Справа № 405/1605/17 (2-а/405/58/17)
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2017-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2017 рокусправа № 405/1605/17 (2-а/405/58/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Чередниченка В.Є.
суддів: Іванова С.М. Панченко О.М.
за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпро адміністративну справу за апеляційною скаргою Кропивницького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 липня 2017 року у справі №405/1605/17(2-а/405/58/17) за позовом ОСОБА_1 до Кропивницького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 27 березня 2017 року звернувся до суду з позовом до Кропивницького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області, згідно з яким, просить:
- визнати протиправними дії відповідача по відмові позивачу в призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку на 10 років на підставі статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;
- зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку на 10 років на підставі статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з моменту звернення, з 08 вересня 2014 року.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає про те, що в період з проходження строкової військової служби він приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в складі в/ч 240 0ЕТР у період з 03.12.1986 року по 27.02.1987 року. 08.09.2014 року він звернувся до відповідача із заявою щодо призначення пенсії відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», проте отримав відмову.
Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 липня 2017 року позов задоволено повністю.
Постанова суду мотивована тим, що позивач має право на пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку на 10 років, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки йому видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 2 категорії, яке видається особам, які, зокрема, працювали у зоні відчуження з 01.07.1986 року до 31.12.1986 року не менше 5 днів.
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідач оскаржив її до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що за наданими позивачем документами неможливо встановити дні виїзду саме в зону відчуження. Крім того в апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що позивач 08.09.2014 року звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії в довільній формі в порядку Закону України «Про звернення громадян». Звертає увагу на пропуск позивачем строку звернення до суду.
Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача який підтримав доводи апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 10 років, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Листом №65/К-11 від 11.09.2014 року відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії з урахуванням ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, оскільки з наданих позивачем документів не підтверджено жодного дня виїзду в зону відчуження для робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.8).
Правомірність дій відповідача щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 10 років, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є предметом спору переданого на вирішення суду.
Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженої постанови, виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що особам, які працювали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема, особам які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, - 10 років.
Зазначеній у статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» категорії осіб, на підставі статті 65 Закону № 796-XII за поданням районних державних адміністрацій Міністерством у справах захисту населення від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС України, Радою Міністрів АРК, державними адміністраціями областей, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями видаються посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС». Дані посвідчення є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими зазначеним Законом.
Статтею 15 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - місцевими радами народних депутатів на цих територіях.
Згідно з пунктом 7 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, такі документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що обов`язковою умовою призначення пенсії учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС із зменшенням пенсійного віку на 10 років на підставі статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» окрім наявності посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є довідки в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де проводилися роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Відповідно до статті 2 Закону УРСР «Про правовий режим території, що зазнала радіаційного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» залежно від ландшафтних та геохімічних особливостей ґрунтів, величини перевищення природного доаварійного рівня накопичення радіонуклідів у навколишньому середовищі, пов`язаних з ними ступенів можливого негативного впливу на здоров`я населення, вимог щодо здійснення радіаційного захисту населення та інших спеціальних заходів, з урахуванням загальних виробничих та соціально-побутових відносин територія, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, поділяється на зони. Такою зоною, зокрема, є зона відчуження - це територія, з якої проведено евакуацію населення в 1986 році.
Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 25 жовтня 2000 року № 12-рп/2000 зоною відчуження є територія, що з 26 квітня 1986 року охоплює ту частину радіаційно-небезпечних земель, рівень забруднення яких зумовив необхідність евакуації населення у 1986 році на підставі відповідних актів органів державної влади, незалежно від часу прийняття цих актів та проведення евакуації.
Постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 23 липня 1991 року № 106 затверджено перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження права на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 10 років, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивачем було надано відповідачу окрім посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС військовий квиток, в якому зазначено, що позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 03.12.1986 року по 27.02.1987 року у складі військової частини Чернобильської КЕЧ в складі 240 ОЕТР при Чорнобильському КЕЧ районі (а.с.5).
Також позивачем надано довідку Галузевого державного архіву міністерства Оборони України від 30.04.2014 року №4/1021.
З вищезазначеної довідки вбачається, що в архівних документах в/ч Чернобильської КЕЧ значиться, що позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 03.12.1986 року по 27.02.1987 року. Дні виїзду в зону не відображено. Місце дислокації частини за вказаний період зазначено с. Оране (а.с.6).
Відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991 року №106 с. Оране Іванківського району Київської області відноситься до зони гарантованого добровільного відселення.
При цьому, з наданих позивачем документів не вбачається факт перебування позивача саме у зоні відчуження, тобто в населеному пункті віднесеного до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи затвердженого Постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 23 липня 1991 року № 106.
Крім того, в наданих позивачем документах не значиться також і об`єкт, де ним проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Враховуючи те, що положеннями статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено право на зменшення пенсійного віку на 10 років особам, які працювали саме у зоні відчуження, при цьому ні в архівній довідці ні в інших наданих позивачем документах не значиться, що позивач у період з 03.12.1986 року по 27.02.1987 року знаходився у відрядженні саме у зоні відчуження, в цих документах відсутні відомості і про об`єкт де позивачем проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, суд апеляційної інстанції зробив висновок про відсутність підстав для призначення позивачу пенсії за положеннями статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Разом з цим, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що наявність у позивача посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії дає йому право на користування пільгами передбаченими Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для цієї категорії осіб, проте сама по собі наявність такого посвідчення не може бути підставою для призначення позивачу пенсії у відповідності до статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки для призначення пенсії за цією статтею крім такого посвідчення необхідно надання документів, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову якою у задоволені позову слід відмовити повністю.
Керуючись пунктами 3 частини 1 статті 198, статтею 207 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Кропивницького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області задовольнити.
Постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 липня 2017 року у справі №405/1605/17(2-а/405/58/17) скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повний текст постанови виготовлений 6 жовтня 2017 року.

Головуючий: В.Є. Чередниченко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко