Справа № 805/3133/17-а
Суддя: Кірієнко В.О.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2017 р. Справа №805/3133/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови:

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кірієнка В.О.

при секретарі Сердюк Д.В.,

за участю сторін

представника позивача Полковникової І.В.,

представника відповідача Бусела В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецької області до Головного Територіального управління юстиції у Донецькій області про скасування постанов, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Бахмутське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Донецької області звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом (з урахуванням уточнень до позовної заяви) до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції у Донецькій області про скасування постанови від 25.04.2017року за ВП №53667975 про стягнення виконавчого збору в розмірі 12 800грн., постанови від 25.04.2017року за ВП №53667975 про стягнення витрат виконавчого провадження у сумі 155,50грн. та зобов'язання повернути на рахунок позивача №85 безпідставно стягнуту суму у розмірі 13 006,50грн. та на рахунок позивача №85 безпідставно стягнуту суму у розмірі 51грн.

Ухвалою суду від 03.10.2017року було здійснено заміну неналежного відповідача Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції у Донецькій області на належного - Головне Територіальне управління юстиції у Донецькій області.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що оскільки постанова Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 01.02.2017року по справі №219/9825/2016-а, яка набула законної сили 10.03.2017року, була виконана управлінням добровільно до відкриття виконавчого провадження, то виконавчий збір та витрати виконавчого провадження з фонду не стягуються. Окрім іншого, позивач зазначив, що поновлення виплати пенсіонеру ОСОБА_4 і подальші її виплати є періодичними платежами, що виплачуються щомісячно без обмеження граничного терміну їх виплати, тому на спірні правовідносини розповсюджується положення п.1 ч.5 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження», за якими виконавчий збір не стягується.

Представник позивача в судовому засіданні на позовних вимогах наполягав, просив скасувати спірні постанови та повернути на рахунок фонду безпідставно стягнуту суму виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, в матеріалах справи наявні письмові заперечення на позов, в яких відповідач зазначає про порушення позивачем строків звернення до суду з зазначеним позовом, а також зауважив, що позивачем було виконано вимоги постанови суду вже після відкриття виконавчого провадження, а саме, у квітні 2017року. Крім того, відповідач зазначив, що виплата ОСОБА_4 не є періодичним платежем, оскільки зазначена в постанові суду сума по своїй суті є боргом боржника перед стягувачем, який утворився внаслідок бездіяльності боржника, що визнана судом.

Просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, Бахмутське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Донецької області (, 84500, місто Бахмут, вул. Миру, буд.35) пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації та згідно ст. 48 КАС України здатний особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки.

Відповідач, Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області, є суб'єктом владних повноважень та згідно ст. 48 КАС України здатний особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки.

Судом встановлено, що постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 01.02.2017року по справі №219/9825/2016-а, яка набула законної сили 10.03.2017року, позовні вимоги ОСОБА_4 до Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецької області про визнання протиправними дій щодо припинення пенсії з 01.03.2016року та зобов'язання поновити виплату пенсії з 01.03.2016року та перерахувати (виплачувати) пенсію з 01.03.2016року на той же банківський рахунок, на який пенсія йому перераховувалась до лютого 2016року включно.

29.03.2017року до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції у Донецькій області надійшла заява про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №219/9825/16-а від 13.03.2017року, виданого Донецьким апеляційним адміністративним судом, стосовно зобов'язання Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецької області поновити виплату пенсії ОСОБА_4 з 01.03.2016року та перерахувати (виплачувати) пенсію ОСОБА_4 з 01.03.2016року на той же банківський рахунок, на який пенсія йому перераховувалась до лютого 2016року включно.

30.03.2017року державним виконавцем, керуючись ст.ст.3, 4, 24,25, 26,27 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій було зазначено про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів. Зазначена постанова, відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення, позивачем була отримана 04.04.2017року.

05.04.2017року позивачем листом за вих.№4509/09 було повідомлено державного виконавця про проведення перерахунку пенсії ОСОБА_4 щодо поновлення виплати пенсії, про що свідчить виплатний протокол з нарахуванням поточної суми пенсії за квітень 2014року та суми боргу за період з 01.03.2016року загальним розміром 36 659,25грн. на плановий період квітня 2016року.

25.04.2017року державним виконавцем, керуючись статтями 3, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження», було винесено та направлено позивачу постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 12800грн.

Також, 25.04.2017року державний виконавець, керуючись статтею 42 Закону України «Про виконавче провадження», було винесено постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в розмірі 155,50грн., яка складається із канцелярських витрат в розмірі 104,50грн., плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження в розмірі 51,00грн., та направлено її на адресу Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області.

Окрім іншого, державним виконавцем на адресу позивача 25.04.2017року за вихідним № 2235 було направлено вимогу, якою зобов'язано фонд виконати зазначене рішення суду в строк до 08.05.2017року.

31.05.2017року на адресу відповідача надійшов лист від 25.05.2017року Бахмутського об'єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області щодо виконання виконавчого листа № 219/9825/16-а від 13.03.2017, виданого Донецьким апеляційним адміністративним судом, а саме, пенсію ОСОБА_4, згідно рішення суду нараховано та виплачено. В додатках зазначено, що виплата по рішенню суду проведена 13.04.2017року, що підтверджується копією виплатної відомості.

30.08.2017року на підставі платіжного доручення від 29.08.2017року за №53667975 виконавчий збір та витрати виконавчого провадження в загальному розмірі 13006,50грн. були стягнуті державним виконавцем з позивача у повному обсязі.

Разом з тим, 07.09.2017року державним виконавцем, керуючись вимогами пункту 9 статті 39, статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та направлено сторонам.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404 (далі - Закон №1404) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частинами 1, 2 ст. 6 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.42 Закону кошти виконавчого провадження складаються з:

1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця;

2) авансового внеску стягувача;

3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Згідно приписів ст.7 Закону виконавчий документ про стягнення періодичних платежів може бути самостійно надісланий стягувачем безпосередньо підприємству, установі, організації, фізичній особі - підприємцю, фізичній особі, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Одночасно з виконавчим документом стягувач подає заяву, в якій зазначаються:

1) реквізити банківського рахунка, на який слід перераховувати кошти;

2) прізвище, ім'я, по батькові стягувача, реквізити документа, що посвідчує його особу.

У разі наявності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів або заперечення її розміру боржником стягувач має право пред'явити виконавчий документ для примусового виконання.

Відповідно до ч.9 ст.27 Закону виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Також, згідно п.1 ч.5 ст. 27 Закону виконавчий збір не стягується, зокрема, за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

Суд зазначає, що пенсія є періодичним платежем, виплата якої за загальним правилом, не обмежена у часі.

Так, згідно ч.6 ст.26 Закону за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Згідно ч.1 ст.63 Закону за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Згідно п.9 ч. 1 ст.39 Закону виконавче провадження підлягає закінченню, зокрема, у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Таким чином, аналізуючи вказані норми, суд дійшов висновку про те, що вказана в постанові суду сума виплати пенсії ОСОБА_4, з 01.03.2016року без вказання граничного терміну виплати платежів, вважається стягненням періодичних платежів (пенсії), оскільки суд в своєму рішенні не обмежив суму виплати та перерахунку пенсії певною датою, що в свою чергу не може носити разовий та зобов'язальний характер виконання судового рішення, яке повинно виконуватись фондом в подальшому щомісячно.

Окрім іншого, суд зазначає, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003року за №1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно ч.1 ст.47 цього Закону пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 4.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058, затвердженому Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005року за №22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.

Згідно п. 4.10 Порядку не пізніше 10 днів після надходження всіх необхідних документів для виплати пенсії орган, що призначає пенсію, повинен їх розглянути та прийняти відповідне рішення, яке оформлюється розпорядженням.

Так, з матеріалів справи вбачається, що спірну Ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 09.03.2017року позивачем було отримано 15.03.2017року, про що свідчить штамп на супровідному листі (а.с.60).

Разом з тим, 23.03.2017року фондом було прийнято розпорядження №866669 (а.с.59) про поновлення виплати пенсії та протокол з розрахунком грошової допомоги (пенсії) за період з березня 2016року по березень 2017року (а.с.57), які 05.04.2017року були надіслані відповідачу засобами поштового зв'язку в якості доказу виконання спірного рішення суду.

Отже, позивач під час виконання рішення суду діяв в межах повноважень, наданих йому Законом України №1058 та Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005року за №22-1, оскільки законодавцем було передбачено певний перелік дій, що повинні передувати перерахунку та виплаті пенсії, які й були виконані позивачем в передбачені законодавством строки.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Суд дійшов висновку, що відповідачем не було дотримано пропорційності та необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи, які виразились у стягненні з фонду суми витрат в розмірі 12800грн., і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), а саме, перерахунок пенсії за рішенням суду в загальному розмірі 36659,25грн., у зв'язку з чим постанова Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції у Донецькій області від 25.04.2017року за ВП №53667975 про стягнення виконавчого збору в розмірі 12 800грн., підлягає скасуванню.

Розглядаючи питання правомірності прийняття Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції у Донецькій області постанови від 25.04.2017року за ВП №53667975 про стягнення витрат виконавчого провадження у сумі 155,50грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.42 Закону, витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України. Так, наказом Міністерством юстиції України від 29.09.2016 № 2830/5 визначено види та розміри витрат виконавчого провадження, а саме витрати є: 1) витрати пов'язані з виготовленням документів виконавчого провадження - папір, копіювання, друк документів; 2) пересилання документів виконавчого провадження - конверти, знаки поштової оплати (марки), послуги маркувальної машини, послуги поштового зв'язку.

Також слід наголосити, що Наказом Міністерства юстиції України від 29.12.2016 № 3917/5 "Про встановлення розмірів плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями", встановлено з 05.01.2017 плату за користування автоматизованою системою виконавчого провадження в розмірі 51,00 грн.

Окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню, визначені Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5) (далі - Інструкція).

Так, відповідно до частини 2 розділу VI Інструкції, витрати виконавчого провадження стягуються з боржника на підставі постанови виконавця про їх стягнення, у якій зазначаються види та суми витрат виконавчого провадження.

Згідно ч.1 ст.8 Закону реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України.

Вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження забезпечує Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово.

Аналізуючи вказані норми закону та враховуючи наявність в матеріалах справи підтвердження вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду, зокрема, винесення вимоги виконавця від 25.04.2017року (а.с.36), спрямованої на його примусове виконання, суд дійшов висновку щодо законності винесеної відповідачем постанови про стягнення з позивача витрат виконавчого провадження у сумі 155,50грн., яка складається із канцелярських витрат в розмірі 104,50грн., плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження в розмірі 51,00грн.

Стосовно позовних вимог позивача в частині зобов'язання відповідача повернути на рахунок фонду №85 безпідставно стягнуту суму у розмірі 13 006,50грн. та на рахунок фонду №85 безпідставно стягнуту суму у розмірі 51грн., суд зазначає наступне.

Позивачем, в підтвердження списання з рахунків фонду коштів в розмірі 51,00грн., було надано суду платіжне доручення №54105013 від 29.08.2017року з призначенням платежу: стягнення з боржника витрат виконавчого провадження №54105013 від 19.06.2017року у сумі 51грн.

Так, суд зазначає, що виконавче провадження №54105013 від 19.06.2017року не є предметом розгляду даної справи, отже у суду відсутні докази, які б дали змогу встановити факт правомірності/ неправомірності стягнутої з фонду суми витрат виконавчого провадження в розмірі 51,00грн.

Що стосується позовних вимог про зобов'язання відповідача повернути на рахунок фонду №85, безпідставно стягнуту суму у розмірі 13 006,50грн. платіжним дорученням за №53667975 від 29.08.2017року з призначенням платежу: стягнення боргу згідно постанови про стягнення виконавчого збору №53667975 від 25.04.2017року у сумі 12800грн., постанови про стягнення з боржника витрат, суд вказує, що вжиття передбачених Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчинення виконавчих дій покладено діючим законодавством на державного виконавця. За своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, діяльність виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є дискреційними повноваженнями та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Дискреційні повноваження - сукупність прав та обов'язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Під дискреційними повноваженнями суд розуміє сукупність прав та обов'язків, закріплених у встановленому законодавством порядку за відділом примусового виконання рішень (державним виконавцем), які він застосовує на власний розсуд. Наділивши державний орган дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Право на стягнення/повернення коштів під час примусового виконання рішень суду є дискреційним повноваженням органу (державного виконавця), а тому задоволення позовної вимоги про зобов'язання відповідача повернути на рахунок фонду №85, безпідставно стягнутої суми у розмірі 13 006,50грн., є формою втручання в дискреційні повноваження державного органу.

За таких обставин у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог в зазначеній частині.

Розглядаючи питання порушення позивачем строків звернення до суду з цим позовом, суд зазначає наступне:

Частиною 1 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Частиною 3 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.

Спірні постанови державного виконавця від 25.04.2017року були отримані позивачем 28.04.2017року (а.с.78,79; а.с.33, 38), що не заперечується сторонами по справі.

Разом з тим, позивачем було надано суду клопотання від 31.08.2017року про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав держави в особі фонду, яка обґрунтована наявністю загостреної суспільно-політичної ситуації на території Донецької області, відсутністю у штаті фонду фахівців з правового забезпечення та скороченням фінансування витрат на статті видатків фонду.

Підсумовуючи вищевикладене, враховуючи наявність обставин порушення прав держави та те, що за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених законодавством, формується накопичувальна система загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, за рахунок якої здійснюється, зокрема, фінансування видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку звернення позивачем до адміністративного суду з вказаним позовом поважними.

Відповідно до ст.94 КАС України судові витрати не підлягають стягненню.

Керуючись ст.2, 11, 17, 18, 71, 87, 90, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецької області до Головного Територіального управління юстиції у Донецькій області про скасування постанов, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції у Донецькій області від 25.04.2017року за ВП №53667975 про стягнення виконавчого збору в розмірі 12 800грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Вступна та резолютивна частини постанови прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 03 жовтня 2017 року. Постанова у повному обсязі складена 09 жовтня 2017 року.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд з одночасним надісланням апеляційної скарги особою, яка її подає, до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складання постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Кірієнко В.О.