Справа № 344/5934/17
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/8390/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Запотічного І.І., Улицького В.З.,

за участю секретаря Мельничук Б.Б.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою Інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в місті Івано-Франківську лейтенанта поліції ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 червня 2017 року у справі № 344/5934/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в місті Івано-Франківську лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання незаконною постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача про визнання незаконною постанови у справі про адміністративне правопорушення серія АР № 828744 від 27.04.2017, якою накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу про адміністративні правопорушення України (далі - КпАП України).

Позовні вимоги мотивує тим, що дії інспектора Управління патрульної поліції є протиправними, а оскаржувану постанову просить визнати протиправною та скасувати, оскільки, вказаного в постанові адміністративного правопорушення не вчиняв, при винесенні постанови відповідачем було порушено вимоги чинного законодавства, які регулюють порядок винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07.06.2017 адміністративний позов задоволено.

Скасовано постанову в справі про адміністративне правопорушення серія АР № 828744 від 27.04.2017 винесену інспектором роти №1 БУПП в м. Івано-Франківську лейтенантом поліції ОСОБА_2Л, про притягнення ОСОБА_1І, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Вказану постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконною, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що факт порушення позивачем правил дорожнього руху був виявлений відповідачем, який з дотриманням вимог закону та обґрунтовано прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 122 КпАП України, оскільки ОСОБА_1 здійснив стоянку на перехресті. Факт порушення правил дорожнього руху було безпосередньо виявлено відповідачем та підтверджено матеріалами справи, зокрема за допомогою відеофіксації.

В судовому засіданні позивач заперечив щодо задоволення та надав пояснення. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Інші особи які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не зявилися, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно з ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

Вивчивши матеріали справи, судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 828744 від 27.04.2017 на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України. Позивача визнано винним в тому, що він в м. Івано-Франківську на перехресті вулиць Старозамкова-Шпитальна, керуючи транспортним засобом «Кіа Соренто» д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зупинку даного транспортного засобу безпосередньо на перехресті вулиць, чим порушив п. 15.9 «ґ» Правил дорожнього руху України.

Вважаючи таку постанову незаконною позивач звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що з оглянутого в судовому засіданні відеозапису, наданого представником відповідача, здійснення зупинки транспортного засобу позивачем на вказаному в постанові про адміністративне правопорушення перехресті вулиць не вбачається.

Проаналізувавши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про правильне застосування норм матеріального та процесуального права та повне зясування обставин справи судом першої інстанції з огляду на наступне.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122 КпАП України настає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до пункту 15.9 ґ) Правил дорожнього руху України, зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» було внесено зміни до ст. 258 КпАП України, які були чинними на момент виникнення спірних правовідносин.

В результаті внесених змін ч.4 стала ч. 5 ст. 258 КУпАП, яка встановлює, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

З наведеного вище видно, що протокол про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху не складається.

Згідно п. 10 розділу ІІІ Інструкції поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, нормами КпАП України передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за умов якого протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, при цьому посадова особа має право винести безпосередньо постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Колегія суддів зазначає, що відповідач, як на обставини вчинення правопорушення покликається на складену ним постанову у справі про адміністративне правопорушення та на відеоматеріали (а.с. 7, 18).

Однак суд апеляційної інстанції погоджується з твердженням позивача, що згідно представлених відеоматеріалів не можливо встановити відстань до перехрестя і інших замірів відстані до перехрестя відповідачем не надано, а тому суд першої інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 шляхом скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серія АР № 828744 від 27.04.2017 винесену інспектором роти №1 БУПП в м. Івано-Франківську лейтенантом поліції ОСОБА_2, про притягнення позивача, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в місті Івано-Франківську лейтенанта поліції ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 червня 2017 року у справі № 344/5934/17 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5

Повний текст ухвали складено 05 жовтня 2017 року