Справа № 821/465/17
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2017-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2017 р.м.ОдесаСправа № 821/465/17

Категорія: 8.3.2 Головуючий в 1 інстанції: Бездрабко О.І.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді : Бойка А.В.,

суддів: Димерлія О.О.,

Єщенка О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 22 червня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

24.03.2017 року ОСОБА_2 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 09.11.2016 року № та №, від 28.12.2016 року № , та № .

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 22.06.2017 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області від 28.12.2016 року №. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, 10.07.2017 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, обґрунтовану порушенням судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає, що судом першої інстанції до спірних правовідносин безпідставно не застосовано положення пункту 8 підрозділу 1 розділу XX Перехідних положень ПК України, оскільки основний борг, анульований ПАТ «Укрсоцбанк», був в іноземній валюті, а тому різниця в курсах валют не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу. При цьому, вказана норма Кодексу не передбачає наявності окремої угоди про зміну валюти зобов'язання за кредитом.

У зв'язку з цим, в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 22.06.2017 року та ухвалення нового судового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду сторони в судове засідання не прибули, а тому на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Предметом спору є податкові повідомлення-рішення від 09.11.2016 року №, яким позивачу збільшено суму грошових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб на 27031,59 грн. (в т.ч. за основним платежем - 21625,27 грн., за штрафними санкціями - 5406,32 грн.), №, яким позивачу збільшено суму грошових зобов'язань за військовим збором на 2084,46 грн. (в т.ч. за основним платежем - 1667,57 грн., за штрафними санкціями - 416,89 грн.), від 28.12.2016 року №, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 510 грн., та №, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 170 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення прийнято Херсонською ОДПІ Головного управління ДФС у Херсонській області на підставі акту від 20.10.2016 року №247/17/НОМЕР_3 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків ОСОБА_2 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб, військового збору з доходів, отриманих як додаткове благо за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року, яким зафіксовано порушення позивачем: п.п.16.1.3 п.16.1 ст.16, п.п.49.18.4 п.49.18 ст.49, п.179.1 ст.179 ПК України, в результаті чого встановлено неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік; п.п.16.1.2 п.16.1 ст.16, п.п. «а» п.176.1 ст.176 ПК України та Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 р. №375, наказу Міністерства доходів і зборів від 11.12.2013 року №794 «Про затвердження форми Книги доходів і витрат для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу та порядку ведення обліку доходів і витрат»; п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України, платником податку у 2015 році не включена до загального річного оподатковуваного доходу і не задекларована сума доходу у вигляді основної суми боргу анульованого кредитором 111171,34 грн., що призвело до несплати податку на доходи фізичних осіб у сумі 21625,27 грн.; п.п.1.4 п.16-1 підрозд.10 розділу ХХ ПК України, що призвело до не нарахування та несплати військового збору за 2015 рік у сумі 1667,57 грн.

Зокрема, висновок податкового органу про не оподаткування ОСОБА_2 доходу, отриманого ним від ПАТ «Укрсоцбанк» у вигляді суми анульованого (прощеного) боргу, ґрунтується на тому, що анулювання (прощення) кредитором боргу за його самостійним рішенням є додатковим благом у розумінні пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України, що включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податків, та з якого утримується та перераховується до бюджету податок з доходів фізичних осіб та військовий збір. У зв'язку з цим, ОСОБА_2 зобов'язаний був нарахувати податкові зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, військового збору, вести книгу доходів і витрат та подати декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позов ОСОБА_2 дійшов висновку про неправомірність лише податкового повідомлення-рішення Херсонської ОДПІ Головного управління ДФС у Херсонській області від 28.12.2016 року №, яким до позивача, на підставі пп.121.1 ст.121 ПК України, застосовано штрафну санкцію за неведення книги доходів і витрат, зазначивши, що ОСОБА_2 не здійснює підприємницьку діяльність, у зв'язку з чим він не є суб'єктом даного правопорушення. Щодо іншої частини позовних вимог, то суд першої інстанції не знайшов підстав для їх задоволення, оскільки погодився з доводами контролюючого органу про те, що сума прощеного ПАТ «Укрсоцбанк» боргу у розмірі 111171,34 грн., згідно абз. «д» п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України, включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу позивача та є об'єктом оподаткування податком на доходи фізичних осіб і військовим збором, а тому ОСОБА_2 зобов'язаний був подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до п.179.1 ст.179 ПК України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками Херсонського окружного адміністративного суду. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 04.06.2008 року між ОСОБА_2 та ВАТ Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії № Ф080753П, відповідно до якого, кредитор надає позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання на умовах, визначених цим договором. Надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами, та у сукупності - «транші», зі сплатою 14 процентів річних та комісій, в розмірі та в порядку, визначеному додатком № 1 до цього договору, що є його невід'ємною частиною, в межах максимального ліміту заборгованості в сумі 15000 доларів США, з графіком зниження максимального ліміту заборгованості, відображеного у таблиці.

03.11.2015 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Укрсоцбанк» укладено договір про внесення змін №1 до договору від 04.06.2008 року №Ф080753П, згідно якого станом на дату укладення цього договору про внесення змін заборгованість за договором кредиту складає: заборгованість за кредитом в сумі 9278,69 доларів США; заборгованість по нарахованим та не сплаченим процентам за користування кредитом в сумі 348,27 доларів США. Якщо позичальник з дати укладення цього договору про внесення змін до 31 грудня 2015 року здійснить одноразовий платіж в сумі 500 доларів США на підставі заяви на сплату заборгованості згідно умов опції 50-50 з частковим анулюванням, форма якої зазначена в додатку №1 до цього договору про внесення змін, то позичальник набуває право на анулювання (прощення) заборгованості по кредиту, процентам та комісіям в сумі, що дорівнює сумі здійсненого платежу.

На виконання вказаного договору про внесення змін ОСОБА_2 03.11.2015 року, 04.12.2015 року та 25.12.2015 року подано заяви про сплату заборгованості згідно умов опції 50-50 з частковим анулюванням, на підставі яких ПАТ «Укрсоцбанк» у 2015 році анулювало позивачу заборгованість за кредитом у розмірі 4884,30 доларів США.

Згідно наданої на вимогу суду першої інстанції довідки ПАТ «Укрсоцбанк» від 08.06.2017 року №10.1-87/7472 прощена сума боргу включає в себе лише суму основного боргу, без урахування процентів та комісій.

Відповідно до п.п.162.1.1 п.162.1 ст.162 ПК України платником податку на доходи фізичних осіб є фізична особа-резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Згідно абз. «д» п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених ст.165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 % однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов'язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов'язаний виконати всі обов'язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Згідно п.п.165.1.55 п.165.1 ст.165 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включається основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності у сумі, що не перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року; сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

На підставі вказаних норм ПК України колегія суддів доходить висновку, що сума прощеного ОСОБА_2 ПАТ «Укрсоцбанк» боргу у розмірі 111171,34 грн., за вирахуванням 609 грн., які відповідно до пп.165.1.55 п.165.1 ст.165 ПК України не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу, згідно абз. «д» п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та є об'єктом оподаткування податком на доходи фізичних осіб, про що правильно зазначив суд першої інстанції.

При зверненні з позовом до суду та в обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_2 посилається на те, що при прийнятті спірних податкових повідомлень-рішень Херсонською ОДПІ Головного управління ДФС у Херсонській області безпідставно не застосовано пункт 8 підрозділу 1 розділу XX Перехідних положень ПК України, яким передбачено, що не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов'язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 01 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, непогашених до 01 січня 2014 року.

Суд першої інстанції не взяв до уваги такі посилання позивача, зазначивши, що між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 не було жодних угод про зміну валюти зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим вказана норма не може поширювати свою дію на правовідносини у даній справі.

Надаючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції колегія суддів виходить з наступного.

Не вважається додатковим благом та не включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку сума, прощена (анульована) кредитором за його самостійним рішенням до закінчення строку позовної давності у розмірі різниці, яка розрахована цим кредитором відповідно до п. 8 підрозділу 1 розділу XX Кодексу.

Отже, з метою оподаткування доходи, отримані платником податку у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, та суми, прощеної (анульованої) кредитором у розмірі різниці, розрахованої відповідно до п. 8 підрозділу 1 розділу XX Кодексу, слід розглядати окремо.

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що кредитором (банком) було здійснено прощення (анулювання) основної суми боргу (кредиту), а не суми у розмірі різниці, розрахованої кредитором відповідно до п. 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу, то колегія суддів доходить висновку, що з метою оподаткування сума такого анульованого боргу вважається додатковим благом та включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу з урахуванням норм п.п. «д» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України.

При цьому, ОСОБА_2, як позичальника, повідомлено про прощення (анулювання) саме основної суми боргу, а не різниці, розрахованої ПАТ «Укрсоцбанк» відповідно до п. 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що відповідно до п.п.«д» п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України анульована ОСОБА_2 сума заборгованості за основним боргом (кредитом) є його доходом, отриманим як додаткове благо, а тому позивач зобов'язаний був самостійно сплатити податок на доходи фізичних осіб з такого доходу та відобразити його у річній податковій декларації, а також сплатити військовий збір відповідно до п.16-1 підрозділу 10 Розділу XX Перехідних положень ПК України.

Щодо доводів апелянта про недотримання контролюючим органом порядку проведення документальної перевірки, то колегія суддів не приймає їх до уваги, оскільки з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 до початку перевірки отримав наказ та повідомлення про проведення перевірки, тобто, був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення документальної позапланової невиїзної перевірки.

Колегія суддів, також, критично ставиться до посилань апелянта на неотримання ним обов'язкового письмового запиту контролюючого органу, що є передумовою для проведення перевірки на підставі п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України, оскільки з наказу №270 від 27.09.2016 року вбачається, що підставою для проведення позапланової перевірки було п.п.78.1.2 п.78.1 ст.78 ПК України - платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звіт про контрольовані операції або документацію з трансферного ціноутворення, якщо їх подання передбачено законом.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування постанови суду першої інстанції апеляційний суд не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи, правильно по суті вирішено справу, та постановлено судове рішення з додержанням норм процесуального права, тому, відповідно до ст.200 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 184, 185, 197, 199, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 22 червня 2017 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: А.В. Бойко

Суддя: О.О. Димерлій

Суддя: О.В. Єщенко