Справа № 820/3308/17
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2017-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

06 жовтня 2017 р. № 820/3308/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Старосєльцевої О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Кікоян Г.О.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Богуцької В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного територіального управління юстиції у Харківській області про зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій з урахуванням уточнень просив: визнати дії Головного територіального управління юстиції у Харківській області щодо часткової відмови у задоволенні запиту на отримання публічної інформації ОСОБА_3 від 24.07.2017 (відмова у наданні копій додатків до листів Головного територіального управління юстиції від 07.12.2015 за вих.№№ 07-16/07-24/6753 та 07-16/07-24/6754) незаконними; зобов'язати Головне територіальне управління юстиції у Харківській області розглянути запит ОСОБА_3 на отримання публічної інформації від 24.07.2017 у відповідності до норм Закону України «Про доступ до публічної інформації»; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції у Харківській області (61001, м. Харків, вул. Ярослава Мудрого, 16, ) на користь ОСОБА_3 судові витрати за надання правової допомоги у розмірі 8320,00 грн.; у разі задоволення позову та у відповідності до статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України встановити судовий контроль за виконанням рішення, встановивши строк для подачі звіту про виконання судового рішення.

Аргументуючи заявлені вимоги зазначив, що звернувся до Головного територіального управління юстиції у Харківській області із запитом на отримання публічної інформації від 24.07.2017. До запиту було надано заяву ОСОБА_1 від 24.07.2017 про згоду на обробку та використання персональних даних під час надання відповіді на запит на отримання публічної інформації. Позивач отримав на електрону адресу часткову відмову у задоволенні запиту на інформацію, а саме: були надані копії запитуваних листів, але без додатків. Відповідач відмовив в наданні додатків з посиланням на вимоги ст. 16 Закону України «Про виконавче провадження». Позивач вважає, що відповідач неправомірно відмовив в наданні додатків до листів, оскільки ані листи (які були надані відповідачу), ані додатки до них не є матеріалами виконавчого провадження. Отже, посилання відповідача на ст. 16 Закону України «Про виконавче провадження» є без підставним, а дії відповідача щодо часткової відмови у задоволенні запиту на отримання публічної інформації від 24.07.2017 є незаконними.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, з підстав зазначених вище. Крім того, пояснив, що відмова повинна була бути у паперовому вигляді, а не в електронному. Обмеженню підлягає інформація, а не документ. Відтак, якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, до якої доступ необмежений. У такому випадку копія документа повинна надаватися у звичайному порядку, при цьому інформація, доступ до якої обмежено, вилучається шляхом ретушування або іншим способом на вибір розпорядника інформації.

Відповідач, Головне територіальне управління юстиції у Харківській області з поданим позовом не погодився.

Аргументуючи незгоду зазначив, що позивачу була надана відповідь 31.07.2017р., якою запит на доступ до публічної інформації було задоволено частково, надано копії листів, а в наданні додатків до них було відмовлено, оскільки це були пояснення які містили інформацію стосовно виконавчих проваджень, по яким позивач не був стороною.

В судовому засіданні представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти позову, повністю виконавши процесуальний обов'язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з'ясувавши обставини спірних правовідносин, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Спірні правовідносини виникли з приводу доступу до публічної інформації. Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон України «Про доступ до публічної інформації» (далі Закон N 2939-VI).

Згідно з ст1. вищеназваного Закону публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Доступ до інформації забезпечується шляхом, зокрема: надання інформації за запитами на інформацію (п.2,ч.1 ст.5 Закону).

Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог:1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні. Обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений(ч.2,7 ст. 6 Закону).

Усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом (ч.4 ст. 13 Закону).

З матеріалів справи вбачається, що 25.07.2017 року позивач, ОСОБА_3, звернувся до Головного територіального управління юстиції у Харківській області із запитом на отримання публічної інформації від 24.07.2017 року. До запиту була надана заява ОСОБА_1 про надання згоди на обробку та використання персональних даних від 24.07.2017 року.

