Справа № 809/1146/17
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2017-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" вересня 2017 р. Справа № 809/1146/17
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
суддя Остап`юк С.В.,
за участю секретаря Савченко Н.В.,
представника позивача Семчука М.М.,
представника відповідача Бондаренко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Т.в.о. начальника Західного територіального управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ), третя особа на стороні відповідача командир окремого загону спеціального призначення ЗТУ НГУ про визнання незаконним та скасування наказу №282 від 25.07.2017 та зобов`язання вчинити певні дії,-
09.08.2017 ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до Т.в.о. начальника Західного територіального управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) (далі відповідач, т.в.о. начальника ЗТУ НГУ), третя особа на стороні відповідача командир окремого загону спеціального призначення ЗТУ НГУ (далі третя особа) про визнання незаконним та скасування наказу № 282 від 25.07.2017 та зобов`язання до вчинення дій.
Позовні вимоги мотивовані тим, що вищевказаний наказ № 282 від 25.07.2017 виданий за результатами службового розслідування, яке проведено упереджено та з порушенням вимог чинного законодавства. Крім того, зазначено, що позивача у липні 2017 року незаконно позбавлено премії у зв`язку із накладенням на нього дисциплінарного стягнення у вигляді «догани».
Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві та в додаткових поясненнях від 21.08.2017 та25.09.2017 (а.с. 18-19, 127-128). Просили позов задовільнити в повному обсязі.
Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з мотивів викладених в письмовому запереченні від 13.09.2017, поданого в судовому засіданні 14.09.2017 (а.с. 77-79). Просив суд в задоволенні позову відмовити.
Третя особа на стороні відповідача командир окремого загону спеціального призначення ЗТУ НГУ Аллеров В.Ю. в судове засідання, призначене на 25.09.2017 не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, що підтверджується наявною у матеріалах справи розпискою (а.с. 120). Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи про причини неявки суду не подав. В судовому засіданні 14.09.2017 проти даного позову ОСОБА_2 заперечив.
За таких обставин, враховуючи думку позивача, та його представника, а також представника відповідача, на підставі приписів статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив здійснити розгляд даної адміністративної справи за відсутності третьої особи на стороні відповідача командира окремого загону спеціального призначення ЗТУ НГУ Аллерова В.Ю.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, дослідивши і оцінивши докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.
ОСОБА_1 проходить службу в окремому загоні спеціального призначення Західного територіального управління Національної гвардії України у військовій частині НОМЕР_2 на посаді командира 2-ї бойової групи парашутно-десантної групи спеціального призначення зі званням лейтенанта.
На підставі рапорту командира окремого загону спеціального призначення та наказу начальника Західного територіального управління Національної гвардії України від 03.07.2017 за № 247 (а.с. 110) проведено службове розслідування за фактом відсутності на службі військовослужбовця окремого загону спеціального призначення ЗТУ НГУ лейтенанта ОСОБА_1 29.06.2017 та його неналежної поведінки по відношенню до командування підрозділу.
Службовим розслідуванням підтвердилися відомості, що стали підставою для його проведення, а факт порушення лейтенанта ОСОБА_1 пропоновано вважати дисциплінарним проступком (а.с. 98-100).
25.07.2017 за підсумками проведеного службового розслідування т.в.о. начальника ЗТУ НГУ видав наказ № 282, яким позивачу оголошено «догану» за відсутність без поважних причин на шикуванні та хамську поведінку по відношенню до командування підрозділу (а.с. 111-112).
Слід зазначити, що відповідно до статті 65 Конституції України громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Відповідно до частини 1 статті 2 вказаного Закону, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються цим Законом, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовим актами (частина 4).
Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Закон України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України».
Статтею 11 вказаного Закону встановлено, зокрема, що необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців обов`язок свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів (начальників); постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.
Відповідно до статті 28 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України є єдиноначальність, яка полягає в: наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; забезпеченні виконанні зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів статутів Збройних Сил України.
