Справа № 821/756/17
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2017-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/756/17
09 год. 30 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Попова В.Ф.,

секретар: Васильєва В.В.,

за участю:

представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

представника відповідача (приватного нотаріуса ОСОБА_3М.) - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом малого приватного підприємства "Таврія" в особі арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Нововоронцовської районної державної адміністрації Херсонської області, державного реєстратора сектору державної реєстрації управління з питань економічного, агропромислового розвитку, інфраструктури і торгівлі Нововоронцовської районної державної адміністрації ОСОБА_5, приватного нотаріуса ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання протиправними дій та скасування рішення,

встановив:

28.04.1999 року, на підставі рішення виконкому Дудчанської сільської ради від 21.04.1999 № 26 малому приватному підприємству "Таврія" видано свідоцтво про право власності на автозаправочну станцію № 3 за адресою: Херсонська обл., Нововоронцовський район, с. Дудчани, вулиця Ісаченка, будинок 2 (т. 1 а.с. 10).

Постановою господарського суду Херсонської області від 04.05.2012 року МПП "Таврія" визнано банкрутом, а ухвалою господарського суду Херсонської області від 01.06.2016 у справі № 5/112-Б-10 призначено ліквідатором банкрута - арбітражного керуючого ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 8-9).

07.02.2014 року державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Нововоронцовського РУЮ ОСОБА_8 на підставі дубліката свідоцтва про право власності від 28.04.1999 р. та прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 10755953 від 08.02.2014 проведено реєстрацію права власності на автозаправочну станцію № 3 с. Дудчани, вулиця Ісаченка, будинок 2 за МПП "Таврія". (т.1 а.с. 12-13).

14.12.2016 року державним реєстратором Нововоронцовської РДА ОСОБА_5 на підставі протоколу від 06.06.2007 № 041116/7 про проведення аукціону та прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 33041667 від 20.12.2016 проведено реєстрацію права власності на автозаправочну станцію № 3 с. Дудчани, вулиця Ісаченка, будинок 2, за ОСОБА_6 (т. 2 а.с. 30-31).

Зазначена реєстрація здійснена на підставі документів за результатами торгів проведених 06.07.2007 року ТОВ "Юнор" у формі аукціону з реалізації нерухомого майна, а саме на підставі протоколу від 06.06.2007 № 041116/7 та акту про затвердження результатів торгів, відповідно до яких ОСОБА_6 придбав автозаправочну станцію № 3 с. Дудчани, вулиця Ісаченка, будинок 2, яка була реалізована МПП "Таврія" (т.2 а.с. 10, 28).

30.12.2016 за договором купівлі - продажу, зареєстрованого та посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_3 за № 1981, ОСОБА_6 продав ОСОБА_9 це нерухоме майно, а саме автозаправочну станцію № 3, але вже за адресою с. Дудчани, вулиця Ісаченка, будинок 2 під літерою "а" (т. 2 а.с. 4-6).

30.12.2016 року цим же нотаріусом, на підставі зазначеного договору купівлі - продажу та прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 33306586 від 30.12.2016, проведено реєстрацію права власності на автозаправочну станцію № 3 за ОСОБА_7 (т.1 а.с. 13-14 ).

16.05.2017 року мале приватне підприємство "Таврія" в особі арбітражного керуючого ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Нововоронцовської районної державної адміністрації Херсонської області, державного реєстратора сектору державної реєстрації управління з питань економічного, агропромислового розвитку, інфраструктури і торгівлі Нововоронцовської районної державної адміністрації ОСОБА_5 (далі - відповідач - 2), приватного нотаріуса ОСОБА_3 (далі - відповідач -3), треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7 в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 08.08.2017 р., просить:

визнати протиправним та скасувати запис про право власності 18156144 державної реєстрації 14.12.2016, державний реєстратор: ОСОБА_5, Нововоронцовська районна державна адміністрація, Херсонська обл. щодо реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна: автозаправочна станція № 3 з реєстраційним номером 41, за адресою: Херсонська обл., Нововоронцовський р-н, с. Дудчани, вулиця Ісаченка, будинок 2;

визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 33306586 від 30.12.2016, приватний нотаріус ОСОБА_3 (Криворізький міський нотаріальний округ, Дніпропетровська обл.);

визнати протиправним та скасувати запис про право власності 18437331 державної реєстрації 30.12.2016, державний реєстратор приватний нотаріус ОСОБА_3 (Криворізький міський нотаріальний округ, Дніпропетровська обл.) щодо реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна автозаправочна станція № 3 з реєстраційним номером 41, за адресою: Херсонська обл., Нововоронцовський район, с. Дудчани, вулиця Ісаченка, будинок 2а.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, на виконання вимог п. 2 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" було проведено інвентаризацію майна МПП "Таврія" та 20.02.2017 виявлено, що з ліквідаційної маси вилучена автозаправочна станція № 3 що знаходиться в с. Дудчани, вул. Ісаченка, буд. 2, оскільки державним реєстратором ОСОБА_5 зареєстровано право власності на це майно за гр. ОСОБА_6, а в подальшому - приватним нотаріусом ОСОБА_3 посвідчено договір купівлі - продажу за яким ОСОБА_6 продав автозаправку гр. ОСОБА_7

Вважає дії ОСОБА_5 щодо проведеної реєстрації на підставі протоколу та акту торгів протиправними, оскільки вони не відповідають вимогам ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових нерухоме майно" від 01.07.2004 № 1952-IV (далі - Закон № 1952-IV), так як підставою для такої реєстрації має бути видане нотаріусом свідоцтво про придбання майна з прилюдних торів, а не протокол проведення аукціону по реалізації нерухомого майна.

Також зазначає, що відповідачем проведено реєстрацію права власності на майно на підставі документів 2007 року, а саме протоколу проведення аукціону № 041116/7 від 06.06.2007, в той час як 07.02.2014 року право власності на спірне майно вже зареєстровано за МПП "Таврія" та внесено відомості до реєстру. Тобто, реєстратором на момент реєстрації не вчинено дій щодо перевірки в реєстрах наявності інших речових прав та обтяжень щодо зазначеного майна.

На підставі протиправних дій відповідача - 2 приватним нотаріусом ОСОБА_3 проведено реєстрацію права власності на спірне майно за ОСОБА_7 на підставі ним же посвідченого договору купівлі-продажу.

Позивач також зазначає, що при вчиненні зазначених протиправних реєстраційних дій було виготовлено та використано підробні документи та змінено адресу нерухомого майна з вул. "Ісаченка буд. 2" на вул. "Ісаченка, буд. 2 "а".

Враховуючи зазначене, просить позовні вимоги задовольнити.

Державний реєстратор ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилася, надала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог заперечує.

Приватний нотаріус ОСОБА_3 проти задоволення позовних вимог заперечував, зазначив, що при посвідченні правочину та державній реєстрації права власності виконав всі вимоги, передбачені ст. 49 Закону України "Про нотаріат" та Законом № 1952-IV.

Всі перевірки щодо наявності інших речових прав, заборон чи обтяжень були належним чином проведені на нерухоме майно - автозаправочну станцію в с. Дудчани, Ісаченка, буд. 2 "а". Підстав для відмови в реєстрації права власності не виявлено. А тому вважає, що підстав для визнання його дій протиправними немає.

Треті особи в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Правовідносини у сфері реєстрації речових прав на нерухоме майно регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою КМУ від 25.12.2015 року № 1127.

Статтею 18 Закону № 1952-IV встановлено порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно на підставі заяви, під час якого здійснюється, зокрема, перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав).

