Справа № 804/470/17
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04 жовтня 2017 рокусправа № 804/470/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Щербака А.А.

суддів: Баранник Н.П. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Спірічев Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 червня 2017р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» про визнання нікчемним правочину зарахування 19.05.2016 року грошових коштів в загальній сумі 115 000,00 (сто п'ятнадцять тисяч грн. 00 коп.) з рахунку ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №930-027-000241607 від 18.05.2016» на рахунок № 9601, який належить позивачу - ОСОБА_1;

Про зобов'язання уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача, ОСОБА_1, ІНН НОМЕР_1, як вкладника Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором від 24.02.2016 року № 980-027-000003193 банківського рахунку «Поточний рахунок «Ощадний» на суму 115 000,00 (сто п'ятнадцять тисяч грн. 00 коп.);

Про зобов'язання Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити позивача, ОСОБА_1, ІНН НОМЕР_1 до загального реєстру вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за договором від 24.02.2016 року № 980-027-000003193 банківського рахунку «Поточний рахунок «Ощадний» на суму 115 000,00 (сто п'ятнадцять тисяч грн. 00 коп.).

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 червня 2017р. позов задоволено частково.

Суд постановив визнати протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» про визнання нікчемним правочину зарахування 19.05.2016 року грошових коштів в загальній сумі 115000,00 з рахунку ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» () з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №930-027-000241607 від 18.05.2016» на рахунок № 9601, який належить позивачу - ОСОБА_1.

Зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1, ІНН НОМЕР_1, як вкладника Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором від 24.02.2016 року № 980-027- 000003193 банківського рахунку «Поточний рахунок «Ощадний» на суму 115 000,00 грн.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Позивачем подана апеляційна скарга, просить постпанову суду першої інстанції скасувати в частині відмови в задоволенні позову до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 до загального реєстру вкладників ПАТ «Банк Михайлівський» , які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за договором від 24.02.2016 року № 980-027-000003193 банківського рахунку «Поточний рахунок «Ощадний» на суму 115 000,00 (сто п'ятнадцять тисяч грн. 00 коп.).

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом не було враховано обізнаність Фонду про порушення прав позивача, та тим, що Фонд зобов'язаний включити позивача до загального реєстру вкладників ПАТ «Банк Михайлівський» навіть самостійно, без відповідного переліку Уповноваженої особи.

Відповідачем також подана апеляційна скарга, просить постанову суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що укладений договір між позивачем та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» не є договором банківського вкладу (депозиту), у зв'язку з чим позивач не набув статусу вкладника в розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому не підлягає включенню до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами.

Представник позивача свою апеляційну скаргу підтримав, проти задоволення апеляційної скарги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича заперечував.

Інші учасники процесу не з'явились, про дату, час, місце розгляду апеляційних скарг повідомлялись.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 24 лютого 2016 року між публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» (Банк) та ОСОБА_1 (Клієнт) укладено Договір №980-027-000003193 банківського рахунку «Поточний рахунок «Ощадний», відповідно до якого Банком на ім'я Клієнта відкрито поточний рахунок НОМЕР_2 в гривні.

18.05.2016р. між ОСОБА_1 (сторона-1) та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» (сторона-2) укладено договір №980-027-000241607 тип договору «Суперкапітал» (новий) (з виплатою процентів щомісячно), сторона 1 передає стороні 2 у власність грошові кошти в розмірі, порядку та на строк, передбачені цим договором, а сторона 2 зобов'язується повернути кошти стороні 1 та виплатити проценти, в порядку та на умовах, встановлених цим договором.

18 травня 2016 року було внесено на поточний рахунок ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» в банку суму грошових коштів у розмірі 115000,00 грн., із призначенням платежу «Перерахування залучених коштів згідно Договору № 980-027-000241607 від 18.05.2016», що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення №3916706 від 18.05.2016, виданим Дніпропетровським відділенням №1 ПАТ «Банк Михайлівський».

19.05.2016 з рахунку ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» () було здійснено переказ грошових коштів в загальній сумі 115000,00 (сто п'ятнадцять тисяч грн. 00 коп.) з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-027-000241607 від 18.05.2016 року» на поточний рахунок позивача НОМЕР_2.

19.10.2016 ОСОБА_1 звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича із завою щодо надання інформаційної довідки про стан поточного рахунку № 9601 станом на 25.05.2016 та щодо повідомлення про причини не включення ОСОБА_1 до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування та включення до вищезазначеного реєстру. Заява була отримана 24.10.2016, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення, долученим до матеріалів справи.

23.01.2017 (поштове відправлення штрихкодовий ідентифікатор 863) позивачем отримано від ПАТ «Банк Михайлівський» повідомленням про нікчемність правочину з довідкою про стан рахунку, які датовані 23.08.2016 за номером ЗГ-ЕП (К)/3009/1. Позивача інформовано про визнання в силу положень ст. 215 Цивільного кодексу України та п. 7-9 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» нікчемним правочину зарахування 19.05.2016 року грошових коштів в загальній сумі 115 000,00 (сто п'ятнадцять тисяч грн. 00 кой.) з рахунку ТОВ «Інвестиційно - розрахунковий центр» () з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-027-000241607 від 18.05.2016» на рахунок № 9601, який належить позивачу - ОСОБА_1.

Як встановлено судом першої інстанції, на підставі рішення Національного банку України від 23 травня 2016 року № 14/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення від 23 травня 2016 року № 812 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк Михайлівський» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 23 травня 2016 року по 22 червня 2016 року включно та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський».

Судом було встановлено, що укладення договорів банківського рахунку та внесення коштів на рахунок позивача, а також повернення грошових коштів з рахунку ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на поточний рахунок позивача НОМЕР_2, відбулось до запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський».

Відповідно до рішення Правління Національного банку України №124-рш від 12 липня 2016 року «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення № 1213 від 12 липня 2016 року «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» з 13.07.2016 по 12.07.2018.

14 липня 2016 року на офіційному веб-сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб опубліковано оголошення наступного змісту: «У зв'язку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення від 12 липня 2016 р. № 1213, «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку», Фонд з 15 липня 2016 року розпочинає виплати коштів вкладникам зазначеного банку.

Для отримання коштів вкладники ПАТ «Банк Михайлівський» з 15 липня 2016 р. до 26 серпня 2016 р. включно можуть звертатись до установ банків-агентів Фонду: ПАТ «АЛЬФА БАНК»; ПАТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО»; ПАТ «КРЕДОБАНК»; ПАТ «ПУМБ»; ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК»; АТ «ТАСКОМБАНК»… Виплати відшкодувань вкладникам здійснюватимуться в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше 200 тисяч гривень».

Водночас, звернувшись до відповідача щодо включення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, позивач дізнався про те, що його не включено до реєстру вкладників, у зв'язку з нікчемністю правочину.

Позивач звернувся з зазначеним позовом.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції в частині задоволених позовних вимог зазначив, що уповноваженою особою Фонду не доведена наявність правових підстав для не включення позивача до переліку вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.

Засади функціонування Фонду гарантування вкладників фізичних осіб, порядок відшкодування вкладів вкладникам учасників (тимчасових учасників) Фонду, а також відносини між Фондом, Кабінетом міністрів України та Національним банком України регулюються Законом України «Про Фонд гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно Закону України «Про Фонд гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб. Основними завданнями Фонду є, зокрема, забезпечення захисту прав фізичних осіб - вкладників банків - учасників (тимчасових учасників) Фонду шляхом відшкодування за рахунок його коштів вкладів, включаючи відсотки, у разі настання недоступності вкладів. У своїй діяльності Фонд керується Конституцією України, чинним законодавством та діє на підставі Положення про Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, яке затверджується Кабінетом Міністрів України та Національним банком України.

Згідно з ч.1 ст.3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» - Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Зобов'язання з виплати відсотків за вкладами, нарахованих під час здійснення тимчасової адміністрації, задовольняються відповідно до черговості, встановленої п.4 ч.1 ст.52 цього Закону.

З матеріалів справи встановлено, що позивача не включено до переліку вкладників у зв'язку із визнанням нікчемним переказу коштів та інформовано про визнання в силу положень ст. 215 Цивільного кодексу України та п. 7-9 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» нікчемним правочину зарахування 19.05.2016 року грошових коштів в загальній сумі 115 000,00 (сто п'ятнадцять тисяч грн. 00 кой.) з рахунку ТОВ «Інвестиційно - розрахунковий центр» () з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-027-000241607 від 18.05.2016» на рахунок № 9601, який належить позивачу - ОСОБА_1.

Згідно із ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Частина 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначає, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

Таким чином, для правильного вирішення спору необхідно перевірити підстави, з яких визнано договір нікчемним, у розрізі статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Між тим, колегія суддів зазначає, що вказані в п.п. 7, 9 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» підстави були зазначені уповноваженою особою в якості обґрунтування повідомлення про нікчемність переказу коштів ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на рахунок позивача (а.с. 78).

Проте, жодна з підстав, вказаних у ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», не відноситься до правочину, вчиненого ПАТ «Банк Михайлівський» у правовідносинах з позивачем (зокрема, й стосовно зарахування коштів на його рахунок у банку).

Також, відповідачем не доведено, що укладення депозитного договору та внесення коштів на депозитний рахунок містить ознаки правочину, який міг би спричинити неплатоспроможність Банку.

Відповідно до ч. 1 ст. 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Згідно із ч. 2 ст. 228 Цивільного кодексу України правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Частина 3 цієї статті визначає, що у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Для застосування санкцій, передбачених ст. 228 Цивільного кодексу України, необхідним є наявність умислу на укладення угоди з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, наприклад, вчинення удаваного правочину з метою приховання ухилення від сплати податків чи з метою неправомірного одержання з державного бюджету коштів шляхом відшкодування податку на додану вартість у разі його несплати контрагентами до бюджету.

Крім того, відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» при кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

Доказами в адміністративному судочинстві, за визначенням частини першої ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У відповідності до ч.ч. 1,4 ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Проте, Уповноваженою особою Фонду не наведено та не надано доказів, які б свідчили, що зазначений правочин є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави; що внаслідок укладання договору банківського вкладу (депозиту) банк взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим, або умови договору передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Окрім того, за приписами ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять.

Згідно з ч. 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Повернення товариством «Інвестиційно-розрахунковий центр» коштів на банківський рахунок позивача у ПАТ «Банк Михайлівський» здійснено 19.05.2016 р., що підтверджується копією платіжного доручення (а.с. 13).

Отже, кошти на момент прийняття рішення про ліквідацію банку перебували на поточному рахунку позивача у ПАТ «Банк Михайлівський».

На підтвердження факту внесення грошових коштів на рахунок до банку позивач надав належним чином оформлений документ банківської установи, який свідчить про те, що грошові кошти відповідно до укладеного договору внесені.

При цьому, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги відповідача про те, що позивач не є вкладником банку.

Так, відповідно до пп. 3 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

З огляду на викладене, Уповноваженою особою Фонду не доведено наявність правових підстав для невключення даних позивача до переліку вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог в цій частині.

Щодо доводів апеляційної скарги позивача, то колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено, що в даному випадку складення Фондом Загального Реєстру здійснюється на підставі отриманого переліку вкладників, тобто після включення та передачі уповноваженою особою Фонду даних про рахунок позивача до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду. Оскільки уповноважена особа таких дій не вчинив, у Фонду відсутня інформація щодо рахунку позивача, тобто спірні правовідносини ще не виникли.

Таким чином, підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

У зв'язку з тим, що ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2017р. було відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення судового рішення у справі, та відповідно вимог ст.. 94 КАС України, підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України судовий збір в сумі 1408грн.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 червня 2017р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії залишити без змін.

Стягнути на користь Державного бюджету України з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1408грн.

Ухвала суду набирає законної сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий: А.А. Щербак

Суддя: Н.П. Баранник

Суддя: С.В. Чабаненко