Справа № 822/2643/17
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2643/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі судді Салюка П.І. розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Хмельницькій області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ :

ГУ ДФС у Хмельницькій області звернулось до суду з адміністративним позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що за відповідачем рахується податковий борг в сумі 3834,01 грн. по єдиному податку з фізичних осіб. Зазначає, що відповідачу було виставлено податкову вимогу форми "Ф" №4111-17 від 22 лютого 2017 року, проте вжиті позивачем заходи не призвели до добровільного погашення відповідачем заборгованості, що зумовило звернення до суду з позовом.

Копія ухвали про відкриття скороченого провадження, яка була надіслана судом на адресу відповідача, повернулась до суду з відміткою відділення поштового зв'язку "за закінченням встановленого строку зберігання"

Відповідно до ч.11 ст.35 КАС України, розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Будь-яких заперечень чи клопотань у визначений законодавством термін від відповідача не надходило.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному звязку та сукупності, суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити з наступних підстав.

Суд встановив, що згідно даних ГУ ДФС у Хмельницькій області за відповідачем рахується податковий борг в сумі 3834,01 грн. по єдиному податку з фізичних осіб, дана заборгованість виникла на підставі заяви відповідача про застосування спрощеної системи оподаткування від 14 вересня 2012 року №22718/11 відповідно до якої відповідач є платником податку 2 групи зі ставкою податку 20%.

Відповідачем не сплачено єдиний податок в сумі 3834,01 грн., а саме по строку сплати 20 січня 2017 року (із врахуванням переплати в сумі 5,99 грн.) залишок боргу складає 474,01 грн., по строку сплати 20 лютого 2017 року 480,00 грн., по строку сплати 20 березня 2017 року 480,00 грн., по строку сплати 20 квітня 2017 року 480,00 грн., по строку сплати 20 травня 2017 року 480,00 грн., по строку сплати 20 червня 2017 року 480,00 грн., по строку сплати 20 липня 2017 року 480,00 грн., по строку сплати 20 серпня 2017 року 480,00 грн.

Пунктом 15.1 ст.15 Податкового кодексу України (далі - ПК України) встановлено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп. пп. 16.1.3, 16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов'язаний: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктами 36.1, 36.2, 36.3 ст.36 ПК України встановлено, що податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Згідно п.54.1 ст.54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 57.1 ст.57 ПК України встановлено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Таким чином, сума узгодженого грошового зобов'язання набуває якості податкового боргу у разі її несплати у встановлений цим Кодексом строк, з наступного дня після граничного строку її сплати.

Враховуючи, що сума податкового зобов'язання є узгодженою та не сплачена своєчасно відповідачем, вона набула статусу податкового боргу.

Суд встановив, що за відповідачем рахується податковий борг в сумі 3834,01 грн. по єдиному податку з фізичних осіб, що підтверджується заявою відповідача про застосування спрощеної системи оподаткування від 14 вересня 2012 року, податковою вимогою форми "Ф" №4111-17 від 22 лютого 2017 року, довідкою про заборгованість.

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

З метою погашення боргу, у відповідності до п.59.1 ст.59 ПК України на адресу відповідача надіслано податкову вимогу форми "Ф" №4111-17 від 22 лютого 2017 року, яка була повернута на адресу позивача з відміткою відділення поштового зв'язку "за закінченням терміну зберігання", що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Доказів оскарження відповідачем податкової вимоги чи погашення податкового боргу за визначеним податковим зобов'язанням відповідачем суду не надано.

Пунктом 87.1 ст.87 ПК України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Згідно п.87.11. ст.87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Оскільки відповідачем не вжито достатніх заходів щодо погашення в добровільному порядку узгодженого податкового зобов'язання, то позивач звернувся до суду щодо примусового стягнення податкового боргу.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

На підтвердження позовних вимог позивачем надано необхідні докази про наявність податкового боргу у відповідача. Крім того, суд зважає на те, що податкова вимога відповідачем не оскаржувалась та не скасована, доказів про сплату заборгованості не надано.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що податкова заборгованість є обґрунтованою, відповідає чинному законодавству і підлягає стягненню. Наявність зазначеної заборгованості підтверджується матеріалами справи, з огляду на що, позовні вимоги слід задоволити.

Керуючись ст. ст. 11, 71, 86, 158-163, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов задоволити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) 3834 (три тисячі вісімсот тридцять чотири) грн. 01 коп. в рахунок погашення податкового боргу.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Суддя/підпис/
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_2