Згідно статті 29 цього Закону, за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про Дисциплінарний Статут Збройних Сил України», військова дисципліна це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку правил; встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.
Згідно статті 3 вказаного Закону, військова дисципліна досягається шляхом: виховання високих бойових і морально-психологічних якостей військовослужбовців, свідомого ставлення до виконання військового обов`язку; особистої відповідальності кожного військовослужбовця за виконання свої обов`язків, вимог військових статутів; постійної турботи про них та правильного застосування засобів переконання, примусу й громадського впливу колективу; підтримання у військових частинах статутного порядку.
Статтею 4 Закону України «Про Дисциплінарний Статут Збройних Сил України» визначено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Статтею 5 Закону України «Про Дисциплінарний Статут Збройних Сил України» встановлено що, за стан дисципліни у військовому з`єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення. Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків. Командир, який не забезпечив додержання військової дисципліни та не вжив заходів для її відновлення, несе встановлену законом відповідальність.
Згідно статті 6 вказаного Закону, право командира віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк.
Суд зазначає, що службовим розслідуванням встановлено порушення позивачем вищенаведених вимог чинного законодавства.
Відповідно до статті 45 Закону України «Про Дисциплінарний Статут Збройних Сил України», у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності накласти дисциплінарне стягнення.
Згідно статті 83 Закону України «Про Дисциплінарний Статут Збройних Сил України», на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.
Відповідно до статті 84 цього Закону, прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.
Згідно статті 85 Закону України «Про Дисциплінарний Статут Збройних Сил України», службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром, доручено офіцерові чи прапорщикові (мічманові).
Відповідно до Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 15.03.2014 за №82, службове розслідування проводиться у разі невиконання або недбалого ставлення до виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини.
Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових осіб (пункт 1.2 Інструкції);
Пункт 1.3 Інструкції визначено, що рішення про проведення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.
Згідно пункту 1.5 Інструкції, службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який вирішив притягнути військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. У наказі зазначаються підстави для призначення розслідування, особа (якщо вона встановлена), стосовно якої воно має бути проведено, термін проведення та посадові особи, яким доручено його провадження. Службове розслідування може бути проведено особисто командиром (начальником) чи доручено іншій посадовій особі.
Слід зазначити, що проведення службового розслідування є встановленою гарантією особи, яка спрямована на недопущення безпідставного притягнення до дисциплінарної відповідальності військовослужбовця.
Судом встановлено, що 30.06.2017 тимчасово виконуючому обов`язки начальника ЗТУ НГУ Смолову В.Ф. від командира окремого загону спеціального призначення ОСОБА_2 надійшов рапорт про відсутність на службі військовослужбовця загону лейтенанта ОСОБА_1 та його неналежну поведінку по відношенню до командування підрозділу.
03.07.2017 з метою встановлення обставин відсутності на службі військовослужбовця загону лейтенанта ОСОБА_1 та факту хамської поведінки, т.в.о. начальника ЗТУ НГУ видав наказ № 247 «Про призначення службового розслідування по факту відсутності на службі військовослужбовця окремого загону спеціального призначення ЗТУ НГУ лейтенанта ОСОБА_1 та його хамської поведінки по відношенню до командування підрозділу».
Службовим розслідуванням встановлено, що близько що близько 08:00 годин 29.06.2017 лейтенант ОСОБА_1 прибув після лікування в підрозділ та звернувся з рапортом на відпустку для оздоровлення до командира окремого загону спеціального призначення. Командир окремого загону спеціального призначення підполковник ОСОБА_2 поставив задачу позивачу привести зовнішній вигляд в порядок (перевдягнутися в форменний одяг, побритись) та вийти на шикування підрозділу, після чого буде розглянутий рапорт на його відпустку.
Нa шикування лейтенант ОСОБА_1 не вийшов, про що була здійснена письмова доповідь начальником штабу окремого загону спеціального призначення підполковником ОСОБА_3 у вигляді рапорту від 29.06.2017 (а.с. 102).