Згідно з ч. 3 ст. 10 Закону № 1952-IV, державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що законодавець ставить перед державним реєстратором обов'язок щодо встановлення відповідності заявлених прав, зокрема, відомостям, що містяться в Державному реєстрі речових прав, Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, використовувати відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень, робити запити у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.

Державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав (ч. 1 ст. 11 Закону № 1952-IV).

Підставою для відмови в державній реєстрації прав є наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями (п. 5 ч. 1 ст. 24 Закону № 1952-IV).

Дослідивши витяги з реєстрів, судом встановлено, що станом на 14.12.2016, тобто на момент здійснення ОСОБА_5 реєстрації права власності за ОСОБА_6, вже існував запис від 07.02.2014, внесений державним реєстратором ОСОБА_8 про реєстрацію права власності на автозаправочну станцію № 3 за МПП "Таврія" на підставі свідоцтва про право власності, що унеможливлює реєстрацію речового права на це майно за іншою особою (т. 2 а.с. 13-14).

Щодо документів на підставі яких ОСОБА_5 було здійснено реєстрацію права власності за ОСОБА_6 суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Таким чином, незалежно від способу реалізації майна, а саме через аукціон, прилюдні торги з реалізації арештованого майна чи звичайний двосторонній договір, - таке відчуження нерухомого майна підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню.

Як слідує з ОСОБА_9 з реєстру речових прав на нерухоме майно підставою для внесення реєстраційного запису ОСОБА_5 слугував протокол проведення аукціону та акт затвердження результатів торгів від 06.06.2007 року.

Дослідивши зазначені документи, суд зазначає, що процедура реалізації майна у формі торгів (аукціону) передбачає складення протоколу та акту, але оформлення права власності на нерухоме майно за покупцем (переможцем аукціону) можливе лише у формі нотаріально завіреного свідоцтва про придбання нерухомого майна або посвідченого договору купівлі - продажу. Дані вимоги передбачені не тільки ЦК України, але і Порядком проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (чинним на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до прикінцевих положень (додаток 2, 3) Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 7.02.2002 року № 7/5 (чинний станом на 06.06.2007) правовстановлювальними документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на нерухоме майно, може бути, зокрема, в даному випадку, договір купівлі - продажу та/або свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), видане нотаріусом, свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціону), якщо прилюдні торги (аукціон) не відбулися, видане нотаріусом. Такої підстави як Протокол проведення аукціону по реалізації нерухомого майна законом не передбачено.

Суд приходить до висновку, що ці вимоги законодавства не могли бути невідомі державному реєстратору ОСОБА_5, але вона здійснила реєстрацію права власності за ОСОБА_6 за наявності вже зареєстрованого речового права за іншим суб'єктом, та на підставі неналежних документів.

Враховуючи зазначені приписи, суд вважає, що дії державного реєстратора ОСОБА_5 є протиправними та такими, що суперечать вимогам законодавства.

На підставі відомостей внесених до реєстру ОСОБА_5, приватним нотаріусом ОСОБА_3 посвідчено договір купівлі-продажу та проведено реєстрацію права власності на спірне майно за ОСОБА_7, однак за адресою "вул. Ісаченка, буд. 2 "а".

Судом встановлено, що станом на 20.12.2016 відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т.2 а.с. 30) ОСОБА_5 здійснювала реєстрацію автозаправочної станції № 3 за адресою: с. Дудчани, вул. Ісаченка, буд. 2.

За договором купівлі-продажу від 30.12.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_3, ОСОБА_6 передає ОСОБА_7 у власність автозаправочну станцію № 3 за адресою: с. Дудчани, вул. Ісаченка, буд. 2 "а".

Приватним нотаріусом ОСОБА_3 30.12.2016 року проведено усі, передбачені Законом "Про нотаріат" та Законом № 1952-IV дії щодо встановлення наявності заборон та інших обтяжень на майно за зазначеною адресою, після чого проведено реєстрацію права власності за ОСОБА_7 на автозаправочну станцію № 3 за адресою: с. Дудчани, вул. Ісаченка, буд. 2 "а".

В судовому засіданні ОСОБА_3 стверджував, що адресу об'єкту не змінював, бо ці дані на момент вчинення реєстраційної дії, а саме 30.12.2016 року, були вже внесені до реєстру ОСОБА_5

Суд зазначає, що з матеріалів справи не вбачається можливим встановити ким і коли був внесений запис щодо зміни адреси нерухомого майна.

Але судом встановлено, що зміна адреси була проведена на підставі підробленого рішення виконавчого комітету Дудчанської сільської ради від 22.12.2016 року № 14, що підтверджується листом сільського голови Дудчанської сільської ради на запит суду. Відповідно до цього листа повна адреса автозаправочної станції № 3 не змінювалась, а рішення № 14 від 22.12.2016 року про присвоєння окремої поштової адреси не приймалось. (т. 2 а.с. 115)

Суд вважає, що встановлення осіб причетних до підробки документів та подальше їх використання, осіб, що вчинили протиправну реєстрацію речових прав, відноситься до компетенції правоохоронних органів, а не адміністративного суду і тому не з'ясовує зазначені обставини.

Однак суд вважає, що внесений ОСОБА_3 запис про реєстрацію права власності за ОСОБА_7 на майно за адресою "вул. Ісаченка, буд. 2 з літерою "а" підлягає скасуванню, оскільки даний запис був вчинений на підставі підробленого рішення Дудчанської сільської ради та незаконної попередньої реєстрації права власності за ОСОБА_6

В судових дебатах представник позивача відмовився від частини позовних вимог щодо визнання дій приватного нотаріуса ОСОБА_3 протиправними.

Враховуючи обставини, встановлені під час розгляду справи, суд вважає необхідним та належним способом захисту прав позивача шляхом задоволення позовних вимог частково, а саме: визнати дії державного реєстратора ОСОБА_5 протиправними, скасувати прийняте нею рішення та внесений запис про право власності, а також скасувати рішення та запис про право власності, прийнятий та внесений приватним нотаріусом ОСОБА_3

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

Позивачем сплачено судового збору всього у розмірі 6880 гривень. В зв'язку з частковим задоволенням позовних вимог не підлягає відшкодуванню мінімальна сума судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 1600 гривень. Інша частина, в сумі 5280 грн, підлягає стягненню з Управління з питань економічного, агропромислового розвитку, інфраструктури і торгівлі Нововоронцовської районної державної адміністрації.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 17, 94, 158, 161-163 КАС України, суд,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Нововоронцовської районної державної адміністрації Херсонської області ОСОБА_5 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 33041667 від 20.12.2016 та скасувати запис про право власності 18156144, 14.12.2016р., щодо реєстрації права власності за ОСОБА_6 на об'єкт нерухомого майна - автозаправочна станція № 3 з реєстраційним номером 41, за адресою: Херсонська область, Нововоронцовський район, с. Дудчани, вулиця Ісаченка, будинок 2.

Скасувати рішення приватного нотаріуса ОСОБА_3 (Криворізький міський нотаріальний округ, Дніпропетровська область) про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 33306586 від 30.12.2016 та скасувати запис про право власності 18437331, 30.12.2016 р., щодо реєстрації права власності за ОСОБА_7 на об'єкт нерухомого майна - автозаправочна станція № 3 з реєстраційним номером 41, за адресою: Херсонська область, Нововоронцовський район, с. Дудчани, вулиця Ісаченка, будинок 2а.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Управління з питань економічного, агропромислового розвитку, інфраструктури і торгівлі Нововоронцовської районної державної адміністрації Херсонської області () на користь малого приватного підприємства "Таврія" в особі арбітражного керуючого ОСОБА_1 () витрати зі сплати судового збору у розмірі 5280 (п'ять тисяч двісті вісімдесят гривень).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 10 жовтня 2017 р.

Суддя Попов В.Ф.

кат. 6.3.