Справа № 826/11102/16
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

10 жовтня 2017 року № 826/11102/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Федорчука А.Б., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на

здійснення тимчасової адміністрації АТ «Банк «Фінанси та Кредит»

Чернявської Олени Степанівни

третя особа Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит»

про визнання протиправним бездіяльність та зобов'язання вчинити дії

На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, в особі ОСОБА_1 (надалі - Позивач), звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі - Відповідач 1), Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Чернявської Олени Степанівни (надалі - Відповідач 2), третя особа Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», в якому просить, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог: визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит"; зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" внести зміни до акцентованого реєстру кредиторів та включення кредиторські вимоги ОСОБА_1 Згідно рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02.06.2015 р. у розмірі 35712,08 грн. до акцептованого реєстру кредиторів ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", а Фондом гарантування вкладів фізичних осіб затвердити ці зміни.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що рішення Відповідача 2 про відмову в включені Позивача до реєстру кредиторів в зв'язку з пропуском строку є безпідставним, оскільки встановлений строк до 21.01.2016 р. пропущений Позивачем у зв'язку з протиправним зволіканням державної виконавчої служби видати Позивачу постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Представники Відповідачів в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про розгляд справи.

Представник Відповідача 2 надав суду письмові заперечення на позовну заяву, в яких просив відмовити Позивачу в задоволенні позовних вимог повністю.

Представник третьої особи проти позовних вимог заперечував в повному обсязі проти задоволення позовних вимог, з підстав того, що Позивачем пропущено строк на звернення.

Враховуючи, що в судове засідання 08.06.2016 року не прибув представник третьої особи, судом було прийнято рішення про розгляд справи в письмову провадженні на підставі частини шостої статті 128 КАС України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

Судом встановлено, що 19 лютого 2013 року між Позивачем та банківською установою - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» у відділенні № 64 Філії «Центральне РУ» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», що розташовано в м. Борисполі по вул. Київський шлях, 84, був укладений договір № 7304/3-13 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» в національній валюті строком на 3 місяці.

Згідно предмету даного договору Позивач вніс, а третя особа прийняв грошові кошти, як вклад в сумі 100 000 гривень на строк з 19.02.2013 року по 19.05.2013 року, з нарахуванням процентів за ставкою 17 % річних.

Позивач 22.05.2013 року уклав з банком новий договір депозиту № 16074/3-13 та вніс вклад у розмірі 115000 гривень на вкладний рахунок № НОМЕР_1 на строк з 22.05.2013 року по 22.08.2013 року з нарахуванням процентів за ставкою 16,5 % річних.

Крім того, 21.07.2014 року у тому ж відділенні банку між сторонами було укладено черговий договір банківського строкового вкладу (депозиту) «Класік» в національній валюті строком на 1 місяць, що підтверджується договором - заявою № 300937/44383/1-14.

Згідно умов договору та квитанції № 34 від 21.07.2014 року позивачем було внесено на депозитний рахунок грошові кошти в сумі 190 000 гривень за ставкою 21 % річних. Строк дії депозиту становив до 21.08.2014 року.

Додатковою угодою від 21.07.2014 року до Договору про банківський строковий вклад (депозит) №300937/44383/1-14 від 21.07.2014 року, Позивач доручив Відповідачу всі нараховані проценти, що підлягають виплаті по депозитному вкладу згідно з договором перераховувати на власний картковий рахунок у філії АТ «Банк «Фінанси та Кредит».

В подальшому, 22.09.2014 року сторони вкотре продовжили термін дії договору депозиту, шляхом відкриття поточного рахунку на суму 190 000 гривень за ставкою 21,6% річних строком на 1 місяць, тобто до 22.10.2014 року.

Факт зарахування коштів Позивача в сумі 190 000 гривень до депозитного рахунку підтверджується меморіальним ордером № 189059501 від 22.09.20014 року, виданим Банком.

Позивач 23.10.2014 року звернувся до відділення № 64 з метою отримати суму депозиту та проценти, що підлягали виплаті. Третя особа запропонувала укласти додаткову угоду, за якою усі нараховані проценти як і у попередній термін зарахувати на відкритий позивачем картковий рахунок, а депозит отримати одразу після перерахування належних сум.

