни, Великої Вітчизняної війни та війни з Японією (Другої світової війни), участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни (Другої світової війни), а також при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота) або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань;

- якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане (крім випадків протиправного діяння), у разі фактичного виконання службових обов`язків під час проходження військової служби в частинах, які не входили до складу діючої армії.

При ураженнях, зумовлених дією ДІВ, КРП, джерел ЕМП, ЛВ, мікроорганізмів І-ІІ груп патогенності, а також токсичних речовин, які виникають у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби, приймається постанова - "Травма (зазначити фактор), так, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби".

- якщо захворювання, поранення (контузія, травма, каліцтво) одержане в період перебування в країнах, де велись бойові дії (Перелік країн затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1994 року № 63 "Про організаційні заходи щодо застосування Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (із змінами), далі - Перелік країн), і військовослужбовець визнаний учасником бойових дій;

- якщо захворювання виникли у період ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, загострились або ускладнились, призвели до інвалідності чи смерті у строки, передбачені наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 травня 1997 року № 150 "Про затвердження нормативних актів щодо хвороб, при яких може бути встановлений причинний зв`язок з дією іонізуючого опромінення та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС", зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 вересня 1997 року за №448/2252, (далі - наказ МОЗ України від 17 травня 1997 року №150), і військовослужбовець, колишній військовослужбовець має посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС;

- якщо той, військовослужбовець (колишній військовослужбовець), брав участь у ліквідації аварії на ядерних об`єктах (АЕС, ядерних енергетичних установках, ядерних реакторах тощо), крім аварії на Чорнобильській АЕС, внаслідок чого в нього виникли захворювання у строки, передбачені наказом МОЗ України від 17 травня 1997 року №150, і має посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС;

- якщо той, хто пройшов медичний огляд, брав участь у випробуванні ядерної зброї, бойових радіоактивних речовин, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, внаслідок чого в нього виникли захворювання у строки, передбачені наказом МОЗ України від 17 травня 1997 року №150, і має посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Визначення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у громадян із проходженням ними військової служби (військових зборів) у діяльності ВЛК має першочергове значення для вирішення питань соціального захисту військовослужбовців, громадян, які знаходились на військовій службі та воєнних зборах. Від висновку ВЛК про причинний зв`язок залежить peaлізація прав на одержання одноразової допомоги у зв`язку з ушкодженням здоров`я, розмір пенсійного забезпечення, соціальних пільг і гарантій.

Згідно з Положенням, на ВЛК покладено визначення причинного зв`язку поранень (травм, контузій, каліцтв) і захворювань у військовослужбовців, громадян, які проходили військову службу та військові збори, а також визначення причинного зв`язку поранень (травм, контузій, каліцтв) і захворювань, що призвели до смерті військовослужбовців. Визначення причинного зв`язку захворювань, що призвели до смерті колишніх військовослужбовців, відноситься до компетенції ВЛК та може розглядатися органами державної служби медико-соціальної експертизи, які підпорядковуються Міністерству охорони здоров`я України. Причинний зв`язок поранень (травм, контузій, каліцтв) і захворювань у колишніх військовослужбовців, які були оглянуті військово-лікарськими комісіями розформованих військових округів, груп військ, визначають або переглядають штатні ВЛК.

Військово-лікарська комісія під час огляду військовослужбовців, громадян, призваних на військові збори, якщо їм встановлено діагноз, повинні визначати причинний зв`язок отриманих цими особами поранень (травм, контузій, каліцтв) і захворювань, в тому числі і особам, які знаходяться під слідством (судом) та визнані ВЛК непридатними до військової служби. За документами ВЛК можуть визначати причинний зв`язок поранень (травм, контузій, каліцтв) і захворювань у колишніх військовослужбовців у випадках, якщо колишні військовослужбовці в період проходження військової служби (військових зборів):

були оглянуті ВЛК;

перебували на лікуванні;

були звільнені з військової служби "через хворобу", "за станом здоров`я";

якщо у громадянина є явні наслідки тілесних ушкоджень, отриманих під час бойових дій в період проходження військової служби (військових зборів). При цьому характер і давність явних тілесних ушкоджень встановлюється судово-медичним експертом.

Висновок ВЛК про причинний зв`язок поранень (контузій, травм, каліцтв), захворювань виноситься в наступних формулюваннях:

а) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини" якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) було одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії і флоту у роки Громадянської війни, Великої Вітчизняної війни та війни з Японією (Другої світової війни), участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни (Другої світової війни), а також при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота) або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань.

б) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане тим, хто пройшов медичний огляд (крім випадків протиправного діяння), у разі фактичного виконання службових обов`язків під час проходження військової служби в частинах, які не входили до складу діючої армії.

Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, у випадках, передбачених частиною 3 статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", а саме:

1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);

2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;

3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);

4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;

5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Положенням про військово лікарську експертизу визначено, що постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), у якій зазначається, що військовослужбовець (військовозобов`язаний, резервіст) проходив військову службу (збори) в момент одержання поранення (контузії, травми, каліцтва). Детальне зазначення обставин отримання поранення (контузії, травми, каліцтва) у довідці обов`язкове.

Постанова ВЛК приймається коли наявне захворювання за зазначений період служби досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби. Постанова в такому формулюванні приймається при хронічних, повільно прогресуючих захворюваннях, за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з країни, де велись бойові дії, або пізніше, але за даними за зазначені десять років, якщо вони дозволяють віднести початок захворювання на період участі в бойових діях.

Також, приймається при хронічних повільно прогресуючих захворюваннях за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з діючої армії або пізніше, але за даними за зазначені десять років, якщо вони дозволяють віднести початок захворювання на період перебування в діючій армії:

-"Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, які не входять до складу діючої армії, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби за військовою спеціальністю.

Постанова про причинний зв`язок захворювань оформляється:

- на військовослужбовців свідоцтвом про хворобу (довідкою), яке підлягає затвердженню штатною ВЛК;

- на колишніх військовослужбовців витягом з протоколу засідань штатної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, травм, контузій, каліцтв).

Таким чином, питання визначення інвалідності та її причин це є питання спеціальної компетенції військово-лікарської експертизи.

Колегія суддів не погоджується з твердженнями позивача щодо не встановлення причин наслідкового зв`язку між отриманою травмою та проходженням військової служби з огляду на наступне.

В архівній довідці галузевого державного архіву Міністерства оборони України вказано, що надати інформацію про відрядження на лікування за період з 17 серпня 2001 року по 26 серпня 2001 року, а також отримання травми 17 серпня 2001 року та 13 жовтня 2001 року ОСОБА_1 немає можливості, тому що у перевірених наказах командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) за період з 17 серпня по 13 жовтня 2001 року ОСОБА_1 не значиться (а.с. 20).

Також у листі від 05 грудня 2016 року Центральна військово-лікарська комісія зазначила, що в наданих документах, які розглядались в комісії, факт травми і обставин її отримання (травма поперекового відділу хребта 17 серпня 2001 року) не підтверджується військово-медичними документами, а згадується тільки у звернені ОСОБА_1 , а тому при вирішенні експертних питань не може бути прийнята до уваги.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що 17 серпня 2001 року ОСОБА_1 звертався за медичною допомогою з приводу захворювання "гострою люмбалгії, люмбаго".

Таким чином, причини наслідкового зв`язку між отриманою травмою та проходженням військової служби встановити неможливо, оскільки, факт отримання травми підтверджується лише поясненнями позивача.

Разом з тим, відповідно до п.п.21.18, 21.19, 21.21 Положення якщо свідоцтво про хворобу не збереглось, підставою для прийняття постанови про причинний зв`язок захворювання (поранення) є записи в документах (історія хвороби, довідка архіву, медична довідка, медична, червоноармійська або службова книжки, прохідне свідоцтво, особова справа, свідоцтво про звільнення від військового обов`язку, військовий квиток, витяг із документів військової частини, матеріалів службового розслідування, дізнання, досудового слідства або суду).

Щодо позовної вимоги зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Міністерства оборони України переглянути рішення та винести нове рішення яким встановити, що причиною інвалідності (нещасного випадку) є травма (захворювання) одержане ОСОБА_1 під час виконання обов`язків військової служби (навчань) за контрактом на посаді старшого солдата контрактної служби ЗСУ, водія-електрика відділення (обробки зарубіжної інформації) відділу бойового управління та (телекомунікаційного зв`язку) командно-розвідувального Центру штаба ВВС України із зазначенням формулювання - "травма, ТАК, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби", колегія суддів зазначає наступне.

З Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, випливає, що лише в компетенції ВЛК є право встановлення причинно-наслідкового зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців.

Отже, суд не може підміняти ВЛК щодо реалізації ним повноважень, наданих законодавством.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 22 червня 2017 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 22 червня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 05 жовтня 2017 року.

Головуючий Загороднюк А.Г.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.