Справа № 826/11940/16
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2017-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

09 жовтня 2017 року № 826/11940/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Федорчука А.Б., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Крок-Авто»
до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління державної фіскальної служби України у м. Києві
про визнання протиправною та скасування податкової вимоги
В С Т А Н О В И В:

Позивач, в особі Товариства з обмеженою відповідальністю «Крок-авто» (надалі - Позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві (надалі - Відповідач), в якому просить суд: визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 07.06.2016 №629-17.

В обґрунтування позовних вимог Позивач, зазначає, що знаходження комплексу понтонів на водній поверхні не означає одночасне зайняття таким плавзасобом відповідної земельної ділянки водного фонду, адже плавзасоби, в даному випадку, не використовують земельну ділянку водного фонду - вони використовують воду, водні ресурси, а отже вимога винесена неправомірно.

Під час розгляду справи позивач підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Представник відповідача проти позову заперечував, про що надав відповідні письмові заперечення, які наявні в матеріалах справи.

Справа розглянута в порядку письмового провадження у відповідності до положень ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності необхідності заслуховувати свідків чи експертів.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Так, до ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві 11.11.2013 року за вх. № 9848/10 надійшов від Департаменту земельних ресурсів Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства № 182/02 від 25.10.2013 року.

Перевіркою встановлено, що на земельній ділянці розташовано комплекс будівель та причальні понтони (ресторан «Хата рибака»). Згідно з технічною документацією із землеустрою від 22.06.2012 року (абрис земельної ділянки кадастровий номер 63:292:0020) показано встановлення причальних понтонів площею 1600 кв.м. Технічну документацію із землеустрою завірено генеральним директором КП «Плесо» ОСОБА_1

Судом встановлено, що Контролюючим органом 07 червня 2016 винесено податкову вимогу форми «Ю» №629-17, якою Позивача повідомлено про те, що станом на 06.06.2016 р. сума податкового боргу платника податків за узгодженими грошовими зобов'язаннями за платежем «земельний податок з юридичних осіб» становить 42503,69 грн.

Позивач, не погоджуючись з правомірністю та обґрунтованістю винесеною Контролюючим органом вимоги, а тому звернувся до Суду з відповідним позовом.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, Суд прийшов до висновку про необґрунтування позовних вимог виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до п.п. 4.2.10 п. 4.2. статті 4 Статуту ТОВ «Крок-Авто» одним із видів господарської діяльності товариства є діяльність ресторанів, кафе, барів.

ТОВ «Крок-Авто» на праві платного користування має земельну ділянку загальною площею 0,8903 га (кадастровий номер - :63:292:0020), що розташована у Дарницькому районі м. Києва по вул. Ревуцького, 2.

На даній ділянці розташований комплекс із об'єктів нерухомого майна на якій здійснює свою господарську діяльність ТОВ «Крок-Авто».

Судом встановлено, що ТОВ «Крок-Авто» подано до Контролюючого органу електронну Декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2016 рік (вх. № від 27.01.2016 р.).

В Декларацію з плати за землю Позивачем самостійно визначено розмір річної суми - 170288,49 грн., в тому числі щомісячно (з січня - листопад 2016 р.) сума 14190,71 грн. та за грудень - 14190,68 грн.

Відповідно до статей 67 та 68 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом та неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Підпункт 14.1.156. п. 14.1. статті 14 Податкового кодексу України визначає податкове зобов'язання як суму коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Приписами статей 269, 270, 271 Податкового кодексу України, визначено, що платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Об'єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності. Базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Відповідно до п.п. 14.1.73 п. 14.1 ПК України землекористувачами є юридичні та фізичні особи, яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

У відповідності до п.57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно з п. 58.1 статті 58 Податкового кодексу України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу.

Відповідно до п.59.1, п. 59.3 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

У відповідності до п.59.4 статті 59 Податкового кодексу України, податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

З аналізу вищезазначених норм права вбачається, що податкова вимога надсилається платнику податків в разі наявності податкового боргу, який виник на підставі поданої податкової декларації, а податкове повідомлення-рішення виноситься в разі перевірки та встановлення контролюючим органом якщо сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством.

Позивач в позовній заяві зазначає, що податкова вимога винесена за те, що на земельній ділянці, яка використовується товариством, знаходиться поряд із озером «Сонячне», ТОВ «Крок-Авто» на праві приватної власності має комплекс понтонів у загальній кількості 26 штук, які з'єднані між собою та утворюють плавучий засіб, який використовується сезонно для провадження господарської діяльності товариства в сфері кафе та ресторанів, Суд не погоджується з даними твердженнями.

Суд звертає увагу, що матеріалами справи підтверджується, що Позивачем самостійно подано податкову декларації за 2016 рік з земельного податку та самостійно визначено суму, яка підлягає сплаті.

В матеріалах справи наявна Інтегрована картка ТОВ «Крок-Авто», з якої вбачається, що Позивачем було самостійно сплачено земельний податок за період січень, лютий 2016 р., а з березня - червень 2016 р. Позивачем не сплачувався своєчасно земельний податок.

Також, Судом встановлено, що сума 42503,69 грн. складається з 14190,71*3 місяці (березень - червень 2016) - 68,44 грн (переплата за лютий).

З аналізу матеріалів справи, Суд приходить до висновку, що Контролюючим органом правомірно винесено податкову вимогу, оскільки у Позивача був наявний податковий борг, який є узгодженим та підлягає сплаті самостійно.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищенаведене, Суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 69, 70 71, 158-163, 167 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Б. Федорчук