Справа № 335/9906/17
Суддя: Шалагінова А. В.
Дата ухвалення: 2017-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1 ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/9906/17 2-а/335/453/2017
(в порядку скороченого провадження)
25 вересня 2017 року суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Шалагінова А.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,
У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.
В обґрунтування позову зазначав, що постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.12.2010 зобов'язано УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 основну пенсію та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну внаслідок ушкодження здоров'я у відповідності до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням виплачених сум з 15.05.2010.
Вказана постанова залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.08.2011.
На виконання вказаних судових рішень Управлінням ПФУ було проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1, в результаті якої нараховано 64 214,34 грн. за період 15.05.2010 по 31.10.2011.
Через тривале невиконання постанови суду позивач був вимушений звернутися до Європейського суду з прав людини.
На виконання рішення ЄСПЛ «Тихонова та інші проти України» від 17.11.2016 позивач 01.07.2017 отримав заборгованість по виплаті пенсії у розмірі 64 214,34 грн.
Таким чином, ОСОБА_1, починаючи з 15.05.2010 не в повному обсязі отримував свою пенсію, що встановлено як судовими рішеннями національних судів так і Рішенням Європейського суду з прав людини, а тому має право на отримання компенсації втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати.
27 липня 2017 року він звернувся до відповідача із заявою про здійснення розрахунку та виплати йому компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована на підставі постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.12.2010 за період з 15.05.2010 по день фактичної виплати пенсії, а саме по 01.07.2017.
08 серпня 2017 року відповідач своїм листом № 271/Н-9 відмовив позивачу у здійсненні розрахунку та виплати такої компенсації.
Посилаючись на те, що вказані дії відповідача як правонаступника Управління Пенсійного фонду України по Вознесенівському району м. Запоріжжя, порушують законні права та інтереси позивача, ґрунтуються на безпідставних мотивах і не відповідають критеріям правомірності, визначеним ч. 3 ст. 2 КАС України, позивач просить суд визнати противоправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована на підставі постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.12.2010 за період з 15.05.2010 по день фактичної виплати пенсії, а саме по 01.07.2017; зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована на підставі постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.12.2010 за період з 15.05.2010 по день фактичної виплати пенсії, а саме по 01.07.2017.
Ухвалою судді від 23.08.2017 у справі відкрито скорочене провадження.
Від Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя21 вересня 2017 р. до суду надійшли письмові заперечення проти позову, в яких відповідач із посиланням на норми чинного законодавства просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Позивач ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку у Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, який є правонаступником УПФУ України у Вознесенівському (раніше Орджонікідзевському) районі м. Запоріжжя та отримує пенсію по інвалідності у відповідності до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.12.2010, яка набрала законної сили 26.08.2011, позов ОСОБА_1 було задоволено, зобов'язано УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну внаслідок ушкодження здоров'я у відповідності до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням виплачених сум з 15.05.2010.
Зі змісту письмових заперечень відповідача проти позову випливає, що розпорядженням від 20.10.2011 управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя на виконання рішення суду нарахувало позивачу суми пенсії у розмірі 64 214 грн. 34 коп., а 24.10.2014 направило на додаткові відомості до банківської установи ПАТ «Промінвестбанк». Нараховану суму пенсії у розмірі 64 214 грн. 34 коп. позивач ОСОБА_1 отримав лише 01.07.2017 року, що не заперечується відповідачем у справі.
27 липня 2017 року позивач звернувся з листом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, в якому просив здійснити розрахунок та виплатити йому компенсацію за втрату частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 15 травня 2010 року по 01 липня 2017 року на підставі Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати».
Листом №271/Н-9 від 08.08.2017 Центральним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Запоріжжя було відмовлено позивачу у виплаті компенсації за втрату частини доходів, та зазначено, що виплата пенсії, нарахованої йому у жовтні 2011 року на підставі рішення суду, можлива лише за умови фінансування таких витрат за рахунок Державного бюджету України, проте, фінансування коштів на такі виплати в розмірах понад передбачених Державним бюджетом України у липні 2011 року не здійснювалось. Заборгованість по виплаті пенсії здійснені Міністерством юстиції України в межах виконавчого провадження з примусового виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі «Тихонова та інші проти України». Підстави для виплати такої компенсації відсутні.
Разом із тим, ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № №1058-IV) передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь - яким строком з нарахуванням компенсації частини доходів. При цьому, компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.
Питання, пов'язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» (далі - Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 (далі - Порядок) для реалізації цілей та завдань згаданого Закону.
Відповідно до статей 1, 2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
Із наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).
Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 46 Закону №1058-IV, статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - органом ПФУ) добровільно чи на виконання судового рішення.
Такого ж висновку Верховний Суд України дійшов у постановах від 18 листопада 2014 року №21-518а14 та від 7 листопада 2012 року № 6-131цс12.
За таких обставин, суд дійшов до висновку про те, що відмова відповідача у виплаті компенсації пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати є неправомірною, оскільки виплата пенсії та додаткової пенсії особі на підставі рішення суду не змінює суті цих виплат та не перетворює їх в одноразову виплату, а тривале не нарахування пенсії за минулі періоди сталося з вини відповідача, у зв'язку з призначенням позивачу заниженого розміру пенсії, внаслідок порушення закону, а тому позивач має право на компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з несвоєчасним отриманням щомісячних пенсійних виплат, донарахованих і виплачених йому на підставі рішення суду.
При цьому, суд не погоджується із доводами відповідача про відсутність відповідного бюджетного фінансування УПФУ для вчасної виплати нарахованої на виконання рішення суду пенсії, оскільки відповідно до вищевказаних норм така обставина не звільняє пенсійний орган від обов'язку компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати.
За таких обставин позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 5, 6, 10, 11, 14, 15, 17, 23, 48, 58, 69-71, 79, 86, 87, 94, 98, 104, 105, 111, 112, 114, 121, 160, 161, 162, 163, 183-2, 185, 186, 244-2, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати противоправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована на підставі постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.12.2010 за період з 15.05.2010 по день фактичної виплати пенсії, по 01.07.2017.
Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована на підставі постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.12.2010 за період з 15.05.2010 по день фактичної виплати пенсії, а саме по 01.07.2017 .
Постанову прийнято в порядку скороченого провадження та складено у повному обсязі 25 вересня 2017 року.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Десятиденний строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Постанова, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя А.В. Шалагінова