Справа № 824/186/17-а
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2017-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/186/17-а

Головуючий у 1-й інстанції: Левицький В.К.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

09 жовтня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Смілянця Е. С. ,

секретар судового засідання: Томашук А.В.

за участі:

представника позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову ОСОБА_4 окружного адміністративного суду від 23 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління державної служби України з питань праці у Чернівецькій області про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулась до ОСОБА_4 окружного адміністративного суду із позовом до управління державної служби України з питань праці у Чернівецькій області про скасування постанови.

Постановою ОСОБА_4 окружного адміністративного суду від 23 травня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову ОСОБА_4 окружного адміністративного суду від 23 травня 2017 року скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного зясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

Представник позивач в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, просив вимоги, що в ній викладені, задовольнити.

09.10.2017р. відповідач подав клопотання про відкладення судового засідання з огляду на зайнятість представника відповідача в іншому судовому засіданні. Вказане клопотання залишене судом без задоволення за необґрунтованістю, адже відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження неможливості представлення його інтересів в суді іншим представником.

Згідно із ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Керуючись положеннями даної норми та враховуючи відсутність заперечень представника позивача, колегія суддів вирішила провести розгляд справи за даної явки сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 27.04.2016 р. ОСОБА_4 обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Чернівецькій області направила на адресу управління Держпраці у Чернівецькій області матеріали стосовно перевірки господарської одиниці пивний бар Корс, що розташований за адресою м. Чернівці, вул. Кармелюка, 116 суб'єкта господарської діяльності ОСОБА_3 для розгляду та вжиття заходів у звязку із виявленими порушеннями ч. 3 ст. 24 КЗпП України.

12.05.2016 р. управління Держпраці у Чернівецькій області звернулося до ОСОБА_5 з питань праці Державної служби України з питань праці з пропозицією про надання дозволу щодо проведення позапланової перевірки дотримання чинного законодавства про працю субєктів господарювання, в т.ч.: фізичної особи-підприємця ОСОБА_6

ОСОБА_5 з питань праці Державної служби України з питань праці від 16.05.2016 р. № 5413/4/4.2-ДП-16 надана згода на проведення позапланової перевірки, в тому числі позивачки.

На підставі наказу № 218-пп від 25.08.2016 р. про проведення позапланової перевірки та направлення на проведення перевірку № 04-157 від 25.08.2016 р., головним державним інспектором праці ОСОБА_7 в період з 26.08.2016 р. по 30.08.2016 р. в службовому приміщенні проведено позапланову перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 стосовно додержання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

За результатами перевірки складено акт №24-07-37/280-30 від 30.08.2016 р. в якому зафіксовано, що при проведенні перевірки господарської одиниці позивача ОСОБА_4 ОДПІ Головного управління ДФС у Чернівецькій області 06.04.2016 р. встановлено, що в пивному барі КОРС на робочому місці бармена знаходилася громадянка ОСОБА_8, яка реалізовувала два бокала пива по 14,00 грн. на суму 28,00 грн.

Згідно пояснень ОСОБА_8, вона знаходиться в пивному барі КОРС за вказівкою фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, яка оформляла на той час документи для здійснення підприємницької діяльності та потім мала оформити її на роботу барменом. Також вказувала, що заробітна плата їй не виплачувалася.

12.04.2016р. позивач надала пояснення, що 06.04.2016 р. в орендованому пивному барі КОРС на одну годину попросила працювати продавцем ОСОБА_8, оскільки вона займалася оформленням документів для здійснення підприємницької діяльності, а також мала поїхати додому до грудної дитини. Також повідомила, що ОСОБА_8 не зареєстрована як фізична особа-підприємець та не працевлаштована як найманий працівник.

Під час перевірки, на підставі отриманих з ОСОБА_4 ОДПІ ГУ ДФС у Чернівецькій області матеріалів та відібраного пояснення від позивачки, відповідач прийшов до висновку про порушення ч. 3 ст. 24 КЗпП України, а саме допущення працівника до роботи без укладення трудового договору та неповідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі висновків викладених в акті перевірки, 30.08.2016 р. відповідач видав припис №24-02-25/256/209, яким зобов'язав позивачку прийом працівників на роботу здійснювати відповідно до вимог чинного законодавства постійно.

31.08.2016 р. відповідачем складено протокол №24-02-25/192 про адміністративне правопорушення, оскільки позивачка 06.04.2016 р. своїми діями не забезпечила дотримання чинного законодавства про працю, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 41 КупАП.

14.09.2016 р. на підставі акту перевірки №24-02-25/256 від 30.08.2016 р., відповідачем винесено постанову №24-02-25/256/143 про притягнення ФОП ОСОБА_3 до відповідальності згідно абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України у вигляді штрафу в розмірі 43500,00 грн. за порушення ч. 3 ст. 24 КЗпП України (а.с. 55).

Не погоджуючись з вказаною постановою позивачка звернулася до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка допустила до громадянку ОСОБА_8 до роботи без укладення трудового договору та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує викладене нижче.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення. Штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Колегія суддів зазначає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується дослідженими та проаналізованими письмовими доказами по справі, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, актом перевірки додержання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 законодавства про працю, актом перевірки дотримання субєктом господарювання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), письмовими поясненнями ОСОБА_8 та ОСОБА_3

До того ж, постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24.11.2016 р. у справі №725/4111/16-п, яка набрала законної сили 05.12.2016р., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Управління Держпраці у Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 41 КУпАП гр. ОСОБА_3, закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247, п. ч. 1 ст. 284 КУпАП у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. При цьому, даним судовим рішенням підтверджено вину ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 41 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 41 КУпАП фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю, від пятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Обґрунтовуючи протиправність спірної постанови, позивач в апеляційній скарзі зазначає, що як відповідачем, так і судом першої інстанції не враховано, що 03.04.2016р. позивачем укладено цивільно-правову угоду з ОСОБА_8 про надання певних несистематичних платних послуг прибирання приміщення та послуг допомоги клієнтам позивача. Крім того, на думу позивача відповідачем у спірній постанові невірно обраховано розмір штрафу.

У відповідності до ст. 253 КЗпП України особи, які працюють за трудовим договором (контрактом) на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання або у фізичної особи, підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 р. № 413 Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу, повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором одним із таких способів: засобами електронного зв'язку з використанням електронного цифрового підпису відповідальних осіб відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу та електронного підпису; на паперових носіях разом з копією в електронній формі; на паперових носіях, якщо трудові договори укладено не більше ніж із п'ятьма особами. Інформація, що міститься у повідомленні про прийняття працівника на роботу, вноситься до реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Колегія суддів зауважує, що в ході судового розгляду не встановлено, а позивачем не надано жодних доказів на підтвердження факту повідомлення відповідних органів про працевлаштування ОСОБА_8

Санкція частини 2 статті 265 КЗпП України передбачає відповідальність у вигляді штрафу у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Згідно матеріалів справи, порушення було виявлено відповідачем та зафіксоване в акті №24-07-37/280-30 від 30.08.2016 р. Тобто, моментом виявлення відповідачем правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.265 КЗпП України, є 30.08.2016 р.

Статтею 8 Закону України "Про державний бюджет на 2016 рік" установлено у 2016 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 травня - 1450 гривень.

Враховуючи, що згідно постанови №24-02-25/256/143 від 14.09.2016р. сума штрафу встановлена у розмірі 43500 грн. (30х1450), колегія суддів вважає, що позивач вірно визначив розмір штрафних санкцій.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198 та статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову ОСОБА_4 окружного адміністративного суду від 23 травня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 13 жовтня 2017 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_9 ОСОБА_10