Близько 09.40 годин в кабінеті начальника штабу окремого загону спеціального призначення лейтенант ОСОБА_1 відмовився давати будь-які пояснення своєї відсутності на шикуванні. Ще раз відмовився привести свій зовнішній вигляд до статутного порядку, повідомив що йде з підрозділу оскільки знаходиться в відпустці.
Судом встановлено, що позивач під час проведення службового розслідування пояснення стосовно себе давати відмовився, про що було складено акт фіксації відмови від надання письмових пояснень від 29.06.2017 (а.с. 101).
Суд зазначає, що результати службового розслідування грунтуються на поясненнях свідків старшого лейтенанта ОСОБА_4 , молодшого лейтенанта ОСОБА_5 , а також т.в.о. командира окремого загону спеціального призначення підполковника ОСОБА_3 .
З цього приводу позивач в своїх поясненнях посилається на те, що відповідно до довідки № 285 від 27.06.2017, він потребував відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів. Як наслідок, ОСОБА_1 29.06.2017 звернувся з рапортом до командира окремого загону спеціального призначення ЗТУ НГУ про надання відпустки для лікування, до якого долучив вказану довідку.
Згідно пункту 180 Указу Президента України «Про Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надається соціальна відпустка для лікування у зв`язку з хворобою.
Відповідно до частини 11 статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у зв`язку з хворобою військовослужбовця йому надається відпустка для лікування із збереженням грошового та матеріального забезпечення на підставі висновку військово-лікарської комісії. Тривалість такої відпустки визначається характером захворювання.
Дані норми не встановлюють момент надання вказаної відпустки, а тільки визначають підставу її надання. Момент (день), з якого військовослужбовець є таким, що перебуває у відпустці, визначений у наказі про надання відповідної відпустки, але він не повинен співпадати з днем подання рапорту військовослужбовця про надання відпустки.
Суд зазначає, що відповідно до наказу № 202 від 04.07.2017, лейтенант ОСОБА_1 перебував у додатковій відпустці за станом здоров`я зі збереженням грошового забезпечення терміном 30 календарних днів, з 30.06.2017 по 28.07.2017 (а.с. 81).
Таким чином, вказане спростовує доводи позивача, що він 29.06.2017 перебував у відпустці.
Вищенаведені обставини підтверджуються матеріалами службового розслідування, копії яких містяться в матеріалах адміністративної справи (а.с. 96-112).
За результатами службового розслідування командир окремого загону спеціального призначення ЗТУ НГУ підполковник ОСОБА_2 дійшов висновку, що відомості, що стали підставою для проведення службового розслідування підтвердилися, факт порушення лейтенанта ОСОБА_1 вважає дисциплінарним проступком (а.с.98-100).
Як наслідок, 25.07.2017 за підсумками проведеного службового розслідування т.в.о. начальника ЗТУ НГУ видав наказ № 282, яким позивачу оголошено «догану» за відсутність без поважних причин на шикуванні та хамську поведінку по відношенню до командування підрозділу (а.с. 111-112).
Таким чином, службовим розслідуванням встановлено допущення позивачем вчинку, що є підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності.
Статтею 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України встановлено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Отже, наведені позивачем підстави для скасування оскаржуваного наказу, як такого, що виданий за результатами службового розслідування, яке проведено упереджено та з порушенням вимог чинного законодавства, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду у даній справі.
Щодо позовних вимог позивача про виплату премії за липень 2017 року, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 8.1 вказаної Інструкції, особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, виплачується надбавка за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби в розмірах до 50 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років.
Згідно пункту 8.3 Інструкції, військовослужбовцям, зазначеним у пунктi 8.1 цього розділу, за виконання спеціальних завдань, пов`язаних з антитерористичною діяльністю, надбавка за виконання особливо важливих завдань виплачується в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років.
Підставою для включення до переліку посад, за якими розмір надбавки за виконання військовослужбовцями спеціальних завдань, пов`язаних з антитерористичною діяльністю, може встановлюватися до 100 відсотків, є рішення про включення цих посад до Антитерористичного центру та його координаційних груп при регіональних органах Служби безпеки України, яке оголошується наказом командира військової частини.
Відповідно до пункту 8.4 вказаної Інсрукції, розмір надбавки за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби кожному військовослужбовцю визначається залежно від складності, обсягу та важливості завдань, що виконуються, та встановлюється наказом командира військової частини, а командирам військових частин - наказами вищих командирів (начальників) у відсотках у межах фонду грошового забезпечення, затвердженого в кошторисі військової частини.
Встановлення (збільшення розміру) або скасування (зменшення розміру) надбавки за виконання особливо важливих завдань здійснюється на підставі поданих за командою рапортів безпосередніх командирів (начальників). У рапортах наводяться обґрунтування необхідності та доцільності прийняття відповідного рішення (пункт 8.6 Інструкції).
Згідно пункту 8.7 Інструкції, у разі несвоєчасного виконання завдань, погіршення якості роботи і порушення військової дисципліни та умов несення служби, зниження показників діяльності та зміни умов служби встановлена надбавка за виконання особливо важливих завдань скасовується або її розмір зменшується на підставі наказу командира військової частини з обов`язковим зазначенням обставин, які є причиною для скасування (зменшення розміру) зазначеної надбавки.
Пунктом 21.5 Інструкції визначено, що військовослужбовці позбавляються премії в повному обсязі або частково виключно за той календарний місяць, у якому вони допустили порушення (проступок) або стало відомо про порушення (проступок). Рішення про виплату премії, зменшення її розміру або позбавлення в повному розмірі оформлюється наказом командира військової частини на підставі поданих за командою в кінці кожного місяця клопотань (рішень) безпосередніх командирів (начальників) про виплату (позбавлення повністю або частково) премії підлеглим військовослужбовцям. У рапортах з клопотанням про позбавлення премії (повністю або частково) зазначаються конкретні причини, які стали підставою для цього. Забороняється позбавляти премії військовослужбовців протягом кількох місяців за одне допущене порушення.
Суд зазначає, що на виконання вказаних норм законодавства, командир окремого загону спеціального призначення ЗТУ НГУ підполковник ОСОБА_2 подав 03.08.2017 рапорт т.в.о. начальника ЗТУ НГУ полковнику Смолову В.Ф., в якому просив позивачу щомісячне преміювання за липень 2017 року встановити в розмірі 0% в зв`язку з отриманими стягненнями ОСОБА_1 .
Таким чином, командир окремого загону спеціального призначення ЗТУ НГУ підполковник ОСОБА_2 обґрунтував та повідомив причину необхідності позбавити позивача преміювання за липень 2017 року.
Тому, доводи позивача та його представника в частині не зазначення в рапорті від 03.08.2017 причин чи підстав для позбавлення позивача премії є необгрунтованими.
Підсумовуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржуваний позивачем наказ № 282 від 25.07.2017 прийнятий правомірно, у відповідності до обставин, встановлених під час проведеного службового розслідування та відповідає тяжкості вчиненому дисциплінарному проступку, і як наслідок, відповідачем правомірно застосовано до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді «догани» та відповідно, позбавлено позивача премії за липень 2017 року (місяць, в якому за наслідками службового розслідування відповідачу стало відомо про вчинення позивачем дисциплінарного проступку).
Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частинами 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем доведено суду правомірність оскаржуваного наказу, в зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 , слід відмовити.
На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Т.в.о. начальника Західного територіального управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ), третя особа на стороні відповідача командир окремого загону спеціального призначення ЗТУ НГУ про визнання незаконним та скасування наказу №282 від 25.07.2017 та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Остап`юк С.В.

Постанова складена в повному обсязі 09.10.2017.