Справа № 0603/2-а-746/11
Суддя: Яковлєв О. С.
Дата ухвалення: 2011-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-746/11/0603
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

11.08.2011 року. Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Яковлєва О.С., розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні суду в місті Бердичеві в період часу з 09 год. 30 хв. до 09 год. 55 хв. справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Бердичівському районі Житомирської області про поновлення пропущеного строку для звернення до суду та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить відновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав з 01.01.06, зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Бердичівському районі Житомирської області донарахувати та виплатити доплату до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком як передбачено законом, за період з 01.01.06 по 31.12.10 включно.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до Закону України Про соціальний захист дітей війнивін віднесений до категорії дітей війни та має право на підвищення до пенсії за рахунок коштів Державного бюджету України у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Зазначив, що в 2006-2010 рр. відповідачем взагалі не нараховувалось та не виплачувалось підвищення пенсії дітям війни, що не відповідає ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни. Просить поновити строк звернення до суду з 01 січня 2006 року, оскільки дізнався про порушення своїх прав лише після висвітлення цього питання в пресі. Вважає, що має право вимагати повернення недоплачених йому грошових коштів по соціальним пільгам дітям війни за періоди, за які рішеннями Конституційного суду України були визнані неконституційними положення нормативно-правових актів, які призупиняли чи обмежували державні соціальні пільги дітям війни, передбачені ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війниі управління ПФУ не бажає провести перерахунок та доплату у добровільному порядку.

Відповідно до наданих до суду заперечень відповідач позовні вимоги не визнає та просить відмовити у заявленому позові за безпідставністю заявлених вимог та у звязку з пропущенням строку звернення до суду. Зазначає, що не є розпорядником коштів Державного бюджету України, в звязку з чим просить залучити як співвідповідача Державне казначейство України, а також те, що відповідно до змісту ч. 3 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, може застосовуватись виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, але не до розмірів підвищень до пенсій, передбачених ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни"; крім того кошти Управління Пенсійного фонду України в Бердичівському районі Житомирській області не включаються до складу Державного бюджету України, та відповідач не має права здійснювати виплату позивачу надбавки до пенсії за рахунок власних коштів.

В судове засідання позивач, його представник та представник відповідача не з'явились, натомість на адресу суду надали клопотання, в якому просять справу розглядати за їх відсутності, Позивач свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, змін та доповнень до заяви немає. Представник відповідача в задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі у звязку з тим, що вони безпідставні.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України, в разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнипередбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Встановлено, що позивач має статус дитини війни, що підтверджується відповідним посвідченням серії ААА № 0113328 (а.с. 6) і відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнимає право на державну соціальну підтримку у вигляді підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Згідно змін, внесених Законом України від 28.12.07 "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (п.п. 2 п. 4 1 розділу II) частину 1 статті 6 викладено в такій редакції: "Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни".

Однак, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.05.08 №10-рп/2008, вказані зміни визнано неконституційними, а отже ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має застосовуватись у чинній редакції.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Пунктом 3 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1261 від 24.10.07, до основних завдань Пенсійного фонду України віднесено, зокрема, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

У пункті 8 вказаної Постанови до джерел формування коштів Пенсійного фонду України відносяться також кошти державного бюджету та державних цільових фондів, що перераховуються до Фонду у випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до Указу Президента України № 121/2001 від 01.03.01 "Про Положення про Пенсійний фонд України" Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, що здійснює керівництво та управління солідарною системою загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та готує документи для їх виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, інших соціальних виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України.

Крім того, згідно з Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.02 року № 8-2 (далі - Положення), управління Пенсійного фонду в районах, містах, районах у містах забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, безпосередньо призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії та інші виплати відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до п.2.1 Положення основними завданнями Управління є: забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, отже, є відповідачем у справах щодо виплати пенсій, доплат до них.

Наявність повноважень щодо самостійного нарахування та виплати доплати до пенсії як дитині війни, як передбачено законом, також підтверджуються листом та довідкою управління Пенсійного фонду України в Бердичівському районі про нарахування та виплату позивачу зазначених коштів, хоч і в меншому розмірі, протягом останніх років, що також спростовує доводи відповідача. (а.с. 9-10).

Тому, беручи до уваги те, що згідно із Законом України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни виплачується підвищення саме до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, суд, керуючись положеннями Указу Президента України № 121/2001 від 01.03.01 та зазначеної вище Постанови № 1261 від 24.10.07, приходить до висновку, що саме органами Пенсійного фонду України позивачу мало проводитись нарахування та виплата підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

За наведеного, доводи відповідача про те, що він не являється розпорядником коштів Державного бюджету України, а тому не в змозі здійснити виплату позивачу соціальної допомоги у встановлених законодавством порядку та розмірі, а також про необхідність залучення як співвідповідача Державне казначейство України, судом не приймаються до уваги.