Того ж дня, між сторонами була укладена додаткова угода, якою Позивач доручив третій особі всі нараховані проценти, що підлягають виплаті по депозитному вкладу згідно з договором №300937/58061/1-14 перераховувати на власний картковий рахунок.

Банк проценти за депозитним договором згідно додаткової угоди на картковий рахунок за договором №300937/58061/1-14 Позивачу перерахувала.

В той же час суму вкладу за даним договором в сумі 190000 гривень третя особа так і не повернув.

Позивач звертався до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» з вимогою повернути вклад.

ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» направив лист №44 від 3 квітня 2015 року, яким зазначив про набрання чинності 04 березня 2015 року Постанови Правління НБУ від 03 березня 2015 року №160 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України».

Позивач у квітні 2015 р. звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з цивільним позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення коштів за договором депозиту.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02.06.2015 р. позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 суму внеску за договором банківського строкового вкладу (депозиту) №300937/58061/1-14 від 22 вересня 2014 року з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в розмірі 216497 гривень 08 копійок, 3% річних від простроченої суми депозиту за весь час затримки в розмірі 2375 гривень 00 копійок, проценти за час користування вкладом в сумі 6840,00 гривень, а всього 225 712 гривень 08 копійок.

На підставі рішення Бориспільським міськрайонним судом Київської області 10.07.2015 були видані виконавчі листи № 2/359/1295/2015 про стягнення з ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» на мою користь кошти у сумі 225712,08 грн. та судові витрати в сумі 2257,12 грн.

За заявою Позивача про примусове виконання рішення та на підставі виконавчих листів в Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві було відкрито виконавче провадження.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 17 вересня 2015 р. № 612«Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 17 вересня 2015 р. № 171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Згідно з даним рішенням у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» запроваджено тимчасову адміністрацію, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора AT «Банк «Фінанси та кредит» Чернявській О.С. строком на три місяці з 18 вересня 2015 р. до 17 грудня 2015 р. включно.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 17 грудня 2015 р. № 808 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 18 грудня 2015 р. № 230. «Про початок процедури ліквідації АГ «Банк «Фінанси та кредит» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного Головного територіального управління юстиції у місті Києві Нідзельською А.В. 27.11.2015р. винесено Постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 27.11.2015р. направлені Позивачу 27.01.2017 р., що підтверджується відбитком виконавчої служби.

Позивачем 28.01.2016 р. до тимчасовою адміністрації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» подано заява про задоволення вимог кредитора згідно виконавчого листа по справі №2/359/1295/2015 про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 суму внеску за договором банківського строкового вкладу (депозиту) №300937/58061/1-14 від 22 вересня 2014 року з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в розмірі 216497 гривень 08 копійок, 3% річних від простроченої суми депозиту за весь час затримки в розмірі 2375 гривень 00 копійок, проценти за час користування вкладом в сумі 6840,00 гривень, а всього 225 712 гривень 08 копійок.

Листом від 03.02.2016 р. №3-03731/1574 уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Чернявська О.С. повідомила Позивача про пропуск строків на подання заяви про включення останнього до списку кредиторів.

Позивач вважає дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» щодо прийняття рішення про відмову у включенні Позивача до списку кредиторів протиправним, а тому звернувся до суду з відповідним позовом.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також, норми чинного законодавства, Суд прийшов до висновку про часткове обґрунтування позовних вимог виходячи з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 № 4452-VI (далі Закон).

Частиною 1 ст. 3 вказаного Закону зазначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону №452-VI виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: 1) визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; 2) визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; 3) визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; 3-1) призначає працівників, до повноважень яких належить проведення моніторингу стану дотримання банком вимог порядку формування та ведення баз даних про вкладників, проведення банком банківських операцій, у тому числі збір інформації та копій документів, необхідних для підготовки проекту плану врегулювання, забезпечення проведення оцінки активів банку в порядку, встановленому Фондом (у тому числі заборгованості за кредитами перед банком, наявності та вартості забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договорами, заборгованості за цінними паперами, що є у власності банку, вимог банку до клієнта за списаною безнадійною заборгованістю та наявності і вартості забезпечення виконання зобов'язань за такою заборгованістю тощо); 4) приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 5) затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; 6) приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов'язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; 7) встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб; 8) встановлює додаткові вимоги до порядку розкриття банками інформації для вкладників про умови надання банківських послуг із залучення вкладів.

