Справа № 296/10138/16-а
Суддя: Галасюк Р. А.
Дата ухвалення: 2017-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2017 р. м.Житомир

Корольогвський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого судді: Галасюка Р.А.

секретаря: Могилевець В.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа: Управління МВС України в Житомирській області про визнання відмови у призначенні одноразової грошової допомоги протиправною,-

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом в якому просить визнати протиправною відмову відповідачау в призначенні йому одноразової грошової допомоги, як інваліду ІІІ групи з 30.11.2015 року, внаслідок захворювання пов»язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, відповідно до Закону України від 20.12.1990 року № 565-ХІІ № «Про міліцію», викладену в листі Департаменту фінансово-облікової політики Міністрерства внутрішніх справ України від 10.11.2016 року № 15/2-Ш-211 та зобов»язати відповідача розглянути питання щодо призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги у зв»язку із встановленням йому інвалідності ІІІ групи з 30.11.2015 року, внаслідок захворювання пов»язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, відповідно до Закону України від 20.12.1990 року № 565-ХІІ № «Про міліцію», відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850, з урахуванням його права на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працнздатних осіб станом на дату встановлення інвалідності з 30.11.2015 року.

Позивач в судове засідання не з»явився, однак надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 18 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Стаття 46 Конституції України передбачає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ з 11.02.1997 року по 30.12.2002 року (а.с. 10), а наказом МВС України від 30.12.2002 року №528о/с позивача звільнено з органів внутрішніх справ за пунктом 65 «а» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 року № 114 (за віком) (а.с. 11), також наказом начальника Управління МВС України в Житомирській області від 09.01.2003 року № 1о/с позивача звільнено у відставку з 30.12.2002 року (а.с. 12).

Свідоцтвом про хворобу ВЛК УМВС України в Житомирській області від 25.12.2002 року №690/258 встановлено, що отримане ОСОБА_1 захворювання, ТАК, повязане з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с. 13).

28.02.2003 року Житомирською міською медико-соціальною експертною комісією ОСОБА_1 визначено ступінь втрати працездатності - 20 % внаслідок захворювання повязаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с. 16).

За вказаним відсотком втрати працездатності 29.01.2004 року згідно з статтею 23 Закону України "Про міліцію" та відповідно до Порядку і умов державного обов'язкового особистого страхування осіб рядового, начальницького та вільнонайманого складу органів і підрозділів внутрішніх справ республіки затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1991 року N 59 мені виплачено Національною страховою акціонерною компанією ОРАНТА страхове відшкодування з обовязкового особистого страхування військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ України в сумі 1600,00 грн. (а.с. 17).

В результаті медичного огляду 21.12.2015 року Житомирською обласною медико-соціальною експертною комісією № 2 за результатами первинного огляду ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності, з 30.11.2015 року, внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с. 18).

16.03.2015 року позивач звернувся до УМВС України в Житомирській області із заявою, передбаченої п. 7 Порядку № 850 для виплати одноразової грошової допомоги.

У свою чергу УМВС України в Житомирській області направило висновок для затвердження щодо виплати грошової допомоги до УМВС України ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 206700,00 грн. у відповідності до п. 8 Порядку № 850.

Листом №1645/29/05-2016 від 14.09.2016 УМВС України в Житомирській області повідомлено, що Департаментом фінансово- облікової політики МВС України повернуто без затвердження матеріали про призначення одноразової грошової допомоги позивачу з посиланням на пункт 4 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 (а.с. 21).

Відповідно до ч. 6 ст. 23 Закону України "Про міліцію" у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Згідно ст. 23 Закону України "Про міліцію" Кабінет Міністрів України постановою № 850 від 21.10.2015 затвердив "Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції". Дана постанова набрала законної сили 31.10.2015.

Право на отримання одноразової грошової допомоги по інвалідності у позивача виникло 30.11.2015 року - тобто на день встановлення позивачеві ІІІ групи інвалідності.

Відповідно до пп. 2 п. 2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Підпунктом 2 п.3 Порядку №850 також зазначено, що грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Згідно з пунктом 4 Порядку №850, якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Проте, суд звертає увагу на те, що Законом України "Про міліцію" не встановлено обмежень щодо виплати одноразової грошової допомоги, які передбачені пунктом 4 Порядку №850.

Вказана норма Порядку №850 не позбавляє позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, а тільки встановлює обмеження у розмірі проведення виплати нарахованої суми грошової допомоги в залежності від часу повторного встановлення інвалідності із втратою працездатності після первинного встановлення втрати працездатності.

Аналогічного висновку дійшов ВАС України в ухвалі від 04.03.2016 у справі К/800/4858/16.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому, відповідач не довів суду правомірності своїх дій та рішень.

З огляду на викладене та з урахуванням меж позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню, позивач має право на отримання одноразової грошової допомогу відповідно до Закону України "Про Міліцію" та постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.15 року №850, тому визначаючи спосіб відновлення порушених прав позивача, суд зобов'язує Міністерство внутрішніх справ України розглянути матеріали про призначення та виплатиту ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та Умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції затвердженого, постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 з прийняттям відповідного рішення та з урахуванням обставин, викладених судом у даній справі.

На підставі Закону України "Міліцію", Порядку та Умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850, керуючись ст. ст. 2, 6, 8, 9, 11, 17, 71, 72, 128, 160-163, 207, 244-2 , 267 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа: Управління МВС України в Житомирській області про визнання відмови у призначенні одноразової грошової допомоги протиправною - задовольнити.

Визнати протиправною відмову Міністрерства внутрішніх справ України в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як інваліду ІІІ групи з 30.11.2015 року, внаслідок захворювання пов»язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, відповідно до Закону України від 20.12.1990 року № 565-ХІІ № «Про міліцію», викладену в листі Департаменту фінансово-облікової політики Міністрерства внутрішніх справ України від 10.11.2016 року № 15/2-Ш-211.

Зобов»язати відповідача розглянути питання щодо призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги у зв»язку із встановленням йому інвалідності ІІІ групи з 30.11.2015 року, внаслідок захворювання пов»язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, відповідно до Закону України від 20.12.1990 року № 565-ХІІ № «Про міліцію», відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850, з урахуванням його права на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працнздатних осіб станом на дату встановлення інвалідності з 30.11.2015 року.

Зобов'язати Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області подати до суду звіт про виконання постанови Корольовського районного суду м.Житомира протягом п"ятнадцяти діб з дня набрання постановою законної сили.

Стягнути з Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області в дохід держави судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Р. А. Галасюк