Справа № 204/8036/16-а
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 жовтня 2017 рокусправа № 204/8036/16-а(2а/204/27/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючий суддя: Ясенова Т.І.

судді: Головко О.В. Суховаров А.В.

секретар судового засідання: Комар Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську Департаменту патрульної поліції на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Інспектора 6 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора 6 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, в якому просив, з урахуванням доповнень до адміністративного позову, визнати протиправними дії відповідача, повязані з винесенням постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 012800 від 11.12.2016 року за частиною 3 статті 122 КУпАП та незаконним притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510грн. Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 012800 від 11.12.2016 року за ч. 3 ст. 122 КУпАП як незаконну, та за відсутності обставин правопорушення закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2017 року позов задоволено частково. Скасовано постанову серії АР № 012800 від 11 грудня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 122 КпАП України ОСОБА_1. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що 11.12.2016 в м. Дніпрі по вул. Щепкіна, 9, інспектором патрульної поліції було виявлено адміністративне правопорушення, а саме порушення вимог пункту 15.10 «в» Правил дорожнього руху, допущене водієм транспортного засобу BMW 520, водій якого зупинив та залишив автомобіль на тротуарі, залишивши менше двох метрів для руху пішоходів, чим суттєво перешкоджав руху пішоходів. Справу про вищевказане адміністративне правопорушення було розглянуто у порядку визначеному нормами чинного законодавства.

Весь час у інспектора патрульної поліції ОСОБА_2 та його напарника працювала нагрудна відеокамера, яка фіксувала процес оформлення адміністративного правопорушення, а саме розташування транспортного засобу позивача на тротуарі.

Позивач вводив в оману працівників поліції та перешкоджав їх діяльності, не реагував на законну вимогу працівників поліції. За результатами розгляду адміністративної справи до позивача застосовано адміністративне стягнення, про що було складено відповідну постанову.

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до частини 4 статті 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що 11 грудня 2016 року інспектором 6 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції капралом поліції ОСОБА_2 винесено постанову серія АР №012800.

Відповідно до змісту постанови, 11 грудня 2016 року о 11 год. 40 хв. у м. Дніпро по вул. Щепкіна, 9, водій ОСОБА_1 здійснив стоянку на тротуарах для руху пішоходів, залишивши менше 2 м, чим суттєво порушив п. 15.10 в Правил дорожнього руху України. За вказане правопорушення передбачена відповідальність згідно ч. 3 ст. 122 КУпАП і накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Відповідно до пункту 15.10 ПДР стоянка забороняється, зокрема, на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками); на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

Як вбачається з відеозапису наданого відповідачем, працівники поліції підійшли до транспортного засобу, що здійснював стоянку за адресою м. Дніпро по вул. Щепкіна, 9. Позивач в автомобілі знаходився сам на водійському сидінні.

Також, з пояснень ОСОБА_1 наданих працівнику поліції, вбачається, що він перебував у транспортному засобі BMW 520 дн 81663 АН в якості пасажира та сів за кермо автомобіля лише після того як його родич припаркував вказаний автомобіль та він чекає на водія власника автомобіля.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже вина водія у порушенні Правил дорожнього руху повинна доводитись певними доказами, серед яких показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, пояснення свідків тощо.

З відеозапису, який надано відповідачем до суду апеляційної інстанції встановлено, що працівники поліції підійшли до транспортного засобу, що вже здійснював стоянку, позивач в автомобілі знаходився сам на водійському сидінні. Однак він надав пояснення, що він перебував у даному транспортному засобі в якості пасажира та сів за кермо автомобіля лише після того як його родич припаркував вказаний автомобіль та він не є ані водієм, ані власником цього автомобіля, а лише чекає на водія власника автомобіля. Вказані доводи не були прийняті до уваги відповідачем.

Відповідно до частини першої статті 9 та статті 10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Тобто адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП посадова особа у визначеному законом порядку встановлює винність особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідачем не було надано належної оцінки доводам позивача про те, що позивач перебував у даному транспортному засобі в якості пасажира та сів за кермо автомобіля лише після того як його родич припаркував вказаний автомобіль, очікуючи родича - власника автомобіля.

Вказані доводи не були перевірені відповідачем при вирішенні питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення стягнення. При цьому, у постанові про накладення адміністративного стягнення не зафіксовано на підставі яких документів працівником поліції було встановлено, що позивач є субєктом відповідальності за вказане правопорушення. З відеозапису наданому відповідачем не можливо встановити які саме документи були предявлені позивачем на вимогу працівника поліції.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами вчинення саме позивачем порушення правил дорожнього руху, не доведено що позивач є субєктом відповідальності за вказаного правопорушення.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст.200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2017 року у справі № 204/8036/16-а (2а/204/27/17) без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі у порядку, встановленому статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: О.В. Головко

Суддя: А.В. Суховаров