Частиною 1 ст. 26 Закону №452-VI визначено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 27 Закону №452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника.

Згідно з ч. 5 ст. 27 Закону №452-VI протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

З аналізу вищезазначених норм права вбачається, що вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про початок процедури виведення Фондом банку з ринку.

Відповідно до пунктів 3-5 розділу III Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 року №14, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 р. за № 1548/21860 (далі - Положення) Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Як передбачено у пунктах 2, 3 розділу IV Положення, Фонд складає лише на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Наведені норми законодавства вказують, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи: 1) складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; 2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду у випадку відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

Так, в пункті 4 розділу II Положення визначено, що банк після отримання повідомлення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку повинен здійснити: нарахування відсотків та перерахування з рахунків з обліку нарахованих витрат податку з оподаткованого доходу; відображення операцій з використанням платіжних карток, а також усіх видаткових операцій, що відбулися після початку процедури виведення Фондом банку з ринку; консолідацію інформації про вкладників на рівні головного банку; звірку сум залишків за вкладами і нарахованими відсотками, зменшеними на суму податку, між базою даних та балансовими рахунками, на яких обліковуються вклади фізичних осіб і нараховані за ними відсотки. Результати звірки оформлюються у вигляді Акта звірки бази даних та балансових рахунків за формою, визначеною Правилами формування та ведення баз даних про вкладників, затвердженими рішенням виконавчої дирекції Фонду від 09.07.2012 року № 3, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 23.08.2012 р. №1430/21742.

З аналізу вищевказаних норми Суд приходить до висновку, що після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку кожен вкладник банку має гарантоване право на відшкодування коштів за рахунок коштів Фонду в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Як вбачається з матеріалів справи, що Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02.06.2015 р. позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 суму внеску за договором банківського строкового вкладу (депозиту) №300937/58061/1-14 від 22 вересня 2014 року з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в розмірі 216497 гривень 08 копійок, 3% річних від простроченої суми депозиту за весь час затримки в розмірі 2375 гривень 00 копійок, проценти за час користування вкладом в сумі 6840,00 гривень, а всього 225 712 гривень 08 копійок.

Відповідно до ст. 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Частиною 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу на вимогу банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Умова договору банківського вкладу на вимогу про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Згідно положень ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Відповідно до ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Клієнт зобов'язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором.

Положеннями ст. 1074 ЦК України передбачено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 529 ЦК України кредитор має право не приймати від боржника виконання його обов'язку частинами, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

З аналізу вищезазначених норм права вбачається, що зобов'язання банку полягає у виплаті володільцеві рахунку грошових коштів на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ч. 4 ст. 56 Закону України «Про Національний банк України» від 20.05.1999 р. № 679-XIV нормативно-правові акти Національного банку видаються у формі постанов Правління Національного банку, а також інструкцій, положень, правил, що затверджуються постановами Правління Національного банку. Вони не можуть суперечити законам України та іншим законодавчим актам України і не мають зворотної сили, крім випадків, коли вони згідно з законом пом'якшують або скасовують відповідальність.

Пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними та фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03.12.2003 р. № 516, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29.12.2003 р. за № 1256/8577 (далі - Положення №516) передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Згідно з ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» від 07.12.2000 р. № 2121-III вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідно до ст. 55 вказаного Закону, відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами між клієнтом та банком. Банк зобов'язаний докладати максимальних зусиль для уникнення конфлікту інтересів працівників банку і клієнтів, а також конфлікту інтересів клієнтів банку.

Згідно п.1.6 Положення №516 банк сплачує вкладнику суму вкладу (депозиту) і нараховані за ним проценти у валюті вкладу (депозиту), якщо грошові кошти надійшли на вкладний рахунок (депозитний) рахунок в іноземній валюті, або на умовах та в порядку, передбачених договором, відповідно до заяви вкладника - в іншій іноземній чи в національній валюті.

У відповідності до п. 3.3 Положення №516, за договором банківського строкового вкладу (депозиту) банк зобов'язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу (депозиту).

