Справа № 826/19452/16
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2017-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

02 жовтня 2017 року № 826/19452/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Келеберди В.І., суддів Качура І.А., Федорчука А.Б., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Інвест-Кредо"
до 1) Міністерства юстиції України, 2) Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції, треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Скульська Тетяна Анатоліївна, ОСОБА_2

проскасування Наказу Міністерства юстиції України від 07.10.2016 року № 2906/5

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (далі - суд) надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Інвест-Кредо" (далі - позивач, ТОВ "Фінансова компанія Інвест-Кредо") до Міністерства юстиції України (далі - відповідач, Міністерство юстиції України), Комісії з розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції (далі - Комісія), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Скульська Тетяна Анатоліївна, ОСОБА_2, в кому просить суд:

визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 07.10.2016 № 2906/5 "Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень";

визнати протиправним та скасувати висновок Комісії з розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України від 29.09.2016.

В обґрунтування позову зазначено, що оскаржувані наказ від 07.10.2016 № 2906/5 "Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень" та висновок Комісії з розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України від 29.09.2016 є незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки прийняте всупереч нормам законодавства, чинного на момент розгляду скарги третьої особи.

Крім того позивач наголосив, що Комісія з розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України не повідомила належним чином позивача про дату та час розгляду скарги, а також не надала останньому копію скарги та доданих до неї документів, що також порушує права позивача.

Представник відповідача - Міністерства юстиції України у судове засідання не прибув. Надіслав до суду заперечення проти позову, в яких просив відмовити у задоволені позовних вимог, зазначивши, що оскаржуваний наказ прийнятий у відповідності до норм законодавства. Щодо оскаржуваного висновку, Комісії з розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України представник відповідача зазначив, що такий висновок сам по собі не зумовлює виникнення будь-яких прав та обов'язків для осіб, оскільки не є рішенням суб'єкта владних повноважень, являє собою тільки відображення суб'єктивної думки членів комісії при розгляді скарги. На підставі висновку Комісії з розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерство юстиції України приймає мотивоване рішення, оформленого у вигляді наказу, про задоволення скарги або про відмову у задоволенні такої скарги.

Крім того, представник Міністерства юстиції України зазначив, що Комісія з розгляду скарг у сфері державної реєстрації є постійно діючим колегіальним консультативно-дорадчим органом при Міністерстві юстиції України, яка відповідно до Закону забезпечує розгляд скарг у сфері державної реєстрації та не є окремим самостійним органом державної влади.

В судовому засіданні представник третьої особи - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Скульської Тетяни Анатоліївни просив задовольнити позов.

Представник третьої особи - ОСОБА_2 просив відмовити у задоволені позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, судом відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) ухвалено про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Як свідчать обставини справа, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скульська Тетяна Анатоліївна вчинено реєстраційну дію об'єкта не рухомого майна 00, номер запису про право власності - 15635939, відповідно до якої останньою здійснено реєстрацію права власності квартири АДРЕСА_1 в місті Києві за товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Інвест-Кредо".

19.08.2016 представником третьої особи - ОСОБА_2 на приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Скульську Тетяну Анатоліївну до Міністерства юстиції України подано скаргу, в якій просив:

1) прийняти рішення, яким скасувати реєстрацію права власності за реєстраційним номером об'єкта не рухомого майна 00, номер запису про право власності - 15635939, здійснену державним реєстратором приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скульською Тетяною Анатоліївною 25.07.3016;

2) зобов'язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Скульську Тетяну Анатоліївну внести відомості про заборону на нерухоме майно, квартиру АДРЕСА_1 в місті Києві до Реєстру прав власності на нерухоме майно, до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, до Державного реєстру іпотек;

3) притягнути приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Скульську Тетяну Анатоліївну до відповідальності за порушення чинного законодавства під час здійснення реєстраційних дій.

Так, наказом Міністерства юстиції України від 07.10.2016 № 2906/5 "Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень" прийнято рішення, яким скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 28.07.2016 № 30686024, прийняте приватним Київського міського нотаріального округу Скульською Тетяною Анатоліївною, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про скасування запису про державну реєстрацію прав № 15635939.

Відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_2 в частині внесення відомостей про заборону на квартиру до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, до Державного реєстру іпотек та відмовлено у притягнені приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Скульську Тетяну Анатоліївну до відповідальності.

Наказ Міністерства юстиції України від 07.10.2016 № 2906/5 "Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень" прийнято на підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 29.09.2016, складеного за результатами розгляду скарги ОСОБА_2 (далі - скаржник) від 19.08.2016 зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.2016 за № Т-5014.

Вважаючи оскаржуваний висновок Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 29.09.2016 та наказ Міністерства юстиції України від 07.10.2016 № 2906/5 "Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень" такими, що прийняті із порушенням норм законодавства, у результаті чого порушено права та інтереси позивача, останній звернувся до суду із позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються нормами Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон).

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав.

Статтею 7 Закону передбачено, що розгляд скарг на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб'єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України здійснює Міністерство юстиції України (п. 7 ч. 1 ст. 7 Закону).

Зокрема, Міністерство юстиції України розглядає скарги на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір) (п. 1 ч. 2 ст. 37 Закону).

Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України (ч. 9 ст. 37 Закону).

На виконання вказаного припису, постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128 затверджено Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - Порядок № 1128), п. 2 якого визначено, що для забезпечення розгляду скарг суб'єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, положення та склад яких затверджуються Мін'юстом або відповідним територіальним органом.

З урахуванням викладеного суд зазначає, що Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2016 № 37/5 затверджено Положення про Комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, зареєстроване в Мін'юсті від 13.01.2016 за №42/28172 (далі - Положення № 37/5).

Відповідно до п. 2 розділу І, п.п. 1, 8 розділу ІІІ такого Положення № 37/5, Комісія є постійно діючим колегіальним консультативно-дорадчим органом при Міністерстві юстиції України, що в межах повноважень, визначених Законами України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", Порядком розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128, забезпечує розгляд скарг у сфері державної реєстрації.

Формою роботи комісії є засідання, які проводяться у разі потреби. Дату, час і місце проведення засідання комісії визначає її Голова.

Рішення комісії оформляються висновком, який підписується Головою комісії, секретарем та членами комісії, що брали участь у засіданні комісії.

З метою встановлення факту правомірності чи, навпаки, протиправності дій відповідачів щодо оформлення та видачі оскаржуваних висновків і наказів, необхідним є дослідження питання дотримання Комісією порядку розгляду скарг.

Відповідно до п.п. 3, 4 Порядку №1128, розгляд скарг здійснюється за заявою особи, яка вважає, що її права порушено що подається виключно у письмовій формі та повинна містити обов'язкові відомості та документи, що долучаються до скарги, передбачені Законами, а також відомості про бажання скаржника та/або його представника взяти участь у розгляді відповідної скарги по суті та про один із способів, зазначених у п. 10 цього Порядку, в який скаржник бажає отримати повідомлення про зазначений розгляд.

Така скарга у день її надходження реєструється суб'єктом розгляду скарги відповідно до вимог законодавства з організації діловодства у державних органах.

Відсутність обов'язкових відомостей у скарзі та документів, що долучаються до скарги, передбачених Законами, не є підставою для відмови у її реєстрації.

Скаржник може відкликати подану скаргу на будь-якому етапі її розгляду. У такому випадку скарга залишається без розгляду.

Розгляд скарг здійснюється у строки, встановлені Законом України "Про звернення громадян" з урахуванням особливостей, передбачених Законами, які обраховуються з моменту реєстрації її суб'єктом розгляду скарги.

Згідно з п. 8 Порядку № 1128, під час розгляду скарги по суті комісія встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для об'єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), та у разі необхідності витребування документів, пояснень тощо у суб'єкта оскарження, і вирішує:

1) чи мало місце прийняття оскаржуваного рішення суб'єктом оскарження, чи мала місце оскаржувана дія або бездіяльність суб'єкта оскарження;

2) чи було оскаржуване рішення прийнято суб'єктом оскарження на законних підставах, чи здійснювалася дія або вчинялася бездіяльність суб'єктом оскарження на законних підставах;

3) чи належить задовольнити кожну з вимог скаржника або відмовити в їх задоволенні;

4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у своїй скарзі (зокрема внесення шляхом виправлення технічних помилок у записах реєстрів взамін скасування рішення державного реєстратора);

5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.

Відповідно до п.п. 9, 10 Порядку № 1128, під час розгляду скарги по суті обов'язково запрошується скаржник та/або його представник (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб'єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів. Неприбуття таких осіб, яким було належним чином повідомлено про розгляд скарги, а також неотримання такими особами повідомлень про час та місце розгляду скарги з причин, що не залежать від суб'єкта розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

Суб'єкт розгляду скарги своєчасно повідомляє особам, запрошеним до розгляду скарги по суті, про час і місце розгляду скарги в один з таких способів:

1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі);

2) шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін'юсту;

3) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі та/або інших документах що додаються до скарги).

Відповідно до п. 12 Порядку № 1128 за результатами розгляду скарги суб'єкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених Законами, у формі наказу.

Таким чином, відповідна Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації за результатами розгляду скарги на реєстраційні дії, встановивши, що оскаржувані дії вчинено з порушенням вимог Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" комісія складає відповідний висновок, який є підставою для прийняття суб'єктом розгляду рішення про задоволення скарги у формі наказу.

