Справа № 820/3555/17
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

04 жовтня 2017 р. № 820/3555/17

Харківський окружний адміністративний суд

в складі: головуючого - судді Білової О.В.

за участю секретаря судового засідання Ділбаряна А.О.,

за участю позивача - ОСОБА_1, представників: позивача - ОСОБА_2, відповідача - Саєнко Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №46/20-42 від 09.06.2017.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що податковий орган неправомірно нарахував позивачеві суму податкового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, оскільки, на його думку, від має пільгу зі сплати такого податку, оскільки будівля, яка належить йому на праві власності, є будівлею промисловості.

Представник відповідача в письмових запереченнях просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаюсь на те, що податковий орган діяв в межах повноважень та на підставі чинного законодавства, оскільки позивач безпідставно відносить належну йому будівлю до будівель промисловості.

Позивач, ОСОБА_1, та його представник, ОСОБА_2, в судовому засіданні підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача - Головного управління ДФС у Харківській області Саєнко Л.І. - просила відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені у запереченнях.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 є власником нежитлової будівлі загальною площею 493,4 кв.м., розміщеною за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 22-23).

Щодо підстав виникнення права власності позивача на вказану будівлю судом встановлено наступне.

За договором купівлі-продажу від 13.09.2002, ТОВ «НАСА» продало, а ОСОБА_1, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 придбали кожний по 1/3 частці будівлі млина. У ч.3 п.1 Договору зазначено, що за цим договором у власність та користування покупців переходить кожному по 1/3 (одній третій) частці залізобетонної будівлі млина літ. «Р» загальною площею 493,4 кв.м.

У ч.1 п.1 Договору зазначено, що будівля млина, яку придбали покупці за цим договором, становить 37/1000 (тридцять сім тисячних) часток будівель, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 Повний перелік усіх будівель, що знаходилися за адресою: АДРЕСА_1, наведено у ч.2 п.1 зазначеного договору.

Рішенням Виконкому Валківської міської ради №421 від 03.11.2006 «Про присвоєння окремих адрес співвласникам об'єкту нерухомого майна в АДРЕСА_1, виділено в окремі об'єкти з присвоєнням юридичних адрес часткам співвласників об'єкту нерухомого майна в АДРЕСА_1: зокрема, ОСОБА_1 - АДРЕСА_1

Рішенням Виконкому Валківської міської ради від 04.05.2007р. №189 «Про заміну свідоцтв про право власності на нерухоме майно в зв'язку з перерахуванням ідеальних часток на об'єкти нерухомого майна в АДРЕСА_1», визначено видати свідоцтва взамін існуючих свідоцтв про право власності на нерухоме майно в зв'язку з перерахуванням ідеальних часток та присвоєнням окремих адрес, а саме:

Будівля млина Р-2:

ОСОБА_4 - 1/3 ідеальної долі; ОСОБА_5 - 1/3 ідеальної долі ОСОБА_1 - 1/3 ідеальної долі

На підставі зазначеного вище Рішення Виконкому Валківської міської ради від 04.05.2007р. №189 видано свідоцтво про право власності від 15.05.2007 стосовно нежитлової будівлі, якій присвоєно юридичну адресу: АДРЕСА_1». Наведений об'єкт позначений як «Будівля млина, Р- 2» площею 493,4 кв.м.

Відповідно, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зазначено в якості підстави виникнення права власності на об'єкт «будівля нежитлова» за адресою: АДРЕСА_1 - свідоцтво про право власності НОМЕР_1 15.05.2007, видане Виконкомом Валківської селищної ради, копія якого міститься у матеріалах справи.

ГУ ДФС у Харківській області 09.06.2017 податковим повідомленням-рішенням №46/20-42 позивачу було визначено суму податкового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2016 рік в сумі 6799,05 грн.(а.с.8)

Щодо нормативного регулювання порядку справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, судом встановлено наступне.

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким ст.266 ПКУ викладена в новій редакції, а об'єкти оподаткування податком на нерухоме майно доповнено об'єктами нежитлової нерухомості.

Рішенням п'ятдесятої сесії 6 скликання Валківської міської ради Харківської області від 26.01.2016 затверджено Рішення про внесення змін до рішення LXV сесії Валківської міської ради VI скликання від 27.01.2015 №1503 «Про встановлення податків та зборів на території м. Валки та затвердження положень про них» (а. с. 12-16), яким встановлено ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на 2016 рік.

Згідно із статтею 265 Податкового кодексу України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю.

Відповідно до підпунктів 266.1.1, 266.2.1, 266.3.1, 266.3.2 статті 266 Податкового кодексу України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об'єктом оподаткування є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Базою оподаткування є загальна площа об'єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об'єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Отже, за загальним правилом, об'єкти нежитлової нерухомості, в тому числі їх частки, які перебувають у власності фізичних осіб, є об'єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до підпункту 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об'єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Податкове/податкові повідомлення-рішення, згідно з вимогами підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України, про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Підпунктом 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 Податкового кодексу України встановлено, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Судовим розглядом встановлено, що позивач є власником нежитлової будівлі загальною площею 493,4 кв.м., розміщеною за адресою: АДРЕСА_1, яка за даними технічного паспорту та правовстановлюючих документів зазначена як будівля млина.

Підпунктом 14.1.129.1 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що об'єкти нежитлової нерухомості - це будівлі, приміщення, що не віднесені, відповідно до законодавства, до житлового фонду. У нежитловій нерухомості виділяють:

а) будівлі готельні - готелі, мотелі, кемпінги, пансіонати, ресторани та бари, туристичні бази, гірські притулки, табори для відпочинку, будинки відпочинку;

б) будівлі офісні - будівлі фінансового обслуговування, адміністративно-побутові будівлі, будівлі для конторських та адміністративних цілей;

в) будівлі торговельні - торгові центри, універмаги, магазини, криті ринки, павільйони та зали для ярмарків, станції технічного обслуговування автомобілів, їдальні, кафе, закусочні, бази та склади підприємств торгівлі й громадського харчування, будівлі підприємств побутового обслуговування;

г) гаражі - гаражі (наземні й підземні) та криті автомобільні стоянки;

ґ) будівлі промислові та склади;

д) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки);

е) господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо;

є) інші будівлі.

Аналіз вказаної норми дозволяє зробити висновок, що зазначена класифікація об'єктів нерухомого майна зроблена за ознакою - цільове призначення будівлі. Так, зокрема, підпунктом «ґ» виділені будівлі промислові та склади.

Статтею 266 Податкового кодексу України визначено платників податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, об'єкти оподаткування, базу оподаткування, а також пільги зі сплати цього податку.

Підпунктом є) підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України передбачена пільга з податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки, шляхом виключення з об'єктів оподаткування будівель промисловості, зокрема, виробничих корпусів, цехів, складських приміщень промислових підприємств.

Аналіз підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України, свідчить про те, що не є об'єктом оподаткування будь-які будівлі промисловості, які належать саме промисловим підприємствам, при цьому перелік видів таких будівель промислових підприємств не є вичерпним.

Відповідно до п. 5.3 ст.5 ПК України інші терміни, що застосовуються у цьому Кодексі і не визначаються ним, використовуються у значенні, встановленому іншими законами.

Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17.08.2000 № 507, будівлі промисловості (криті будівлі промислового призначення, наприклад, фабрики, майстерні, бойні, пивоварні заводи, складальні підприємства тощо) віднесено до підрозділу "Будівлі нежитлові" група 125 "Будівлі промислові та склади" клас 1251 "Будівлі промисловості".

Таким чином, до будівель промисловості відносяться об'єкти нерухомості, які відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 належать до класу 1251 "Будівлі промисловості", який в свою чергу включає підкласи: 1251.1 - "Будівлі підприємств машинобудування та металообробної промисловості"; 1251.2 - "Будівлі підприємств чорної металургії"; 1251.3 - "Будівлі підприємств хімічної та нафтохімічної промисловості"; 1251.4 - "Будівлі підприємств легкої промисловості2; 1251.5 - "Будівлі підприємств харчової промисловості"; 1251.6 - "Будівлі підприємств медичної та мікробіологічної промисловості"; 1251.7 - "Будівлі підприємств лісової деревообробної та целюлозно-паперової промисловості"; 1251.8 - "Будівлі підприємств будівельної індустрії, будівельних матеріалів та індустрії, будівельних матеріалів та виробів, скляної та фарфоро-фаянсової промисловості"; 1251.9 - "Будівлі інших промислових виробництв, включаючи поліграфічне".

Отже, вказана класифікація також доводить те, що використаний у ст.266 Податкового кодексу України термін «будівлі промисловості» має застосовуватися виключно відносно будівель, що експлуатуються промисловими підприємствами різних галузь. Отже, не лише цільове призначення нежитлової будівлі згідно правовстановлюючих документів, а й фактичне її використання як об'єкту промисловості, є підставою для застосування пільги з оподаткування відповідно до абз. «є» пп.266.2.2 п.266.2 ст.266 ПК України.

Судом в ході розгляду справи з пояснень позивача встановлено, що належна йому на праві власності частина будівлі до 2008 року дійсно використовувалася ним у господарській діяльності. Підтвердженням ведення такої діяльності є, зокрема, Ідентифікаційні дані щодо ТОВ «Агропромислова фірма «Валки», ТОВ «Агропромислова фірма «НАСА» (долучені до матеріалів справи), які були припинені у 2009 та 2010 роках відповідно, у яких позивач був засновником. Судом встановлено, що у 2016 році та на даний час будівля не експлуатується, ОСОБА_1 здійснює у ній ремонт, в оренду будівля не передавалася. Позивач та його представник не заперечували, що у 2016 році нежитлова будівля не використовувалася позивачем як будівля промисловості.

Посилання представника позивача в обґрунтування заявленого позову на належність об'єкта нерухомого майна позивача до будівель промислових та складів - абз. «ґ» пп.14.1.129-1 п. 14.1 ст. 14 ПК України, не доводить протиправності незастосування до позивача пільги з податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки, оскільки класифікація об'єктів нерухомості за цільовим призначенням у загальній нормі ПК України жодним чином не впливає та не змінює обсягу наданої законодавцем відповідно до абз. «є» пп.266.2.2 п.266.2 ст.266 ПК України пільги та кола об'єктів, які під таку пільгу підпадають.

При цьому суд не вважає правову позицію відповідача при визначенні об'єктів нерухомого майна, які підпадають під дію пільги, дискримінаційною відносно позивача, оскільки позиція податкового органу базується виключно на тлумаченні приписів податкового законодавства, сенс якого полягає саме у наданні пільг по об'єктам нерухомості, які експлуатуються промисловими підприємствами.

Враховуючи приписи підпункту "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України та те, що позивач є власником частини нежитлової будівлі, яка не належить до об'єктів промисловості, контролюючим органом правомірно віднесено належну позивачу нежитлову будівлю до категорії об'єктів оподаткування, що не мають пільг зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

З огляду на наведене, суд доходить висновку, що спірне податкове повідомлення-рішення є правомірним, відповідає вимогам ч.3 ст. 2 КАС України, а позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 8-14, 17, 50, 70, 71, 86, 94, 159, 160-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 11 жовтня 2017 року.

Суддя Білова О.В.