З аналізу вказаних норм чинного законодавства, суд робить висновок, що по закінченню терміну дії вкладу, за зверненням вкладника банк повинен повернути йому вкладені кошти разом із процентами.

Як встановлено Судом та не заперечується сторонами Позивачу не було виплачена своєчасно суму внеску та відповідно 3% річних, що в свою чергу підставою для звернення Позивача до суду про стягнення з Банку коштів.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02.06.2015 р. набрало законної сили 15 червня 2015 р.

Судом також встановлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 17.09.2015 р. № 612 "Про віднесення публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 17.09.2015 р. прийнято рішення за № 171 "Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ "Банк "Фінанси та Кредит" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

Як вбачається з матеріалів справи, 18.12.2015 р. розпочато процедуру ліквідації публічного акціонерного товариства "Фінанси та кредит" та призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ "Банк "Фінанси та кредит" заступнику начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Чернявській Олені Степанівні на два роки з 18 грудня 2015 р. до 17 грудня 2017 р. включно. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №1703 від 01.09.2016 р. змінено уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора АТ "Банк "Фінанси та Кредит", провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_5 з 05.09.2016 р.

Відповідно до п. 1.21, п. 1.29 глави 1 розділу III Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, яке затверджене рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012 р. № 2, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 14.09.2012 р. за № 1581/21893 (надалі - Положення), Фонд (або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй Фондом відповідних повноважень) зобов'язаний (зобов'язана) забезпечити проведення інвентаризації банківських активів і зобов'язань на дату початку процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку. Під час інвентаризації перевіряються наявність і відповідність балансової вартості фактичній вартості таких активів та зобов'язань неплатоспроможного банку: готівки у касі та матеріальних цінностей у сховищі банку; заборгованості за кредитними договорами перед банком, у тому числі наявності забезпечення виконання зобов'язань за кредитами; заборгованості за цінними паперами перед банком; заборгованості за зобов'язаннями банку перед кредиторами; вимог банку до клієнта за списаною безнадійною заборгованістю (у тому числі наявності забезпечення виконання зобов'язань за такою заборгованістю). У разі наявності рішення суду про задоволення вимог кредиторів, які не враховувалися в балансі неплатоспроможного банку на день прийняття рішення віднесення його до категорії неплатоспроможних, ці зобов'язання також включаються до відкоригованого балансу.

З аналізу вищезазначених норм права вбачається, що Уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити проведення інвентаризації банківських активів, зокрема встановити заборгованості за зобов'язаннями банку перед кредиторами.

Суд звертає увагу, що станом на 17.09.2015 р. (рішення про віднесення Банку до категорії неплатоспроможних) Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02.06.2015 р. набрало законної сили, а тому сума визначена рішенні суду повинна була внесена до балансу Уповноваженою особою, як кредиторська заборгованість Банку перед Позивачем, проте, як свідчать матеріали справи Уповноваженою особою даного не здійснено.

Відповідно до п. 4 ст. 45 Закону №4452 Уповноважена особа Фонду в семиденний строк з дати прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку розміщує оголошення, що містить відомості про ліквідацію банку відповідно до частини третьої цієї статті, в усіх приміщеннях банку, в яких здійснюється обслуговування клієнтів.

Частиною 5 ст. 45 Закону №4452 передбачено, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

У відповідності до абз.4 ч. 1 ст. 48 Закону № 4452 Уповноважена особа Фонду з дня свого призначення, зокрема, складає реєстр акцептованих вимог кредиторів та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Згідно ст. 49 Закону № 4452 Уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду. Будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури.

Протягом 20 днів з дня затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів уповноважена особа Фонду сповіщає кредиторів про акцептування їх вимог шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті Фонду, неплатоспроможного банку, а також у приміщеннях такого банку в доступному для відвідувачів місці.

Уповноважена особа Фонду не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, за виключенням погашення за погодженням з виконавчою дирекцією Фонду вимог за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури.

Вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними.

Суд звертає увагу на те, що встановлено матеріалами справи та сторонами не заперечується, що вимоги кредиторів прийматимуться протягом 30 днів з дня опублікування оголошення про ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в газеті «Голос України» № 242 (6242) від 23 грудня 2015 року.

Третя особа у запереченнях вказує, що вимоги кредиторів ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» приймались до 21.01.2016 включно.

