Справа № 353/485/17
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2017-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/9323/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого Шинкар Т.І.,

суддів Пліша М.А.,

Ільчишин Н.В.,

секретаря судового засідання Чигер І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області на постанову Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 16 серпня 2017 року у справі №353/485/17 за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області про визнання неправомірною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

12.06.2017 ОСОБА_2 звернулась в суд в інтересах ОСОБА_3 з позовом до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області (далі - Управління), просила визнати неправомірною та скасувати постанову №78/1009/02-43/2017 по справі про адміністративне правопорушення від 02.06.2017 про накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн. та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постановою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 16.08.2017 позов задоволено частково: скасовано постанову №78/1009/02-43/2017 по справі про адміністративне правопорушення від 02.06.2017 року, винесену головним інспектором будівельного нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Івано-Франківській області Глушак Д.І. про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.188-42 КУпАП у виді штрафу в сумі 5100 грн. 00 коп., а справу надіслано на новий розгляд; в задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Управління подало апеляційну скаргу, просить скасувати постанову Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 16.08.2017 та прийняти нову, якою в задоволені позову відмовити в повному обсязі. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що на підставі наказу 340-П проведено позапланову перевірку дотримання вимог припису про усунення порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил при здійсненні реконструкції квартири з перекриттям даху АДРЕСА_1, за результатами якої встановлено невиконання позивачем вимог припису від 26.12.2016, чим порушено норми ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Вказує, що позивач був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується квитанцією про направлення поштової кореспонденції. Вважає, що Управлінням при винесені оскаржуваної позивачем постанови дотримано норми законодавства, а тому відсутні підстави для скасування такої.

Від ОСОБА_2 надійшло заперечення на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, справу розглядати за відсутності представника позивача та позивача. Відповідач повноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, що відповідно до ч.4 ст.196 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції скасувати з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції з матеріалів справи, ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1, що в м.Тлумач на підставі договору дарування №1487 від 29.07.2012.

26.12.2016 головним інспектором будівельного нагляду Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області Удуд І.Л. на підставі звернення ОСОБА_6 від 23.12.2016 проведена позапланова перевірка дотримання ОСОБА_3 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, за результатами якої видано припис згідно з яким встановлено, що ОСОБА_3 розпочав реконструкцію квартири з перекриттям даху в АДРЕСА_1 без зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт, що є порушенням ч.1 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

З метою усунення виявлених порушень ОСОБА_3 зобов'язано зареєструвати декларацію про початок виконання будівельних робіт або привести квартиру АДРЕСА_1 до попереднього стану, термін виконання 90 днів (до 25.03.2017) (а.с.8).

17.05.2017 головним інспектором будівельного нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області Глушак Д.І. на підставі наказу №340-П проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ОСОБА_3 при реконструкції квартири з перекриттям даху в АДРЕСА_1, за результатами якої встановлено невиконання позивачем вимог припису від 26.12.2016, чим порушено ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

За результатами проведеної позапланової перевірки складено акт від 17.05.2017 та протокол про адміністративне правопорушення від 17.05.2017, відповідно до якого відповідальність за встановлені позаплановою перевіркою правопорушення передбачена ч.1 ст.188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) (а.с.5-7).

02.06.2017 головним інспектором будівельного нагляду Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області Глушак Д.І. винесена постанова №78/1009/02-43/2017 по справі про адміністративне правопорушення, якою за невиконання вимог припису від 26.12.2016 ОСОБА_3 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5100,0 грн. (а.с.3-4).

Вважаючи вказану постанову по справі про адміністративне правопорушення незаконною та такою, що підлягає скасуванню, ОСОБА_2 інтересах ОСОБА_3 звернулась із позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Статтею 7 КУпАП закріплено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст.188-42 КУпАП невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю - тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч.1 ст.244-6 КУпАП органи державного архітектурно-будівельного контролю розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил під час будівництва, порушенням законодавства під час планування та забудови територій та невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю (статті 96, 96-1 (крім частин третьої - п'ятої), частини перша та друга статті 188-42)

Статтею 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 №3038-VI, в редакції чинній на час винесення оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення, (далі - Закон №3038-VI) державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що державний архітектурно-будівельний контроль направлений на дотримання суб'єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Так, відповідно до статті 41 Закону №3038-VI Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (далі - Порядок №553), який визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями (далі - суб'єкти містобудування) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт

Згідно з п.5 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Пунктом 7 Порядку №553 встановлено, що позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема: перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до пунктів 16, 17 Порядку №553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком. У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис). У приписі обов'язково встановлюється строк для усунення виявлених порушень згідно з додатком.

Згідно з п.20 Порядку №553 протокол разом з усіма матеріалами перевірки протягом трьох днів після його складення подається посадовій особі органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Відтак, аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що державний архітектурно-будівельний контроль направлений на дотримання суб'єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Відповідно до ст.244-6 КУпАП від імені органів державного архітектурно-будівельного контролю розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право головні інспектори будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі - щодо об'єктів, розташованих на території кількох адміністративно-територіальних одиниць, за межами населених пунктів та в межах населених пунктів, в яких не утворено органів державного архітектурно-будівельного контролю (статті 96, 96-1 (крім частин третьої - п'ятої), частини перша та друга статті 188-42).

Як вбачається з постанови №78/1009/02-43/2017 від 02.06.2017 при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а саме акта перевірки від 17.05.2017, протоколу про адміністративне правопорушення від 17.05.2017, встановлено невиконання ОСОБА_3 вимог припису від 26.12.2016.

Водночас, з матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що 26.12.2016 головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Управління ДАБІ в Івано-Франківській області Удуд І.Л. відносно позивач складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.96 КУпАП, а саме про те що: «ОСОБА_3 розпочав реконструкцію квартири з перекриттям даху в АДРЕСА_1, без зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт, чим порушив ч.1 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (а.с.5-6).

05.01.2017 головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Управління ДАБІ в Івано-Франківській області Удуд І.Л. відносно ОСОБА_3 складено постанову №01/1009/02-43/2017 по справі про адміністративне правопорушення, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.7 ст.96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 6800,0 грн. за ті ж правопорушення, які зазначені в протоколі про адміністративні правопорушення від 26.12.2016.

Постановою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 27.04.2017 у справі №353/15/17 скасовано постанову №01/1009/02-43/2017 по справі про адміністративне правопорушення від 05.01.2017 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.7 ст.96 КУпАП у виді штрафу в сумі 6800,00 грн. (а.с.9-11). В цій частині постанова Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 27.04.2017 залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.06.2017 (а.с.49-51).

При цьому, задовольняючи адміністративний позов ОСОБА_3 суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.7 ст.96 КУпАП (виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такій декларації, вчинені щодо об'єктів II категорії складності).

Так, судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що, враховуючи той факт, що позивачем проводилась реконструкція квартири з перекриттям даху з метою схоронності своєї квартири, для усунення протікань даху, та відсутності встановлення перевіркою втручання позивачем в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, а тому отримання документів, що дають право на виконання такої реконструкції не вимагається.

Згідно з ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст.255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Відтак, судовим рішенням, яке набрало законної сили встановлено, що розпочата ОСОБА_3 реконструкція квартири з перекриттям даху в АДРЕСА_1, проводилась для усунення протікань даху, за відсутності втручання позивача в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, а тому отримання документів, що дають право на виконання такої реконструкції (як зазначено у приписі від 26.12.2016 - реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт) не вимагається.

Вказані обставини є встановленими та доказуванню, в силу приписів ст.72 КАС України, не підлягають.

Таким чином, при винесені оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення від 02.06.2017 відповідач не врахував наявність публічно-правового спору щодо правомірності реконструкції ОСОБА_3 квартири з перекриттям даху в АДРЕСА_1, без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт та, на переконання суду апеляційної інстанції, дійшов передчасного висновку щодо не усунення позивачем порушень встановлених протоколом від 26.12.2016 і як наслідок невиконання вимог припису від 26.12.2016.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що, оскільки судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено відсутність в діях позивача порушення положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», зазначених у приписі від 26.12.2016, а тому, враховуючи положення ст.72 та ст.255 КАС України, відсутні підстави винесення Управлінням постанови №78/1009/02-43/2017 по справі про адміністративне правопорушення від 02.06.2017, якою на позивача накладено штраф за невиконання вимог зазначеного припису.

Окрім того, відповідно до положень ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 17.05.2017 такий складено у присутності забудовника ОСОБА_3 та двох свідків. Від надання пояснень, підпису протоколу та отримання примірнику протоколу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності відмовився.

При цьому, всупереч вимогам ст.256 КУпАП не вказано суть адміністративного правопорушення із зазначенням абзаців, пунктів, частин, статей відповідних нормативно правових актів, норм і правил, які порушено ОСОБА_3 Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 17.05.2017 особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 09 год. 26.05.2017 у приміщення Управління ДАБІ в Івано-Франківській області, за адресою м.Івано-Франківськ, вул.Франка,4 (а.с.7), тоді як постанова №78/1009/02-43/2017 по справі про адміністративне правопорушення винесена відповідачем 02.06.2017.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Підсумовуючи вказане, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що не дотримання відповідачем вимог щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування всіх обставин справи та належного документування обставин адміністративного правопорушення, а також передчасний (з врахуванням наявності публічно-правового спору щодо правомірності винесення постанови №01/1009/02-43/2017 по справі про адміністративне правопорушення від 05.01.2017) висновок щодо невиконання вимог припису від 26.12.2016, призвели до порушення закріплених статтею 268 КУпАП прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що є підставою визнання постанови №78/1009/02-43/2017 по справі про адміністративне правопорушення від 02.06.2017 протиправною та її скасування.

Щодо покликання в апеляційній скарзі на не витребування додаткових доказів судом першої інстанції, як на підставу необґрунтованості оскаржуваного судового рішення, то суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказати наступне.

Відповідно до ч.1 ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб'єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі, суд під час розгляду справи повинен створювати необхідні умови для всебічного, повного й об'єктивного дослідження справи, однак не зобов'язаний підміняти собою осіб, шукаючи доказів виключно за власною ініціативою.

Відтак, за наявності у відповідача доказів, які б підтверджували наявність складу правопорушення в діях позивача та спростовували його позицію невинуватості, такі могли бути подані відповідачем під час розгляду справи судом першої інстанції з власної ініціативи, а не виключно за вказівкою (ініціативою) суду.

Водночас, суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо відмови в позовних вимогах про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення та направлення справи про адміністративне правопорушення на новий розгляд, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

До правових актів індивідуальної дії належать також рішення (постанови) про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності, які прийняті суб'єктами владних повноважень (крім суду).

Відповідно до припису пункту 2 частини першої статті 18 КАС України, який кореспондується з положеннями пункту 3 частини першої статті 288 КУпАП, оскарження рішень (постанов) суб'єктів владних повноважень у справах про адміністративні правопорушення здійснюється шляхом подання адміністративного позову до місцевого загального суду як адміністративного суду.

Статтею 221 Глави 17 КУпАП «Підвідомчість справ про адміністративне правопорушення» закріплено вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, які розглядають судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів, серед яких відсутня ст.188-42 КУпАП.

Системний аналіз норм КУпАП та КАС України щодо компетенції судів у справах про адміністративні правопорушення дозволяє суду апеляційної інстанції дійти висновку, що право скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення і надіслати справу на новий розгляд, так само як і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення належить лише органу, який розглядає таку справу або ж суду, у передбачених ст.221 КУпАП випадках, та не відноситься до компетенції адміністративного суду, який перевіряє законність винесення суб'єктом владних повноважень постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, що є наслідком закриття провадження у цій частині вимог у відповідності до п.1 ч.1 ст.157 КАС України.

Відповідно до ст.159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994р. Справа «Руїз Торіха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до ст.202 КАС України підставою для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що висновки суду першої інстанції частково не відповідають обставинам справи, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України такі не належить стягувати з сторін спору.

Керуючись статтями 41, 94, 157, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області задовольнити частково.

Постанову Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 16 серпня 2017 року у справі №353/485/17 скасувати в частині відмови в позовних вимогах про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення та в частині направлення справи про адміністративне правопорушення на новий розгляд та в цій частині провадження в адміністративній справі закрити.

В решті постанову Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 16 серпня 2017 року у справі №353/485/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т. І. Шинкар
судді М. А. Пліш
Н. В. Ільчишин

Повний текст Ухвали складено 09.10.2017