Справа № 161/9822/17
Суддя: Ковтуненко В. В.
Дата ухвалення: 2017-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№ 161/9822/17
Номер провадження: 2-а/161/831/17
У Х В А Л А

05 жовтня 2017 року місто Луцьк

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

при секретарі Царюк Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк клопотання ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку встановленого законом для оскарження дій, бездіяльності державного виконавця,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до Другого відділу ДВС Луцького МУЮ у Волинській області про оскарження дій та бездіяльності державного виконавця. В своїй позовній заяві заявила клопотання про поновлення процесуального строку встановленого законом для оскарження дій, бездіяльності державного виконавця. Просить суд поновити строк для оскарження дій, бездіяльності державного виконавця.

Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача. Просив задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача, субєкта владних повноважень, в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Просив відмовити в задоволенні заяви про поновлення строку та залишити її без розгляду.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про поновлення строку для оскарження дій, бездіяльності державного виконавця не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 102 Кодексу адміністративного судочинства України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Судом при розгляді клопотання встановлено, що 21 листопада 2011 року старшим державним виконавцем Другого відділу ДВС Луцького МУЮ ОСОБА_2 було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Вказана постанова є предметом адміністративної позовної заяви ОСОБА_1 до Другого відділу ДВС Луцького МУЮ у Волинській області про оскарження дій та бездіяльності державного виконавця.

Також судом встановлено, і це вбачається із змісту позовної заяви, що ОСОБА_3 вказує, що копію постанови від 21 листопада 2011 року вона не отримувала (а.с. 1).

Також судом встановлено, і це вбачається із змісту уточненої позовної заяви, що представник позивача ОСОБА_4 вказує на те, що «строк позовної давності відповідно до ч. 2 ст. 99 КАСУ у 6 місяців з моменту дізнання ОСОБА_1 про її порушені права з 13 березня 2017 року пропущено не було».

При цьому, положеннями статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України взагалі не визначено поняття «позовна давність». Оскільки положеннями вказаної статті регулюється саме строк звернення до адміністративного суду.

Також суд звертає увагу, що представник позивача ОСОБА_4 безпідставно застосовує до виниклих правовідносин положення частини 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, якими визначено шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи.

Оскільки, особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця врегульовано положеннями статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України.

І саме положеннями статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України визначено інший строк для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, які порушені дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця - а саме 10 днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

При цьому, положення частини 2 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України повністю відповідають положенням частини 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, якими передбачено встановлення інших строків для звернення до адміністративного суду, ніж встановлені частиною 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також із змісту позовної заяви вбачається, що позивач та його представник вказують на те, що ОСОБА_1 дізналася про існування оскаржуваної постанови 13 березня 2017 року.

Однак, судом не приймаються до уваги такі твердження сторони позивача, оскільки строк на звернення до адміністративного суду починається не тільки з дня, коли особа дізналась про своє порушене право, але і з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, заявляючи клопотання про поновлення строку на звернення до адміністративного суду, позивач повинен довести не тільки факт, що йому не було відомо про порушення його прав, свобод чи інтересів, але і той факт, що він не міг дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У звязку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 мала реальну можливість дізнатися про порушення її прав раніше. Оскільки ОСОБА_1 є стягувачем у виконавчому провадженні № 28790736, в рамках якого була винесена оскаржувана постанова від 21 листопада 2011 року. Як сторона виконавчого провадження, ОСОБА_1 наділена правом та реальною можливістю цікавитись перебігом вказаного виконавчого провадження та знайомитись з його матеріалами.

Таким чином, суд приходить до висновку про беззаперечне пропущення позивачем строку для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, які порушені дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця. Оскільки з адміністративною позовною заявою про скасування постанови державного виконавця від 21 листопада 2011 року позивач звернувся до суду лише 20 червня 2017 року.

В тому числі, строк звернення до адміністративного суду був пропущений ОСОБА_1, починаючи з дня, коли вона безпосередньо дізналась про порушення її за захистом прав, свобод та інтересів а саме з 13 березня 2017 року. Оскільки, як було встановлено судом, що такий строк становить 10 днів, та який, відповідно, закінчився 23 березня 2017 року.

Однак, судом достовірно встановлено, і це вбачається із змісту позовної заяви, що перших заходів для захисту своїх порушених прав в судовому порядку ОСОБА_1 було вжито вже після 04 квітня 2017 року. А саме подано до суду скаргу на дії та бездіяльність державного виконавця в порядку цивільного судочинства.

Також судом встановлено, що стороною позивача не подано до суду жодних доказів, що ОСОБА_1 скористалася досудовим порядком вирішення спору. А тому, суд приходить до висновку про беззаперечне пропущення ОСОБА_1 строку для звернення до адміністративного суду з позовом про скасування постанови державного виконавця від 21 листопада 2011 року.

Також суд звертає увагу, що позивачем та його представником взагалі не наведено поважних причин, у звязку з якими суд міг би прийти до висновку про поновлення встановленого законом процесуального строку. А лише безпідставно вказано про те, що такий строк позивачем не пропущено.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що ОСОБА_1 пропустила строк для звернення до адміністративного суду з позовом про скасування постанови державного виконавця від 21 листопада 2011 року. При цьому, позивачем та його представником взагалі не наведено поважних причин, у звязку з якими суд міг би прийти до висновку про поновлення встановленого законом процесуального строку. А лише безпідставно вказано про те, що такий строк позивачем не пропущено. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про поновлення процесуального строку встановленого законом для оскарження дій, бездіяльності державного виконавця.

Керуючись статтями 99, 102, 181 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про поновлення процесуального строку встановленого законом для оскарження дій, бездіяльності державного виконавця.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

Суддя В.В. Ковтуненко