З матеріалів справи вбачається, що заяву про включення Позивача до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» 28.01.2016 р., тобто з пропуском строку визначеного ст. 49 Закону № 4452.

Враховуючи, що Позивач звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» ОСОБА_6 з пропуском строку визначеного ст. 49 Закону № 4452, отже при не включення позивача до реєстру вимог кредиторів ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Відповідач 1 діяв відповідно до згадуваної норми Закону №4452.

Крім того, Суд звертає увагу, що відсутність законодавчо визначеного механізму поновлення пропущеного з поважних причин строку кредитором на звернення до уповноваженої особи Фонду з вимогами до банку, що ліквідується, не відповідає меті Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», визначеній у статті 2 цього нормативно-правового акта.

Як вбачається з матеріалів справи, що Позивачем подано до виконавчої служби заяву про відкликання виконавчих листів, ще в листопаді, проте державним виконавцем повернуту їх лише 27.01.2016 р., що в свою чергу стало і підставою для пропуску 6 днів, що в свою чергу і стало підставою не подання своєчасно заяви Позивача до уповноваженої особи.

Третя особа в запереченнях на позовну заяву зазначає, що Позивач не позбавлений був права подати не виконавчий лист, а рішення суду від 02.06.2015 р., Суд не погоджується з даним твердженням.

Суд звертає увагу третьої особи, що у відповідності до п.п. 1.21, 1.29 Положення Уповноважена особа повинна була внести відомості про наявність кредиторської заборгованості на підставі рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02.06.2015 р., ще під час проведення інвентаризації банківських активів і зобов'язань на дату початку процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку, проте не здійснено, що підтверджується матеріалами справи.

З аналізу матеріалів справи та норм права, Суд приходить до висновків, що під час розгляду заяви Позивача стосовно включення його до реєстру кредиторів ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Фінанси та Кредит" не діяла в межах та спосіб передбачений законом, чим порушила норми передбачені Законом №452-VI.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача в частині щодо визнання протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В частині позовних вимог щодо зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" внести зміни до акцентованого реєстру кредиторів та включення кредиторські вимоги ОСОБА_1 згідно рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02.06.2015 р. у розмірі 35712,08 грн. до акцептованого реєстру кредиторів ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", а Фондом гарантування вкладів фізичних осіб затвердити ці зміни, Суд зазначає наступне.

Відповідно до п.2.6 Положення, Уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку з дня свого призначення здійснює такі повноваження: складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Згідно п. 4.31 Положення, у разі необхідності уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку вносить пропозиції щодо затвердження виконавчою дирекцією Фонду змін до реєстру акцептованих вимог на підставі: рішення суду, яке набрало законної сили; свідоцтва про право на спадщину за вимогами кредиторів, які визнані уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку та включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів; документів, які відповідно до законодавства України підтверджують правонаступництво юридичної особи внаслідок реорганізації, за вимогами кредиторів, яких включено до реєстру акцептованих вимог кредиторів; письмової відмови кредитора від вимог; клопотання уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку про виправлення помилки, допущеної нею чи попередньою уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку під час акцептування вимог кредиторів. Фонд за потреби має право вимагати від уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку додаткову інформацію щодо внесення змін до реєстру вимог.

З огляду на викладене, Уповноважена особа Фонду наділена повноваженнями щодо внесення пропозиції щодо затвердження виконавчою дирекцією Фонду змін до реєстру акцептованих вимог.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача в частині щодо зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" внести зміни до акцентованого реєстру кредиторів та включення кредиторські вимоги ОСОБА_1, згідно рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02.06.2015 р. у розмірі 35712,08 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В частині позовних вимог щодо зобов'язати Фондом гарантування вкладів фізичних осіб затвердити зміни про включення кредиторські вимоги ОСОБА_1 до реєстру кредиторів, не підлягають задоволенню та є передчасними.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 128, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" щодо не розгляду заяви ОСОБА_1

3. Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" внести зміни до акцептованого реєстру кредиторів та включення кредиторські вимоги ОСОБА_1, згідно рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02.06.2015 р. у розмірі 35712,08 грн.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

5. Стягнути з Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одну гривню 00 копійок).

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Б. Федорчук