Справа № 712/1019/17-а
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

03 жовтня 2017 року м. Київ К/800/31909/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Черпак Ю.К., розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 червня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 червня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року, відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення.

Судами встановлено, що постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 лютого 2017 року позов задоволено частково. Визнано неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області в перерахунку ОСОБА_1 пенсії з врахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, зобов'язано відповідача здійснити позивачу перерахунок пенсії із включенням у заробіток за визначений період сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та сум індексації заробітної плати, зазначених у довідці Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат від 08 серпня 2016 року № 978/06-29 про складові заробітної плати за період з 01 грудня 2004 року по 30 листопада 2006 року, починаючи з 25 лютого 2016 року в розмірі 90 відсотків від сум заробітної плати. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2017 року скасовано постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 лютого 2017 року та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги за період з 25 лютого 2016 року по 26 липня 2016 року включно залишено без розгляду, визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку призначеної пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, винагороди за вислугу років та сум індексації заробітної плати, зобов'язано відповідача здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату призначеної пенсії, як державному службовцю, відповідно до довідки Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат від 08 серпня 2016 року № 978/06-29 про складові заробітної плати в розмірі 90% сум заробітної плати, з урахуванням при розрахунку розміру пенсії нарахованої та виплаченої допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, винагороди за вислугу років та суми індексації заробітної плати, з яких нараховувалися та сплачувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне (пенсійне) страхування, починаючи з 01 вересня 2016 року з урахуванням проведених виплат. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

22 лютого 2017 року позивач звернулась до суду першої інстанції із заявою про прийняття додаткової постанови, посилаючись на те, що не було ухвалене судове рішення з приводу позовних вимог щодо зобов'язання управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області здійснити перерахунок пенсії із включенням у заробіток за визначений період сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди за вислугу років та сум індексації заробітної плати зазначених у довідці Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат від 08 серпня 2016 року № 978/06-29 про складові заробітної плати за період з 01 грудня 2004 року по 30 листопада 2006 року, починаючи з 25 лютого 2016 року в розмірі 90 відсотків від сум заробітної плати, без зміни визначення індексації пенсії (базового місяця для проведення індексації пенсії) в результаті перерахунку, без обмеження її максимального розміру, а також провести нарахування та виплатити різницю пенсії за минулий час.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції, з яким погодився суду апеляційної інстанції, виходив з того, що оскільки постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2017 року, яка набрала законної сили, у справі № 712/1019/17-а скасовано постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 лютого 2017 року та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов задоволено частково, то відсутні правові підстави для ухвалення додаткового рішення до постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 лютого 2017 року, яка вже скасована.

Відповідно до положень статті 168 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20 травня 2013 року № 7 передбачено, що за правилами статті 168 КАС України суд будь-якої інстанції може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу лише у випадках, передбачених частиною 1 статті 168 КАС України.

Таке судове рішення він ухвалює в тому провадженні (письмовому, скороченому, розгляді справи в судовому засіданні тощо), в якому й ухвалювалось основне судове рішення. Питання про ухвалення додаткового судового рішення може бути заявлено до закінчення строку на виконання судового рішення.

Додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися (постановлятися), якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення є невід'ємною складовою основного судового рішення.

За змістом частини 1 статті 3 та статті 158 КАС України, судові рішення в адміністративному судочинстві поділяються на постанови та ухвали залежно від кола питань, вирішуваних через прийнятий судовий акт. Згідно з цим критерієм, постанова є рішенням суду, у якому вирішуються вимоги адміністративного позову, а ухвала - рішенням, яким вирішуються питання, пов'язані з процедурою розгляду адміністративної справи, а також інші процесуальні питання.

Відтак, вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення можливе лише за умови прийняття рішення внаслідок розгляду спору по суті.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ці судові рішення та направити справи на новий розгляд до суду першої інстанції. Зазначає, що оскільки у резолютивній частині постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 лютого 2017 року не вказано про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії: без зміни визначення індексації пенсії (базового місяця для проведення індексації пенсії) в результаті перерахунку; без обмеження її максимального розміру; з нарахуванням та виплатою різниці пенсії за минулий час, тому необхідно прийняти додаткову постанову.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій і не дають підстав вважати, що судові рішення ухвалені з порушенням норм матеріального чи процесуального права.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 213 КАС України касаційна скарга має містити обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає порушення норм матеріального чи процесуального права та як вони вплинули на правильність вирішення справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини п'ятої статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Виходячи зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень, в яких надана відповідна оцінка доказам, у тому числі доводам касатора, які він зазначав також у судах попередніх інстанцій, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній аргументи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не навів підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 червня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.К. Черпак