Справа № 295/8649/17
Суддя: Чішман Л. М.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №295/8649/17

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2017 року м. Житомир

БОГУНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ЖИТОМИРА
Головуючого судді Чішман Л.М.
За участю секретаря Савіної Л.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій неправомірними та зобов`язати вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати пункт 15 рішення Міністерства оборони України про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, як інваліду другої групи з 27.09.2016 року, внаслідок захворювань, пов`язаних з виконанням позивачем обовязків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 30.06.2017 року №69 та зобов"язати відповідача нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням інвалідності другої групи внаслідок захворювань, пов`язаних з виконанням позивачем обовязків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановлених законом для працездатних осіб на 27.09.2016 року, відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані та навчальні (або перевірочні) збори для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975.

В обгрунтування вказаних вимог позивач пояснив, що 31.05.2017 року він повторно звернувся до Міністерства оборони України через Житомирський ОМВК та Житомирський ОВК із заявою про виплату одноразової грошової допомоги, згідно ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» як інваліду другої групи з 27.09.2016 року та додав до заяви документи, визначені п. 11 Порядку №975. Проте пунктом 15 рішення комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 30.06.2017 року №69, затвердженим міністром оборони України 04.07.2017 року позивачу відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги, оскільки законодавство України не передбачає здійснення виплат військовослужбовцям інших країн і позивачем не подано документ, що свідчить про обставини поранення. Внаслідок чого, позивач вважає, що Міністерством оборони порушено його право на соціальний захист та отримання належної грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності другої групи з 27.09.2016 року, яка настала внаслідок захворювань, пов`язаних з виконанням обовязків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача Літвін С.М. в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог та просив відмовити в задоволенні адміністративного позову. В матеріалах справи містяться письмові заперечення представника відповідача.
Представник третьої особи в судове засідання не з"явився, про часта місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Встановлено, відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №514997 від 04.10.2016 року, ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності з 27.09.2016 року та довічно, де причиною інвалідності зазначено у зв`язку з захворюваннями, які пов`язані з виконанням обовязків військової служби при перебуванні вв країнах, де велись бойові дії.
Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 27.02.2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково та визнано протиправним і скасовано рішення Міністерства оборони України про відмову ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому з 27.09.2016 року інвалідності ІІ групи внаслідок поранення, контузії, захворювань, пов`язаних з виконанням ним обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 109 від 02.12.2016 року; зобов`язано Міністерство оборони України вирішити питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому ІІ групи інвалідності внаслідок поранення і захворювань, пов`язаних з виконанням ним обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, в розмірі 200 - кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення ІІ групи інвалідності, а саме 27 вересня 2016 року, відповідно до Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві». Вказана постанова набрала законної сили 17.05.2017 року.
31.05.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Військового комісаріату Житомирського ОМВК з заявою та просив призначити одноразову грошову допомогу у зв`язку з отриманням другої групи інвалідності.
Зі змісту протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 30.06.2017 року №69, а саме п. 15, вбачається, що на виконання постанови Богунського районного суду м. Житомира від 27.02.2017 року за справою №295/1267/17 та ухвали Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17.05.20017 року скасовано пункт 91 протоколу №109 від 02.12.20016 року засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум відмови у призначенні одноразової грошової допомоги мічман у запасі ОСОБА_1 . Крім того, відмовлено в призначенні допомоги старшому мічману у запасі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), якого звільнено зі Збройних Сил Російської Федерації 01.09.1994 року та 27.09.2016 року визнано в Україні інвалідом ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обовязків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, оскільки законодавство України не передбачає здійснення виплат військовослужбовцям інших країн та позивачем не подано документ, що свідчить про обставини поранення.
Відповідно до довідки військового комісара Житомирського об`єднаного міського військового комісаріату від 05.10.2016 року №125, ОСОБА_1 дійсно проходив службу на території Республіки Афганістан, де в той час велись бойові дії в період з 11.1985 року по 01.1987 року та з 01.1987 року по 07.1988 року.
Судом встановлено, що відповідно до витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв (Протокол №3853 від 07.09.2016 року), вказані у витязі захворювання ОСОБА_1 пов`язані з виконанням обов"язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Згідно ч. 5 ст. 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Закон України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Згідно ст. 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Згідно ч. 1 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Право на отримання вказаної допомоги після звільнення з військової служби мають особи, які отримали інвалідність внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби незалежно від часу настання інвалідності.

Згідно ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено вичерпний перелік підстав, за наявності яких призначається і виплачується одноразова грошова допомога, зокрема, за п.4 - встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Відповідно до п. б ч. 1 ст. 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).
Виходячи з тлумачення статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовця виникає і у тому разі, коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, яке мало місце в період її проходження. Застосування статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» пов`язується не з фактом звільнення позивача зі служби, а з часом встановлення йому інвалідності внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження військової служби, незалежно від строку, що минув після звільнення з військової служби.

Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постановах від 18.11.2014 року справа №21-446а14 та від 21.04.2015 року справа №21-135а15.

Згідно пункту 2 «Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №499 (далі - Порядок №499), одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) у разі настання інвалідності в період проходження військової служби та особам, звільненим з військової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби чи після закінчення зазначеного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період її проходження.

Приписами п. 7 Порядку №499 встановлено, що керівник уповноваженого органу подає в 15-денний строк з дня реєстрації документів головному розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 3 і 4 цього Порядку. Головний розпорядник коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів на їх підставі рішення про призначення одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або в разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст) визначає Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 (далі - Порядок № 975).

Відповідно до пункту 6 Порядку № 975, одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 22 січня 2015 року по справі 2-а-1626/12/1370, вказує про те, що документом, який свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема, про те, що воно не пов`язане з вчиненням особою злочину чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження, можуть бути будь-які відомості, які свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва). Відсутність висновків службового розслідування та акту розслідування не може бути підставою для відмови в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, за умови, якщо причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) підтверджені іншими документами.

Статтею 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком: а) вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення; б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом); г) подання особою за відомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

На час звернення позивача із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги порядок призначення такої допомоги був врегульований наказом Міноборони №530 від 14.08.2014 "Про затвердження Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей" (далі - Наказ №530), зареєстрований у Міністерстві юстиції 20.10.2014року за №1294/26071.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності 27.09.2016 року, право позивача на отримання одноразової грошової допомоги по ІІ групі інвалідності в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, виникло саме з 27.09.2016 року, з заявою про призначення такої допомоги позивач звернувся у встановлений законом трирічний термін.

В частині 1 статті 2 КАС України вказано, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
Пунктами частини 1 статті 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позивач отримав захворювання, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії, має право на отримання одноразової грошової допомоги, у зв`язку з відмовою у призначенні одноразової грошової допомоги - право позивача на соціальний захист порушене відповідачем та підлягає захисту шляхом задоволення адміністративного позову, визнання рішення відповідача не визнання протиправним та скасування рішення відповідача про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги та зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 11, 160-163 КАС України, Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати протиправним і скасувати п. 15 рішення Міністерства оборони України про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , як інваліду 2 групи з 27.09.2016 року, внаслідок захворювань пов`язаних із виконанням ним обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, оформлене протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 30.06.2017 року № 69.
Зобов`язати Міністерство оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, як інваліду 2 групи, внаслідок захворювань пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії на дату встановлення інвалідності, а саме 27.09.2016 року, відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975.
Зобов`язати Міністерство оборони України подати звіт про виконання судового рішення протягом двох місяців з дня набрання постановою законної сили.
Постанова суду може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення.

Головуючий суддя Чішман Л.М.