Справа № 344/2328/17
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/7758/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Запотічного І.І., Улицького В.З.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 червня 2017 року у справі №344/2328/17 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця в розмірі 90% заробітку без обмеження максимальним розміром з 01.03.2014 із заробітку - 17 052 грн., з 01.09.2015 із заробітку 19 292 грн., з 01.05.2016 по 01.12.2016 у з заробітку 20 300 грн. та з 01.12.2016 без обмеження максимальним розміром згідно представлених довідок про заробітну плату, не зазначаючи кінцевого терміну,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача про зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця в розмірі 90% заробітку без обмеження максимальним розміром з 01.03.2014 із заробітку - 17 052 грн., з 01.09.2015 із заробітку 19 292 грн., з 01.05.2016 по 01.12.2016 у з заробітку 20 300 грн. та з 01.12.2016 без обмеження максимальним розміром згідно представлених довідок про заробітну плату, не зазначаючи кінцевого терміну.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що йому призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року та на даний час її розмір встановлено відповідно до постанови Івано-Франківського міського суду від 02.11.2012. В грудні 2016 йому стало відомо про збільшення заробітної плати суддям, а тому 08.02.2017 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, починаючи з 01.03.2014. Однак, управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську 13.02.2017 відмовило йому у проведенні такого перерахунку.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20.06.2017 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Вказану постанову в апеляційному порядку оскаржив позивач. У поданій апеляційній скарзі зазначає на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить вказану постанову скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Зокрема в апеляційні скарзі вказує на те, що Постанова Кабінету міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 № 1013 суперечить ст. 19 Конституції України, вона позбавляє права державних службовців перераховувати пенсії у звязку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим службовцям.

Оскільки в справі відсутні клопотання від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, суд приходить до висновку про можливість розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами в порядку передбаченому статтею 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

Вивчивши матеріали справи, судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачу з 06.04.1999 призначена пенсія за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

08.02.2017 ОСОБА_1 звернувся із заявою до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську, в якій просив відповідно до діючого закону «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII перерахувати йому розмір пенсії за період: з 01.03.2014 по 30.08.2015; з 01.09.2015 по 30.05.2016; з 01.06.2016 по 01.03.2017 і в подальшому проводити таку виплату.

Однак згідно відповіді УПФ України в м. Івано-Франківську від 13.02.2017 року № 62/Д-15, позивачу відмовлено у перерахунку пенсії з посиланням на Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII, яким не передбачено проведення перерахунку пенсій, в тому числі призначених згідно із Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, а Постановою Кабінету міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 № 1013 скасовано пункт 4 Постанови Кабінету міністрів України від 31.05.2000 № 865.

Вважаючи такі дії відповідача неправомірними позивач звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що Постановою Кабінету міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно правових актів» № 1013 від 09.12.2015 регламентовано лише питання щодо упорядкування структури заробітної плати та її індексації працюючим державним службовцям і не передбачено можливості чи механізму перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати.

Проаналізувавши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про правильне застосування норм матеріального та процесуального права, повне зясування обставин справи судом першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 37-1 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу» в редакції, яка діяла до 01.01.2015, було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Законом України від 28.12.2014 № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», який набув чинності 01.01.2015, положення статті 37-1 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу» викладені в новій редакції, згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка діє з 15.12.2015, внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», а саме, виключено пункт 4, яким було визначено умови перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу».

01.05.2016 набув чинності Закон України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу», у зв'язку з чим положення Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу» частково втратили чинність, у тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

Так, відповідно до статті 90 Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відтак, з 01.05.2016 по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані з пенсійним забезпеченням державних службовців.

У свою чергу, Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції, яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин, не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Враховуючи те, що на момент коли, як вважає позивач, виникло право на перерахунок пенсії, в законодавстві були відсутні норми, які б регламентували умови та порядок проведення такого перерахунку, у відповідача не було правових підстав для здійснення її перерахунку.

Даної правової позиції дотримується Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 21.06.2017 у справі № К/800/14426/17.

Також слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 09.10.1979 у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються і на питання допустимості зменшення соціальних витрат, про що зазначено в рішенні цього суду від 12.10.2004 у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії».

З огляду на встановлене, правових підстав для застосування відповідачем, як пенсійним органом, приписів ст.37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 в редакції, яка діяла на момент призначення позивачу пенсії, не було.

Керуючись наведеним, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, оскільки приймаючи оскаржене рішення відповідач діяв виключно в межах наданих йому повноважень та на виконання покладених на нього обов'язків, а відтак відсутні підстави для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вище викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 червня 2017 року у справі №344/2328/17 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь в справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4