Що стосується визначення розміру соціальної допомоги, то згідно з ч. 3 статті 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Тому, пенсії та інші види соціальних виплат, що є єдиним джерелом існування не можуть бути нижче від прожиткового мінімуму, який встановлюється законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про прожитковий мінімум" від 15.07.99 прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

З вищезазначеного випливає, що прожитковий мінімум є основою для розрахунку мінімальної заробітної плати, мінімальної пенсії за віком, інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України, та ґрунтується, зокрема, на частині 3 статті 46 Конституції, у відповідності до якої пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги не можуть бути нижчими ніж прожитковий мінімум, встановлений законом.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, положення частини 3 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не можуть бути взяті до уваги, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на підвищення пенсії, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Розмір прожиткового мінімуму у 2010 році для осіб, що втратили працездатність визначено статтею 52 Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік". Так, прожитковий мінімум для вказаної категорії осіб становить: 695 грн. - у період з січня по 31 березня 2010 р., 706 грн. - у період з 01 квітня по 30 червня 2010 р., 709 грн. - у період з 01 липня по 30 вересня 2010 р., 723 грн. - у період з 01 жовтня по 30 листопада 2010 р., 734 грн. - у період з 01 по 31 грудня 2010 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України Про Державний бюджет України на 2010 рікрозміри державних соціальних гарантій на 2010 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом, нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України.

Законом, який встановлює доплату до пенсії особам, які мають статус дитини війни, є Закон України "Про соціальний захист дітей війни".

Законом України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" дію ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в 2010 році не зупинено.

Отже, відповідач у 2010 році повинен діяти у відповідності з приписами діючої норми ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та провести ОСОБА_1 відповідні нарахування та виплати з врахуванням фактично виплачених сум щомісячного підвищення до пенсії за 2010 рік.

При цьому, суд враховує наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Доводи ОСОБА_1 про те, що на вказані правовідносини положення ч. 2 ст. 99 КАС України не поширюються, посилаючись на те, що він дізнався про порушення своїх прав лише в 2010 році, судом не приймаються до уваги, оскільки у відповідності до ст. 57 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов'язки громадян доводяться до відома населення у порядку, встановленому законом. Тобто, всі нормативні акти оприлюднюються та є загальнодоступними. Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Рішення Конституційного Суду також оприлюднюються у встановленому порядку. Так, Рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року та 22.05.08 офіційно опубліковані як у офіційних джерелах, так і у періодичних виданнях. Позивач мав можливість ознайомитись та знати про порушення своїх прав та мав змогу своєчасно звернутися до суду за їх захистом. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що оскільки адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Бердичівському районі Житомирської області про зобовязання нарахувати і виплатити недоплачену 30 % надбавку до пенсії як дитині війни, подано після закінчення шестимісячного строку, встановленого ч. 2 ст. 99 КАС України, підстав для поновлення процесуального строку за період з 01.01.06 по 02 вересня 2010 року у суду немає, тому в поновленні пропущеного строку для звернення за захистом порушених прав з 01.01.06 по 02.09.10 слід відмовити за безпідставністю, а адміністративний позов ОСОБА_1 в цій частині позовних вимог залишити без розгляду.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, суд приходить до висновку, що відповідач не довів правомірність своєї бездіяльності, яка полягає у невиплаті позивачу підвищення до пенсії у розмірі, встановленому ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

На підставі викладеного і керуючись Законом України Про соціальний захист дітей війни, ст.ст. 86, 158-163, 167, 183-2, 254 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Бердичівському районі Житомирської області в частині ненарахування підвищення до пенсії призначеної ОСОБА_1 відповідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" у розмірі, встановленому ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, за період з 03.09.10 по 31.12.10 включно.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Бердичівському районі Житомирської області здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії, призначеної ОСОБА_1 відповідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни у розмірі, встановленому ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування за період з 03 вересня 2010 року по 31 грудня 2010 року з урахуванням проведених виплат.

В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю, адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Бердичівському районі Житомирської області про визнання незаконними дій та бездіяльності відповідача, зобовязання його нарахувати та виплатити належну надбавку до пенсії як дитині війни за 20062010 роки в частині вимог за період з 01.01.06 по 02.09.10 залишити без розгляду за пропуском строку звернення до суду.

Компенсувати ОСОБА_1 за рахунок Державного бюджету України 3 гривні 40 коп. судового збору.

Постанова суду може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя