Справа № 804/3291/17
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 жовтня 2017 рокусправа № 804/3291/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Головко О.В.

суддів: Суховарова А.В. Ясенової Т.І.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Східного територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 липня 2017 року в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Східного територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Голови Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку

про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 у листопаді 2015 року звернулася до суду з позовом, в якому просила: визнати незаконним та скасувати наказ Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 310К від 02.10.2015; поновити на посаді заступника начальника Дніпровського територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку з 06 жовтня 2015 року; стягнути з Східного територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06 жовтня 2015 року до дня винесення рішення по справі.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2016 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправним та скасовано наказ Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 310К від 02.10.2015, зобовязано Національну комісію з цінних паперів та фондового ринку поновити ОСОБА_1 на роботі у Східному територіальному управлінні Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку за тією ж спеціальністю, кваліфікацією та посадою, яку вона займала в Дніпровському територіальному управлінні Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, стягнуто з Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06 жовтня 2015 року по 28 квітня 2016 року.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27 квітня 2017 року скасовано постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2016 року в частині вирішення позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. В решті судові рішення залишено без змін.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 липня 2017 року позов задоволено, стягнуто зі Східного територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 06 жовтня 2015 року по 28 квітня 2016 року у розмірі 42026,80 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, Східне територіальне управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити. Апеляційні скарги ґрунтуються на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до пункту 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995, вказаний Порядок застосовується, зокрема, у випадках вимушеного прогулу.

Згідно з пунктом 2 Порядку, у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Пунктом 3 Порядку обчислення середньої заробітної плати встановлено, що при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два календарні місяці, включаються в заробіток в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. У разі коли число робочих днів у розрахунковому періоді відпрацьовано не повністю, премії, винагороди та інші заохочувальні виплати під час обчислення середньої заробітної плати за останні два календарні місяці враховуються пропорційно часу, відпрацьованому в розрахунковому періоді.

Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Відповідно до пункту 5 Порядку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з п. 8 Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що період вимушеного прогулу складає 145 робочі дні з 07 жовтня 2015 року по 28 квітня 2016 року (день ухвалення рішення). Два попередні місяці, що передують звільненню, - серпень та вересень 2015 року, а тому грошове забезпечення, яке підлягає стягненню на корить ОСОБА_1 зі Східного територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку складає: 289,84 грн. (в день) Ч 145 дні ? 42026,80 грн.

Проте суд апеляційної інстанції знаходить помилковими такі висновки суду першої інстанції, адже останній невірно обрахував робочі дні в жовтні 2015 року, не врахувавши, що відповідно до ст. 73 КЗпП України 14 жовтня є святковим днем, а тому кількість робочих днів вимушеного прогулу згідно табелю обліку робочого часу становить 144 дні.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 було звільнено з посади 05 жовтня 2015 року, таким чином попередні два місяці для вирахування середньої заробітної плати є серпень та вересень 2015 року.

Згідно з розрахунком середньоденна (годинна) заробітна плата ОСОБА_1 становить 289,84 грн., яка підлягає множенню на 144 робочих дні вимушеного прогулу.

Таким чином, сума грошового забезпечення ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу становить 41736,96 грн.

Також, суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови дійшов висновку, що стягнення на користь позивача грошового забезпечення за час вимушеного прогулу має здійснюватися зі Східного територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, проте не врахував, що постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2016 року та ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2016 року було вирішено питання щодо законності звільнення та поновлення позивача на посаді, необхідності стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 27 квітня 2017 року вказані судові рішення були скасовані виключно в частині, що стосується не визначення судом конкретного розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Таким чином, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу на корить ОСОБА_1 має здійснюватися з Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, що встановлено попередніми рішеннями, які набрали законної сили.

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку обґрунтовано зазначено, що судом першої інстанції в мотивувальній частині невірно зазначено дату звільнення та початку періоду вимушеного прогулу ОСОБА_1, адже наказом Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 310К від 02.10.2015 позивача звільнено з 05 жовтня 2015 року, тобто саме вказана дата є останнім робочим днем.

Проте колегія суддів доходить висновку, що в даному випадку має місце помилка, яка не впливає на правильність визначення судом першої інстанції періоду вимушеного прогулу, адже в резолютивній частині судового рішення судом вірно вказано дату, з якої необхідно здійснювати стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції правильно по суті вирішено справу, але із помилковим застосуванням норм матеріального права, у звязку з чим постанова суду підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 201, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Східного територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 липня 2017 року в адміністративній справі № 804/3291/17 змінити.

В абзаці другому резолютивної частини постанови замінити слова з «Східного територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку» на «Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку», а також змінити розмір відшкодування з 42026,80 грн. на 41736,96 грн.

В іншій частині постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 липня 2017 року в адміністративній справі № 804/3291/17 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня складання в повному обсязі.

Повний текст постанови складений 05 жовтня 2017 року.

Головуючий: О.В. Головко

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: Т.І. Ясенова