Справа № 212/1113/17-а(2-а/212/87/17)
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 жовтня 2017 рокусправа № 212/1113/17-а(2-а/212/87/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Прокопчук Т.С. Шлай А.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Інспектора патрульної поліції 1-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Дніпропетровської області Свиридонової Євгенії Олександрівни

на постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 14 червня 2017 року у справі №212/1113/17-а (2а/212/87/17) за позовом ОСОБА_2 до Інспектора патрульної поліції 1-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Дніпропетровської області Свиридової Євгенії Олександрівни про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

21 лютого 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просив: скасувати постанову патрульної поліції 1-ї роти 4го батальйону лейтенанта поліції Свиридової Євгенії Олександрівни АР №070037 від 17.02.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що відповідач незаконно в порушення вимог Закону розглянула справу про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу на місці зупинки автомобіля, не надала позивачу можливості скористатись правами передбаченими ст. 268 КУпАП в повному обсязі, чим порушила процедуру прийняття оскаржуваної постанови. Вказане, на думку позивача, свідчить про достатність підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 14 червня 2017 року адміністративний позов задоволено: скасовано постанову інспектора патрульної поліції 1-ї роти 4-ої батальйону Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Дніпропетровської області Свиридової Євгенії Олександрівни АР №070037 від 17.02.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що 17.02.2017 року позивач керуючи транспортним засобом порушив п. 2.9 ПДР, а при проведенні перевірки інспектором з'ясовано, що водій не мав при собі полісу страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідач зазначає, що нею було встановлено наявність адміністративного правопорушення після чого ініційовано розгляд матеріалів адміністративного правопорушення та прийнято постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Відповідач наголошує, що вона діяла у відповідності до вимог Закону, тому підстави для скасування оскаржуваної постанови - відсутні.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 17 лютого 2017 року інспектором 1-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції і м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі АР №070037.

Відповідно до зазначеної постанови, позивач, 17.02.2017 року о 15:10 в м. Кривому Розі по вул. Тухачевського, 79 керував транспортним засобом Fiat державний номер НОМЕР_1, із забрудненим номерним знаком, чим порушив п. 12.9 ПДР, також водій не мав при собі та не пред'явив полісу (договір) обов'язкового страхування наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.17 та 2.40 ПДР. Вказаним водій скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.6 ст. 121 КУпАП та ч. 1 ст.126 КУпАП.

Постановою від 17.02.2017 року до ОСОБА_2 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Вважаючи зазначену постанову у справі про адміністративне правопорушення протиправною позивач звернувся до суду з адміністративним позовом у даній справі.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не підтвердив належними та допустимими доказами тих обставин, на яких ґрунтувались його заперечення проти позову, не довів суду фактичного вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Також, суд зазначив, що наданий відеозапис з місця події не є належним та допустимим доказом порушення позивачем правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена КУпАП.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 1061, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 1162, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 1211, 1212, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 1241 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 1321, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 1331, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 1644, статтею 1751 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 1811, частина перша статті 182, статті 183, 184, 1892, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

В свою чергу, згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно ч. 3 ст. 258 КУпАП, Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до ч.4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених зокрема частиною другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Як вбачається з наданого відповідачем відеозапису з місця події 17.02.2017 року причиною зупинки позивача слугувало те, що він керував транспортним засобом із забрудненим номерним знаком, вказане унеможливлювало ідентифікацію номеру на відставні до 20 метрів. В подальшому, під час перевірки документів інспектором патрульної поліції було з'ясовано, що відповідач не мав при собі та не пред'явив поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Так, відповідно до п. 2.9 Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом, номерний знак якого закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

Відповідно до п. 2.1 Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"),тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про дорожній рух" водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що Національна поліція України уповноважена через своїх робітників притягувати осіб до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху зокрема за відсутність або ненадання полісу (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та керування автомобілем, зокрема, із забрудненим номерним знаком. Співробітники Національної поліції мають право розглядати матеріали про адміністративні правопорушення в сфері безпеки дорожнього руху, та виносити постанови про притягнення до адміністративної відповідальності на місці вчинення правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до ч.1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Наявний в матеріалах справи відеозапис з місця події підтверджує факт керування автомобілем із забрудненим номерним знаком, що є порушенням правил ПДР, із відеозапису вбачається відсутність у водія при собі полісу обов'язкового страхування. Також, як видно з відеозапису, фактично позивач не заперечував сам факт вчинення ним правопорушень.

Відтак, оскільки наявний в матеріалах справи відеозапис підтверджує факт вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена приписами КУпАП, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що відповідачем правомірно у відповідно до вимог Закону було прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, та застосовано до ОСОБА_2 штрафні санкції у розмірі 425 грн..

При цьому суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованим неприйняття судом першої інстанції в якості доказу відеозапис з місця події з посиланням на Наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №14/1 від 24.11.2015 року, оскільки вказаним наказом регламентовано статус відеоматеріалів з місця події як службової інформації та зазначено про неможливість передачі матеріалів третім особам, тобто іншим фізичним або юридичним особам, а не органу уповноваженому на вирішення спорів з приводу правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності. Отже, вказаним наказом не може бути регламентовано відносини з приводу подання органами Національної поліції відеоматеріалів до суду в якості доказів в адміністративному процесі.

При цьому, суд зазначає, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, якими, відповідно до ст..251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За приписами ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Згідно із ч.1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, відеоматеріали з місця події, що були надані відповідачем до матеріалів справи є доказами в адміністративній справі, оскільки вони прямо свідчать про наявність та обставини правопорушення, водночас, право інспектора патрульної поліції, як сторони адміністративної справи - відповідача, подавати докази, що мають істотне значення для вирішення справи прямо передбачено чинним законодавством.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанову суду першої інстанції слід скасувати із прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.195, ст.196, ст.198, ст.202, ст.205, ст.207 КАС України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу інспектора 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Свиридової Євгенії Олександрівни - задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 14 червня 2017 року у справі №212/1113/17-а (2а/212/87/17) - скасувати та прийняти нову постанову.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: Т.С. Прокопчук

Суддя: А.В. Шлай