Справа № 537/2052/17
Суддя: Зоріна Д. О.
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження: 2-а/537/119/2017
Справа № 537/2052/17
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.10.2017 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., при секретарі Чернявській А.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Кременчуці, інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції Державної патрульної поліції у місті Кременчуці лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у місті Кременчуці, інспектора 2 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Кременчуці лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, де просить суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР №819047 від 15 травня 2017 року, винесену інспектором роти №3 батальйону УПП ДПП у місті Кременчуці лейтенантом поліції ОСОБА_2, справу закрити.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 14 травня 2017 року біля свого гаража №69 у гаражному кооперативі «Автолюбитель 15» по вулиці Флотській, будинок 7, починаючи з 16.00 год. він здійснював ремонт свого автомобіля ВАЗ 21013, державний номерний знак НОМЕР_1. Приблизно опівночі 15 травня 2017 року він вирішив завершити ремонт, у звязку із чим виникла необхідність розвернути автомобіль для можливості заїзду в гараж. Позивач вказує, що оскільки ремонт автомобіля не був завершений та автомобіль не міг технічно пересуватися, він попрохав чергового по кооперативу допомогти розвернути автомобіль й заштовхати його вручну. В цей час підїхав екіпаж патрульної поліції та лейтенант ОСОБА_2 попросив позивача надати документи на автомобіль. ОСОБА_1 зазначає, що збираючись ремонтувати автомобіль, водійське посвідчення та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу він з собою не брав. На наведені позивачем аргументи інспектор патрульної поліції не зважив, та виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 Позивач вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у звязку із чим і вимушений звернутись до суду.

Позивач, ОСОБА_1, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові, просив їх задовольнити.

Відповідач, інспектор роти №3 батальйону УПП ДПС у місті Кременчуці лейтенант поліції ОСОБА_2, в судовому засіданні проти позову заперечував, мотивуючи своє заперечення тим, що під час патрулювання в місті Кременчуці по вулиці Флотській, а саме в авто гаражному кооперативі «Автолюбитель 15», було виявлено транспортний засіб ВАЗ 21013, державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням позивача, який здійснив зупинку біля гаража. На вимогу інспектора патрульної поліції позивач не надав для перевірки посвідчення водія відповідної категорії та повідомив, що він його при собі не має. Таким чином, оскільки позивач керував транспортним засобом та не мав при собі посвідчення водія, що є порушенням вимог пункту 2.1 «а» Правил дорожнього руху України, відповідач діяв в межах наданих законом повноважень, та правомірно виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Представник відповідача, Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3, в судове засідання не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи , надавши клопотання, згідно якого просила розглянути справу без її участі та зазначила, що проти позову заперечує в повному обсязі з підстав, викладених в письмових запереченнях. Так, згідно наданих заперечень, представник відповідача, Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції, вважає, що позивачем було порушено вимоги частини 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому інспектором роти №3 батальйону УПП ДПС у місті Кременчуці лейтенантом поліції ОСОБА_2 правомірно винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, процедура щодо її винесення відповідає встановленим вимогам.

Вислухавши пояснення сторін, присутніх в судовому засіданні, ретельно вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

15 травня 2017 року інспектором роти №3 батальйону УПП ДПС у місті Кременчуці лейтенантом поліції ОСОБА_2 було винесено постанову серії АР № 819047 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається із вказаної вище постанови про вчинення адміністративного правопорушення, 15 травня 2017 року о 00.50 год. в місті Кременчуці по вулиці Флотській, будинок 7, гаражний кооператив «Автолюбитель», водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21013, державний номерний знак НОМЕР_1, не маючи при собі посвідчення водія категорії «В», чим порушив пункт 2.1 а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп.

Частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Вирішуючи питання щодо наявності або відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 1.10 Правил дорожнього руху України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно із підпунктом «а» пункту 2.1 Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В судовому засіданні досліджений наявний в матеріалах справи відеозапис з нагрудної камери патрульного поліцейського від 15 травня 2017 року, зі змісту якого вбачається лише факт відсутності у позивача посвідчення водія, однак факт того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, на вказаному відеозаписі не зафіксовано, що свідчить про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Окрім того, частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно із частиною 4 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Так, постановою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 08 серпня 2017 року, яка набрала законної сили 19 серпня 2017 року, по справі №537/2157/17 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, встановлений факт того, що ОСОБА_1 не керував автомобілем при обставинах, що мали місце 15 травня 2017 року у гаражному кооперативі «Автолюбитель 15» по вулиці Флотській, будинок 7; провадження у справі закрито у звязку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення, крім випадків, передбачених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, відповідачем до суду не надано доказів, на підтвердження правомірності винесеного ним рішення про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу, зокрема, на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Окрім того, згідно письмових пояснень свідка ОСОБА_4, він, черговий по кооперативу «Автолюбитель 15», заступив на чергування 14 травня 2017 року о 19.00 год. На той час в авто гаражному кооперативі вже перебував ОСОБА_1, який ремонтував свій автомобіль біля гаражу №69. Транспортний засіб через несправність та ремонтні роботи технічно не міг самостійно рухатися. ОСОБА_1 попрохав його допомогти у ремонті. Під час, коли до них підїхав екіпаж патрульної поліції, вони сиділи в автомобілі позивача та розмовляли. Пояснення позивача інспектором поліції не були прийняті до уваги.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт вчинення ОСОБА_5 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_5 в частині скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, у звязку із чим вони підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 3 статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України, не допускається обєднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом, у звязку із чим вимоги позивача про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення суд вважає такими, що не підлягають задоволенню, оскільки такі вимоги, згідно чинного законодавства, не розглядаються в порядку адміністративного судочинства.

Окрім того, не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь понесені в процесі судового провадження судові витрати, оскільки положеннями частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено присудження судом всіх здійснених особою, на користь якої ухвалено рішення, документально підтверджених судових витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа, однак в матеріалах позову відсутнє документальне підтвердження здійснених позивачем таких витрат.

Керуючись статтями 2, 6, 8-12, 17-19, 70, 71, 94, 159, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, статтею 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції, інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції Державної патрульної поліції у місті Кременчуці лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Постанову інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції Державної патрульної поліції у місті Кременчуці лейтенанта поліції ОСОБА_2 серії АР № 819047 від 15 травня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на нього штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп. скасувати.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Харківського апеляційного адміністративного суду через Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області на протязі десяти днів з дня отримання постанови у повному обсязі, з одночасним подання копії апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Суддя: Д.О. Зоріна