Справа № П/811/400/17
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2017-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П/811/400/17

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 жовтня 2017 року

справа № П/811/400/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Іванова С.М.

суддів: Панченко О.М. Чередниченка В.Є.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Кропивницький на додаткову постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 травня 2017 року у справі № П/811/400/17 за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Кропивницький, про зобов'язання повернути кошти споживачам, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області звернулось з адміністративним позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Кропивницький, в якому просило стягнути з відповідача економічні санкції у сумі 86 156 грн. та зобов’язати відповідача повернути споживачам суму необґрунтовано одержаної виручки у розмірі 86 156 грн.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2017 року у справі № П/811/400/17 позов задоволено. Стягнуто з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Кропивницький на користь Державного бюджету України штраф у сумі 86 156 грн.

Додатковою постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 травня 2017 року у справі № П/811/400/17 позов задоволено. Зобов’язано Квартирно-експлуатаційний відділ м. Кропивницький повернути споживачам необґрунтовано отриману виручку у сумі 86 156 грн.

Не погоджуючись з прийнятим у справі додатковим судовим рішенням, Квартирно-експлуатаційний відділ м. Кропивницький звернувся з апеляційною скаргою, в якій вказує на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що санкції накладені за перевищення плати за проживання в гуртожитку по вул. Сухумській, 8 в м. Кропивницький, однак, розпорядження Кіровоградської обласної державної адміністрації № 658-р від 15.08.2008 року про встановлення граничного розміру плати за проживання в гуртожитках 100 грн. за ліжко-місце не застосовується до суб’єктів господарювання комунальної форми власності. Рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської ради № 1425 від 08.11.2006 року гуртожиток переданий у комунальну власність. Кошти, отримані від мешканців гуртожитку, витрачені на водо-, електро-, газопостачання та на утримання будівлі.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з’явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС та ч. 1 ст. 41 КАС України не перешкоджає розгляду справи без участі останніх та без фіксування судового розгляду технічними засобами.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, в період з 05 по 22 вересня 2016 року Головним управлінням Держпродспоживслужби в Кіровоградській області проведено планову перевірку позивача на предмет дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, надання житлово-комунальних послуг (а.с.12-16).

Головним управлінням Держпродспоживслужби в Кіровоградській області прийнято рішення № 1 від 28.09.2016 року про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення державної дисципліни цін, яким стягнуто з КЕВ м. Кропивницький в дохід державного бюджету штраф в сумі 86 516гр та зобов’язано повернути споживачам необгрунтовано одержану виручку в розмірі 86 156 грн. (а.с.16).

Згідно поштового повідомлення, рішення отримано відповідачем 30.09.2016 року (а.с.17).

На адресу КЕВ м. Кропивницький винесено припис № 2 від 28.09.2016 року з вимогою в місячний термін усунути порушення державної дисципліни цін та повернути мешканцям гуртожитку необґрунтовано одержану виручку в розмірі 86 156 грн. (а.с.20).

Згідно акту позапланової перевірки № 4 від 16.11.2016 року, вимоги припису виконані не були (а.с.23).

Рішенням Головного управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області № 2 від 21.11.2016 року, за невиконання припису з КЕВ м. Кропивницький стягнутий штраф в сумі 3400 грн. у відповідності до пункту 4 частини 1 статті 20 Закону України «Про ціни і ціноутворення» (а.с.26), який сплачений відповідачем 28.22.2016 року (а.с.27).

Стягнення з відповідача економічних санкцій у сумі 86 156 грн. та зобов’язання відповідача повернути споживачам суму необґрунтовано одержаної виручки у розмірі 86 156 грн. і було предметом судового розгляду.

Приймаючи додаткову постанову у справі, суд першої інстанції виходив з того, що за приписами ч. 2 ст. 20 Закону України «Про ціни і ціноутворення» сума необґрунтованої виручки, одержана суб’єктом господарювання, має повертатися споживачам, а з огляду на те, що відповідачем дійсно необґрунтовано було отримано таку виручку, позовні вимоги у вказаній частині підлягають задоволенню.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.168 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.

Питання про ухвалення додаткового судового рішення може бути заявлено до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд ухвалює додаткове судове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду питання.

Додаткове судове рішення або ухвала суду про відмову в ухваленні додаткового судового рішення можуть бути оскаржені.

В пункті 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного України № 7 від 20 травня 2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі», зазначено, що за правилами статті 168 КАС України суд будь-якої інстанції може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу лише у випадках, передбачених частиною першою статті 168 КАС України.

Таке судове рішення він ухвалює в тому провадженні (письмовому, скороченому, розгляді справи в судовому засіданні тощо), в якому й ухвалювалось основне судове рішення. Питання про ухвалення додаткового судового рішення може бути заявлено до закінчення строку на виконання судового рішення.

Додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися (постановлятися), якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення є невід'ємною складовою основного судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з такими позовними вимогами:

- щодо стягнення з відповідача економічних санкцій у сумі 86 156 грн.;

- щодо зобов’язання відповідача повернути споживачам суму необґрунтовано одержаної виручки у розмірі 86 156 грн.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2017 року у справі № П/811/400/17 позов задоволено. Стягнуто з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Кропивницький на користь Державного бюджету України штраф у сумі 86 156 грн.

Таким чином, судом першої інстанції було вирішено позов лише відносно однієї позовної вимоги.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2017 року у справі № П/811/400/17 апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Кропивницький залишено без задоволення, а постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2017 року – без змін.

В той же час, як вбачається з мотивувальної частини постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2017 року у справі № П/811/400/17, докази стосовно позовної вимоги щодо зобов’язання відповідача повернути споживачам суму необґрунтовано одержаної виручки у розмірі 86 156 грн. вказаним судом взагалі досліджені не були та відповідної правової оцінки цим правовідносинам надано не було, у зв’язку з чим прийняття додаткової постанови в даному випадку суперечить приписам ст. 168 КАС України.

Надаючи правову оцінку позовній вимозі щодо зобов’язання відповідача повернути споживачам суму необґрунтовано одержаної виручки у розмірі 86 156 грн., колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Приписами ч. 2 статті 20 Закону України «Про ціни та ціноутворення» суми адміністративно-господарських санкцій зараховуються до державного бюджету.

Сума необґрунтованої виручки, одержаної суб’єктами господарювання, які на постійній основі надають житлово-комунальні послуги або мають адресного споживача, повертається споживачам.

Таким чином, у разі встановлення факту отримання необґрунтованої виручки такі суми мають бути повернуті споживачам.

Відповідно до постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2017 року у справі № П/811/400/17, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2017 року, встановлено факт порушення позивачем приписів Закону України «Про ціни та ціноутворення», при цьому відповідне рішення позивача № 1 від 28.09.2016 року є чинним та в судовому порядку не скасовано, що у відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України доказуванню не підлягає.

В той же час, відповідно до п. 6 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року № 7 "Про судове рішення в адміністративній справі" рішення судів усіх інстанцій, незалежно від виду провадження, повинно бути гранично повним, зрозумілим, чітким. Судове рішення не повинно містити положень, які б суперечили або виключали одне одного, ускладнювали чи унеможливлювали його виконання.

Пунктом 10.4. вказаної постанови Пленуму визначено, що у рішенні про стягнення з відповідача на користь позивача певної суми грошових коштів суд першої інстанції повинен зазначити дані, визначені пунктом 3 частини першої статті 18 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження", необхідні для подальшого оформлення виконавчого документа: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серію паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від присвоєння ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема дату народження боржника та місце його роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що позовна вимога щодо зобов’язання повернути суму виручки споживачам безпідставно та необґрунтовано була задоволена судом першої інстанції, оскільки без зазначення конкретних осіб, яким мають бути повернуті суми коштів, які до того ж не є стороною у даній справі, а відповідно в розумінні Закону України "Про виконавче провадження" не можуть бути стягувачами, та без встановлення певної суми, яка повинна бути повернута відповідним особам, з урахуванням приписів Розділу VІ Закону України "Про виконавче провадження", суд першої інстанції фактично порушив приписи п. 8 ч. 1 ст. 3, ст. 50, ст. 161 КАС України та унеможливив виконання прийнятого судового рішення.

При цьому колегія суддів апеляційного суду зауважує, що постанова Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2017 року у справі № П/811/400/17 була прийнята в порядку скороченого провадження, а відтак і додаткова постанова по справі № П/811/400/17 вважається такою, що прийнята за правилами ст. 183-2 КАС України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Кропивницький - задовольнити.

Додаткову постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 травня 2017 року у справі № П/811/400/17 – скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог Головного управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Кропивницький щодо повернення споживачам суму необґрунтовано одержаної виручки у розмірі 86 156 грн.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду у відповідності до приписів ч. 10 ст. 183-2 КАС України не підлягає.

Головуючий: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко