Справа № 283/1687/17
Суддя: Ярмоленко В. В.
Дата ухвалення: 2017-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 283/1687/17
провадження № 2-а/283/94/2017
П О С Т А Н ОВ А

і м е н е м У к р а ї н и

09 жовтня 2017 року Малинський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Ярмоленка В.В., з секретарем судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Малина адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Коростенського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що 18 серпня 2017 року звернувся до Коростенського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення йому пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 5 років на підставі ст. 55 Закону «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як особі, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1986-1992 роках та є потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи.

22 серпня 2017 року відповідач листом № 3669/03.2 відмовив ОСОБА_2 в призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку з тієї підстави, що посвідчення потерпілого 4 категорії серії В-1 № 254860 від 10.12.1992 року видане Малинською райдержадміністрацією, а не обласною державною адміністрацією.

Просив визнати відмову Коростенського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у призначенні йому пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 5 років протиправною та зобовязати відповідача призначити йому пенсію за віком на умовах визначених нормою статті 55 зазначеного Закону.

В судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, підтримав позовні вимоги з підстав викладених в заяві.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заперечення в якому позов ОСОБА_2 не визнав, зазначивши, що при предявленні посвідчення нового зразка виданого Житомирською обласною державною адміністрацією позивач набуде права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, а тому просили відмовити в позові за безпідставністю.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про ґрунтовність заявлених вимог ОСОБА_2 з наступного:

Встановлено, що позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 29.06.1988 року по даний час проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Чоповицької селищної ради Малинського району Житомирської області від 05.09.2017 року № 274 (а.с. 9), а з 08.02. 1988 року по 19.03.2007 року працював в с. Шевченкове Малинського району Житомирської області, відповідно до довідки виданої комунальною установою «Малинський районний трудовий архів» від 07.08.2017 року № 415 (а.с. 10).

Дані населені пункти, згідно Переліку населених пунктів, віднесений до зони посиленого радіоекологічного контролю забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМ України № 106 від 23.07.1991 року.

Крім того, позивач 10.12.1992 року отримав посвідчення громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю серія В-І № 254860 (категорія 4).

Відповідно до ст. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», іншими актами законодавства.

Сторонами належність позивача до особи постраждалої від Чорнобильської катастрофи 4 категорії ніким не оспорювалась, а тому посвідчення є чинним і вказує на те, що позивач згідно ч.4 ст.14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року №51, станом на 01.01.1993 прожив або відпрацював у зоні посиленого радіоекологічного контролю не менше чотирьох років.

Відповідно до абзацу 1 статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій.

Згідно пункту 2 ч. 3 статті 55 зазначеного Закону особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, мають право на зниження пенсійного віку на З роки та додатково на 1 рік за 2 роки проживання або роботи, але не більше 6 років.

Особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіоекологічного контролю за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, мають право на зниження пенсійного віку на 2 роки та додатково на 1 рік за 3 роки проживання або роботи, але не більше 5 років.

При цьому, початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначеній зоні з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Крім того, суд вважає недоречним перекладання відповідальності на особу позивача недоліків Держави при видачі посвідчення іншим її органом, ніж це передбачалось Постановою КМУ.

Таким чином, пенсія за віком має бути призначена ОСОБА_2 з дня, що настає за днем досягнення ним пенсійного віку, тобто з 16.08.2017 року.

Разом з тим, обраний спосіб захисту позивачем є невірним, оскільки аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади за даних обставин.

Враховуючи обумовлене, суд не перевіривши всіх складових від яких залежить призначення пенсії (в тому рахунку і щодо стажу) не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Аналогічна позиція, викладена в постанові Пленуму Верховного суду України №13 від 24.10.2008року, постанові Вищого адміністративного суду України від 28.07.2015 року справа №К/800/34016/14 відповідно до яких, суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які не належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень.

За таких обставин, з огляду на те, що відповідач наділений дискреційними повноваженнями з питань призначення та виплати пенсії або прийняття рішення про відмову у їх видачі, то суд не вправі перебирати на себе функції вказаного суб'єкта владних повноважень. При цьому, суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин.

Керуючись ст. ст. 9, 11, 71, 94, 160-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Коростенського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною відмову Коростенського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в призначенні ОСОБА_2 пенсії за віком на умовах, визначених нормою ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зниженням пенсійного віку на п'ять років, як особі, яка постійно проживала у зоні посиленого радіологічного контролю і станом на 1 січня 1993 року прожила у цій зоні не менше чотирьох років.

Зобов'язати Коростенське обєднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області розглянути подану ОСОБА_2 заяву про призначення пенсії позивачу зі зменшенням пенсійного віку на п'ять років, згідно статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додані до неї документи та прийняти відповідне рішення з урахуванням того, що ОСОБА_2 належить до особи потерпілої від Чорнобильської катастрофи 4 категорії та має право на користування пільгами (в тому рахунку і правом на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 5 років з 16.08.2017року), встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Стягнути з Коростенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 сплачений ним по справі судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Малинський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: