Справа № 815/934/17
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2017-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/934/17

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді : Бойка А.В.,

суддів: Димерлія О.О.,

ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті ОСОБА_1 апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18 травня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Одеської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень», державного реєстратора Одеської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних досліджень» ОСОБА_3, державного реєстратора Одеської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних досліджень» ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5, про визнання незаконними дій, скасування рішень, зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

14.02.2017 року ОСОБА_2 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень», державних реєстраторів Одеської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних досліджень» ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому просив суд:

- визнати незаконними дії державного реєстратора Одеської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» ОСОБА_3 щодо скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_2 за номером 6458306 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна: дачний будинок з дворовими спорудами, розташований за адресою: Одеська обл., м. Чорноморськ, с. Бурлача Балка, вулиця Чорноморська дорога, 2, ряд № 11, № 8-А, (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 08) на підставі рішення про скасування, індексний номер: 32059352 від 26.10.2016 року;

- скасувати рішення державного реєстратора Одеської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» ОСОБА_3 про скасування, індексний номер: 32059352 від 26.10.2016 року;

- скасувати рішення державного реєстратора Одеської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» ОСОБА_4 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 32312056 від 10.11.2016 року;

- зобов'язати державного реєстратора Одеської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» вчинити дії щодо приведення у відповідність інформації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності, відновивши запис про право власності ОСОБА_2 за номером 6458306 на об'єкт нерухомого майна: дачний будинок з дворовими спорудами, розташований за адресою: Одеська обл., м. Чорноморськ, с. Бурлача Балка, вулиця Чорноморська дорога, 2, ряд № 11, № 8-А, (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 08).

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 18.05.2017 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, 02.06.2017 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, обґрунтовану порушенням судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також не повним зясуванням судом обставин, що мають значення для справи.

В своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає, що при прийнятті оскаржуваної постанови судом першої інстанції не перевірено чи діяли відповідачі у відповідності до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд не досліджував, чи прийнятті спірні рішення державних реєстраторів у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У звязку з цим, в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови Одеського окружного адміністративного суду від 18.05.2017 року та ухвалення нового судового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів суду апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, 09.09.2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 укладено договір дарування №3205, згідно якого ОСОБА_5 подарувала, а ОСОБА_2 прийняв у дар дачний будинок з дворовими спорудами, що знаходиться за адресою: Одеська обл., м. Іллічівськ, с. Бурлача Балка, вул. Чорноморська дорога, №2 (два), ряд 11 (одинадцять), буд. 8-А (вісім-А).

Згідно вказаного договору дачний будинок з дворовими спорудами належить ОСОБА_5 на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29.10.2007 року.

На підставі договору дарування від 09.09.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу ОСОБА_6, 22.07.2014 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за позивачем зареєстровано право власності на дачний будинок з дворовими спорудами, що знаходиться за адресою: Одеська обл., м. Іллічівськ, с. Бурлача Балка, вул. Чорноморська дорога, № 2, ряд 11, буд. 8-А.

З матеріалів справи, також, вбачається, що рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 06.12.2011 року по справі № 2-1103/11, договір дарування №3205 від 09.09.2008 року визнано удаваним, а фактично укладений договір застави дачного будинку, оформлений угодою від 06.09.2008 року, укладений між ОСОБА_7 та її представником ОСОБА_2, з однієї сторони, та представниками громадської організації «Одеське обласне добровільне товариство інвалідів «Альбатрос» в особі ОСОБА_8 та ОСОБА_5 недійсним та застосовано наслідки недійсності правочину до фактичного укладеного договору застави.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 20.03.2012 року зазначене рішення Іллічівського міського суду Одеської області скасовано.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.09.2012 року скасовано рішення апеляційного суду Одеської області від 20.03.2012 року, а рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 06.12.2011 року залишено в силі.

26.10.2016 року державним реєстратором Одеської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» ОСОБА_3, на підставі рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 06.12.2011 року, ухвали Вищого Спеціалізованого суду України від 12.09.2012 року, прийнято рішення, індексний номер: 32059352, яким скасовано право власності позивача на дачний будинок з дворовими спорудами.

Також, 10.11.2016 року державним реєстратором Одеської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» ОСОБА_4, на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси №2-7843/07 від 29.10.2007 року, яким визнано право власності за ОСОБА_5 на дачний будинок, прийнято рішення, індексний номер: 32312056, яким зареєстровано право приватної власності ОСОБА_9 на дачний будинок з дворовими спорудами.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2 про скасування вказаних рішень державних реєстраторів та зобов'язання вчинити дії щодо приведення у відповідність інформації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності, відновивши запис про право власності ОСОБА_2 за номером 6458306 на об'єкт нерухомого майна дачний будинок з дворовими спорудами (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 08), виходив з того, що відповідачем, державним реєстратором ОСОБА_3, правомірно та на підставі ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» скасовано право власності позивача на дачний будинок з дворовими прибудовами, а відповідачем, державним реєстратором ОСОБА_4, правомірно, на підставі ст.27 Закону, зареєстровано право власності на зазначений дачний будинок за ОСОБА_5, оскільки рішенням суду визнано недійсним фактично вчинений між позивачем та третьою особою правочин та застосовано до фактично укладеного договору застави, оформленого угодою від 06.09.2008 року, наслідки недійсності правочину.

Колегія суддів погоджується з такими висновками Одеського окружного адміністративного суду. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі ОСОБА_6) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Пунктом 1 частини 1 статті 27 Закону закріплено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.

Внесення запису до Державного реєстру прав, змін до них та їх скасування регулюється статтею 26 Закону, якою передбачено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

Частиною 2 статті 26 Закону встановлено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Як вбачається з матеріалів справи, для скасування права власності ОСОБА_2 на дачний будинок з дворовими спорудами, що знаходиться за адресою: Одеська обл., м. Іллічівськ, с. Бурлача Балка, вул. Чорноморська дорога, № 2, ряд 11, буд. 8-А (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 08), що виникло у нього на підставі договору дарування №3205 від 09.09.2008 року, ОСОБА_5 до Одеської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» надано відповідну заяву та рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 06.12.2011 року і ухвалу Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.09.2012 року справа №6-15637св12.

Як зазначалось вище, вказаними судовими рішеннями договір дарування №3205 від 09.09.2008 року визнано удаваним, а фактично укладений договір застави дачного будинку, оформлений угодою від 06.09.2008 року, укладений між ОСОБА_7 та її представником ОСОБА_2, з однієї сторони, та представниками громадської організації «Одеське обласне добровільне товариство інвалідів «Альбатрос» в особі ОСОБА_8 та ОСОБА_5 недійсним та застосовано наслідки недійсності правочину до фактичного укладеного договору застави.

Відповідно до ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Удавані правочини можуть бути вчиненні як без будь-яких протиправних намірів, так і з метою приховування незаконного правочину.

У рішенні від 06.12.2011 року Іллічівський міський суд Одеської області встановив, що договір дарування №3205 від 09.09.2008 року вчинено з метою приховати інший правочин та, на підставі ст.235 ЦК України, визнав, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 09.09.2008 року насправді вчинено договір застави, суд вирішив спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин, та ухвалив рішення про його недійсність.

Відповідно до ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку, що державним реєстратором Одеської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» ОСОБА_3, за результатами розгляду поданої ОСОБА_5 заяви, правомірно, на підставі ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», 26.10.2016 року прийнято рішення індексний номер: 32059352 про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_2 за номером 6458306 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна: дачний будинок з дворовими спорудами, розташований за адресою: Одеська обл., м. Чорноморськ, с. Бурлача Балка, вулиця Чорноморська дорога, 2, ряд № 11, № 8-А (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 08).

Згідно п.9 ч.1 ст.27 Закону державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, для проведення державної реєстрації права власності ОСОБА_5 на дачний будинок з дворовими спорудами, розташований за адресою: Одеська обл., м. Чорноморськ, с. Бурлача Балка, вулиця Чорноморська дорога, 2, ряд № 11, № 8-А, останньою надано заяву про державну реєстрацію права власності та рішення Приморського районного суду м.Одеси від 29.10.2007 року по справі №2-7843/07, яким за ОСОБА_5 визнано право власності на вказаний обєкт нерухомого майна.

Відповідно до ч.3 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор, серед іншого, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обовязкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин повязує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Апеляційний суд встановив, що відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на момент прийняття державним реєстратором Одеської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» ОСОБА_4 рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 на дачний будинок з дворовими спорудами, розташований за адресою: Одеська обл., м. Чорноморськ, с. Бурлача Балка, вулиця Чорноморська дорога, 2, ряд № 11, № 8-А, індексний номер 32312056 від 10.11.2016 року, зареєстровані права власності на відповідний обєкт були відсутні.

З вказаного слідує, що державним реєстратором Одеської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» ОСОБА_4 здійснено перевірку документів, наданих ОСОБА_5 для проведення державної реєстрації права власності, на наявність підстав для відмови, перевірено відомості Єдиного державного реєстру судових рішень щодо наявності в Реєстрі електронної копії судового рішення, наданого для проведення державної реєстрації права власності та, встановивши відсутність підстав для зупинення розгляду заяви, відмови у проведенні державної реєстрації прав, зупинення державної реєстрації прав, правомірно прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №32312056 від 10.11.2016 року.

А відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_2 та, як наслідок, про відсутність підстав для їх задоволення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Оскільки судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи, правильно по суті вирішено справу та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.200 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. ст. 184, 185, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18 травня 2017 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: А.В. Бойко

Суддя: О.О. Димерлій

Суддя: О.В. Єщенко