Так, позивач зазначає, що його не повідомлено належним чином про час і місце розгляду скарги ОСОБА_2, оскільки розгляд такої скарги призначено на 26.09.2016, а повідомлення про її розгляд надійшло на адресу електронної пошти ТОВ "Фінансова компанія Інвест-Кредо" тільки 23.09.2016, в день коли директор позивача перебував у відрядженні, оскільки тільки останній має доступ до електронної пошти товариства. Крім того позивач зазначає, що ними не отримано копію скарги та доданих до неї документів, як того вимагає Порядок № 1128.

Однак, суд звертає увагу позивача, що останнього повідомлено належним чином про розгляд справи шляхом надіслання повідомлення на електрону адресу позивача, як того вимагає пп. 3 п. 10 Порядку № 1128. Даний факт підтверджується роздруківкою із електронної адреси товариства, а також не заперечується позивачем.

Крім того, в матеріалах справи міститься роздруківка із сайду Міністерства юстиції України, з якої вбачається, що Міністерство юстиції України опублікувало оголошення про засідання 29.09.2016 Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації на офіційному веб-сайті, що також передбачено п. 2 ст. 10 Порядку № 1128.

Таким чином судом встановлено, що про час і місце розгляду скарги ТОВ "Фінансова компанія Інвест-Кредо" повідомлено шляхом направлення засобами електронної пошти повідомлення та розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін'юсту, отже суд не вбачає порушень відповідачами п.п. 9,10 Порядку № 1128.

Однак, відповідно до п. 11 Порядку № 1128, копії скарги та доданих до неї документів надаються суб'єкту оскарження та заінтересованим особам, зазначеним у скарзі або встановленим відповідно до відомостей реєстрів, не пізніше дня, що передує дню розгляду скарги по суті.

Як зазначено раніше судом, розгляд скарги ОСОБА_2 було призначено на 26.09.2016, проте в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази б підтверджували належне надіслання на адресу позивача копії скарги та доданих до неї документів, як того вимагає п. 11 Порядку № 1128.

Доводи відповідача у запереченнях на той факт, що останнім засобами електронного пошти на адресу позивача направлено копію скарги з доданими до неї додатками не може бути взято судом до уваги, оскільки в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження вказаних обставин.

Порядком № 1128 передбачено саме надання суб'єкту оскарження копії скарги та доданих до неї документів не пізніше дня, що передує дню розгляду скарги по суті.

Суд не бере до уваги лист Міністерства юстиції України від 19.09.2016 № К-21342/19К, яким начебто позивачу направлено копію скарги та зазначає про таке.

Абзацом 27 пункту 2 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, визначено, що документом, який підтверджує надання послуг поштового зв'язку, є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Вміст поштового відправлення містить бланк опису вкладення, який згідно з пунктом 61 Правил надання послуг поштового зв'язку заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові.

Оскільки доказів на підтвердження направлення такого листа із відмітками поштової установи, а також розрахункового документу відповідачем суду не надано, суд не приймає до уваги даний лист та зазначає, що останній не може підтверджувати направлення позивачу копії скарги.

Аналізуючи зазначене, суд зазначає, що Міністерство юстиції України не дотрималось норм Порядку щодо дотримання прав та інтересів позивача, як зацікавленої особи в частині надання останньому копії скарги та доданих до неї документів при розгляді скарги ОСОБА_2 від 19.08.2016..

Водночас, висновок Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, на думку суду, не може бути скасований у судовому порядку, оскільки не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, яке створює правові наслідки, а являє особою відображення суб'єктивної думки членів Комісії при розгляді скарги ОСОБА_2 та є підставою для прийняття відповідного наказу Міністерством юстиції України.

Тому, в даному випадку юридичне значення має саме наказ Міністерства юстиції України від 07.10.2016 № 2906/5 "Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень", який підлягає скасуванню.

Позовні вимоги ТОВ "Фінансова компанія Інвест-Кредо" в частині визнання протиправним та скасування висновку Комісії з розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України від 29.09.2016 не підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно з положеннями статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, що складалася з двох позовних вимог немайнового характеру, за подання якої сплатив судовий збір у загальній сумі 2756,00 грн.

Враховуючи те, що позов задоволено частково (суд дійшов висновку про необхідність скасування наказу Міністерства юстиції України від 07.10.2016 № 2906/5 "Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень"), а в задоволенні решти позовних вимог - відмовив, виходячи з принципу пропорційності щодо розподілу судових витрат, частка судового збору, що підлягає стягненню з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України,

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 126, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Інвест-Кредо" задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 07.10.2016 № 2906/5 "Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень".

В іншій частині адміністративного позову відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Інвест-Кредо" судові витрати у розмірі 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 копійок).

Постанова набирання законної сили в строки та порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Суддя В.І. Келеберда

Судді І.А. Качур

А.Б. Федорчук