Зі змісту даного запиту вбачається, що позивачем запитувались наступні документи: копія листа Головного територіального управління юстиції у Харківській області до Прокуратури Жовтневого району м.Харкова від 07.12.2015 року №07-16/07-24/6753 та копія додатків до цього листа; копія листа Головного територіального управління юстиції у Харківській області до Прокуратури Харківської області від 07.12.2015 року №07-16/07-24/6754 та копія додатків до цього листа.

Листом Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 31.07.2017 року №07.02-19/119-2017 ОСОБА_3 засобами електронного зв'язку надано відповідь з додатками: копії листів №07-16/07-24/6753, №07-16/07-24/6754 від 07.12.2017 року. Разом з тим, у листі №07.02-19/119-2017 від 31.07.2017 року, зазначено, що в запитуваних ОСОБА_3 додатках до вищезазначених листів міститься інформація стосовно виконавчого провадження, за яким позивач не є стороною. Крім того, до запиту ОСОБА_3 не була надана довіреність на право представляти інтереси сторони виконавчого провадження.

Відповідач, відмовляючи у наданні копій додатків до листів послався на ст.16 Закону України «Про виконавче провадження», якою встановлено, що сторони можуть реалізувати свої права і обов'язки у виконавчому провадженні самостійно або через представників. Особиста участь фізичної особи у виконавчому провадженні не позбавляє її права мати представника, крім випадку, коли боржник згідно з рішенням зобов'язаний вчинити певні дії особисто. Діти та особи, визнані судом недієздатними, реалізують свої права та виконують обов'язки, пов'язані з виконавчим провадженням, відповідно до вимог закону через своїх законних представників. Представництво юридичних осіб у виконавчому провадженні здійснюється їх керівниками чи органами, посадовими особами, які діють у межах повноважень, наданих їм законом чи установчими документами юридичної особи, або через представників юридичної особи. Представником юридичної особи у виконавчому провадженні може бути особа, яка відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань має право вчиняти дії від імені такої юридичної особи без довіреності. Повноваження представника юридичної особи у виконавчому провадженні можуть бути підтверджені довіреністю, виданою і оформленою відповідно до закону. Представник може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти така особа. Дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи у виконавчому провадженні можуть міститися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань або у виданій довіреності. Повноваження адвоката як представника посвідчуються ордером, дорученням органу чи установи, що уповноважені законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги. До ордера обов'язково додається витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих дій як представника сторони виконавчого провадження. Витяг засвідчується підписами сторін договору.

Заперечуючи проти задоволення адміністративного позову, відповідач зазначив, що згідно з роз'ясненнями Вищого адміністративного суду України викладеними в постанові Пленуму ВАСУ від 29.09.2016 № 10 положення Закону України «Про доступ до публічної інформації» не поширюються на доступ учасників відповідних процесів та сторін виконавчого провадження до викладеної інформації.

Разом з тим, суд зазначає, що згідно з п. 4.1. Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29.09.2016 № 10 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації» роз'яснено, що процесуальні закони (Господарський процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України, Кодекс України про адміністративні правопорушення, Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України) регламентують спеціальний порядок доступу (ознайомлення) учасників відповідних процесів до інформації, створеної (одержаної) у ході (досудового) судового провадження. Доступ осіб, які беруть участь у розгляді справи, та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси чи обов'язки, до інформації, створеної (одержаної) у ході судового провадження, до судових рішень забезпечується у порядку, встановленому процесуальним законодавством, з урахуванням передбачених нормами Закону України "Про доступ до судових рішень" особливостей.

Так само Закон України "Про виконавче провадження" регламентує спеціальний порядок доступу (ознайомлення) сторін виконавчого провадження до інформації, створеної (одержаної) у ході виконавчого провадження. Відтак положення Закону N 2939-VI не поширюються на доступ учасників відповідних процесів та сторін виконавчого провадження до викладеної інформації.

З наведеного випливає, що сторони виконавчого провадження мають доступ до інформації про хід виконавчого провадження у порядку передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», а не вимогами Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Судом із наданих позивачу відповідей та пояснень представника відповідача у судовому засіданні було встановлено, що в додатках до листів (у наданні яких за рішенням розпорядника публічної інформації було відмовлено), містились письмові пояснення заступника начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Трояновського С.С. від 13.11.2015р., які раніше були надані Управлінню державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області у межах проведеного службового розслідування з метою перевірки фактів недодержання останнім законодавства про державну службу, порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, позивач не був стороною зазначених в листах виконавчих проваджень, але при цьому про хід виконання будь-яких виконавчих проваджень в тексті запиту до публічної інформації не запитував.

Суд зазначає, що професійна діяльність державного службовця (особливо з ознаками причетності до діянь, пов'язаних з корупцією) безумовно представляє інтерес для суспільства, а відтак, для відмови у наданні інформації з приводу цієї діяльності суб'єкт владних повноважень повинен мати вагомі причини у вигляді належних юридичних підстав та достатніх фактичних підстав.

У спірному листі відповідача таких причин не викладено, належних юридичних підстав та достатніх фактичних підстав не міститься.

З огляду на наведене суд вважає, що при розгляді спірного запиту про доступ до публічної інформації суб'єкт владних повноважень обрав юридичні підстави, правильність (слушність) яких стосовно спірних правовідносинах не знайшла свого підтвердження проведеним судовим розглядом.

Отже, дії відповідача як розпорядника публічної інформації не можуть бути визнані такими, що відповідають закону, зокрема, вимогам ч.3 ст.2 КАС України.

Звідси слідує, що відповідача потрібно обтяжити обов'язком повторно розглянути спірний запит з урахуванням даного рішення суду.

Вирішуючи спір за вимогою про стягнення судових витрат за надання правової допомоги у розмірі 8.320,00, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, п.1 ч.3 ст.87 Кодексу адміністративного судочинства України віднесено і витрати на правову допомогу.

Частинами 1 і 3 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Як встановлено ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2017рік" встановлено на 2017 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб в місячному розмірі: з 1 січня - 1600,00 грн., а тому розмір компенсації витрат на правову допомогу не повинен перевищувати 640,00 грн. за годину участі особи, яка надавала правову допомогу у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.

За змістом вищезазначеної норми, компенсація витрат на правову допомогу в адміністративних справах здійснюється виходячи із часу, протягом якого така допомога надавалась у судовому засіданні, під час вчинення окремої процесуальної дії чи ознайомлення з матеріалами справи в суді.

На підтвердження факту надання вказаних видів правової допомоги, обсягу наданих послуг, часу участі особи, яка надавала правову допомогу, у цих заходах, та розміру відшкодування суду повинні бути надані відповідні докази.

В обґрунтування заявленої вимоги позивачем надано до суду: договір про надання правової допомоги від 31.07.2017 року згідно з яким ОСОБА_3 як замовник доручає, а ОСОБА_1, як виконавець зобов'язує надавати замовнику правову допомогу у справі про оскарження дій Головного територіального управління юстиції у Харківській області, пов'язаних із розглядом запиту на отримання публічної інформації від 24.07.2017 року, а також, в разі необхідності та бажання замовника, із інших питань на строк дії цього договору (термін дії договору до 18.05.2019 р.); акт виконаних робіт від 01.08.2017 р.; калькуляція - рахунок; диплом магістра ОСОБА_1 на підтвердження отримання повної вищої освіти за спеціальністю "Правознавство" та здобуття кваліфікації юриста; квитанції до прибуткового ордера; код КВЕД 69.10 діяльність у сфері права.

Згідно наданої калькуляції-рахунку №1 вбачається, що вартість за послуги з ознайомлення з первісним матеріалом (документами) замовника, їх вивчення та аналіз на предмет релевантності, належності, допустимості, ступеню ймовірного доказового значення за три години складає 1920 грн. (1год=640грн.); вартість за аналіз нормативного матеріалу, коментарів, роз'яснень, пошук і вивчення консультацій, судової практики в аналогічних справах, узагальнень судів касаційних інстанцій та правових позицій Верховного Суду України, публікацій науковців, висновків фахівців за чотири години складає 2560 грн. (1год.=640грн.); вартість складання тексту позовної заяви в інтересах ОСОБА_3 про визнання дій Головного територіального управління юстиції у Харківській області щодо не надання публічної інформації незаконними, підготовка додатків та примірників позовної заяви й доданих до неї документів відповідно до кількості осіб, що беруть участь у справі за чотири години складає 2560 грн. (1год=640грн.)

Відповідно до наданої калькуляції №2 вбачається, що вартість послуг за одну годину ознайомлення з матеріалами справи №820/3308/17 у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду складає 640,00 грн.

Згідно наданої калькуляції-рахунку №3 вбачається, що вартість послуг - участі представника позивача у судовому засіданні 26.09.2017 року, 06.10.2017 року по справі №820/3308/17 у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду за дві години складає 1280 грн. 00 коп.

Отже, згідно наданих документів вбачається, що виконавцем виконані роботи з ознайомлення з первісним матеріалом замовника, аналізу нормативного матеріалу та складання позовної заяви з підготовкою примірників додатків до неї, з ознайомлення з матеріалами адміністративної справи в суді та участі представника позивача у судовому засіданні.

Суд відзначає, що відшкодування витрат з виконання робіт з ознайомлення з первісним матеріалом замовника, аналізу нормативного матеріалу та складання позовної заяви з підготовкою примірників додатків до неї не передбачено чинним законодавством, оскільки складання таких документів не відноситься до окремих процесуальних дій. Зазначене, узгоджується з правовою позицією викладеною в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 26.10.20116 р.

Суд зауважує, що Постановою КМУ від 27.04.2006 № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави», на яку посилається позивач, встановлено граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ відповідно до статей 85 - 88 Цивільного процесуального кодексу України, статей 91 - 95 Кодексу адміністративного судочинства України.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що представник позивача перебував у судовому засіданні 26.09.2017 року та 06.10.2017 року. 19.09.2017 року представник позивач ознайомлювався з матеріалами адміністративної справи.

Враховуючи положення ч.1 і 3 ст. 90 КАС України, ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" суд дійшов висновку про стягнення судових витрат на правову допомогу за рахунок бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції у Харківській області в частині за 1 годину ознайомлення з матеріалами справи та за дві години участі представника позивача у судовому засіданні на загальну суму 1920 грн. (640,00грн.*3год=1920 грн.)

Щодо вимог позивача, заявлених в порядку ст. 267 КАС України, відносно зобов'язання Головного управління ДМС України в Харківській області подати звіт про виконання постанови суду відразу після отримання її копії та встановлення судового контролю суд зазначає, що в силу положень ч.1 ст. 267 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, зазначене є правом суду, а не обов'язком, водночас, позивачем не наведено обставин, які б викликали у суду сумнів у тому, що відповідач може ухилятись від виконання судового рішення.

Таким чином, у даному випадку відсутні підстави для застосування ст. 267 КАС України.

Керуючись стст.8,19 Конституції України, ст.ст.7-11, ст.ст.158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного територіального управління юстиції у Харківській області про зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати дії Головного територіального управління юстиції у Харківській області щодо часткової відмови у задоволенні запиту на отримання публічної інформації ОСОБА_3 від 24.07.2017 (відмова у наданні копій додатків до листів Головного територіального управління юстиції від 07.12.2015 за вих.№ 07-16/07-24/6753 та 07-16/07-24/6754) незаконними.

Зобов'язати Головне територіальне управління юстиції у Харківській області розглянути запит ОСОБА_3 на отримання публічної інформації від 24.07.2017 у відповідності до Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції у Харківській області (61002, м.Харків, вул.Ярослава Мудрого,16, ) на користь ОСОБА_3 (АДРЕСА_1.) судові витрати за надання правової допомоги у розмірі 1920 грн. (одна тисяча дев'ятсот двадцять грн.00 коп.).

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 10.10.2017 року.

Суддя Старосєльцева О.В.