Справа № П/811/140/17
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2017-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

28 вересня 2017 рокусправа № П/811/140/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.,

представників сторін:

позивача : - не з'явився

відповідача: - Пилипенко С.О., дов. від1.08.2017

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Східного офісу Держаудитслужби України

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2017 р. у справі № П/811/140/17

за позовом Територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області

до Східного офісу Держаудитслужби України

про визнання протиправним та скасування листа-вимоги від 27.01.2017р. №04-11-08-14/251, -

ВСТАНОВИВ:

02.02.2017 Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області звернулось до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати лист-вимогу Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області про усунення порушень, виявлених при проведенні ревізії від 27.01.2017 № 04-11-08-14/251.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приписи листа-вимоги від 27.01.2017 №04-11-08-14/251 про усунення виявлених ревізією фінансових порушень є незаконними, оскільки порушення законодавства, викладені в акті ревізії від 29.12.2016 № 08-09/14, ТУ ДСА України в Кіровоградській області вчинені не були.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2017р. у справі № П/811/140/17 вищевказаний адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправними та скасовано пункти 1 та 2 листа-вимоги Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області про усунення порушень, виявлених при проведенні ревізії від 27.01.2017 № 04-11-08-14/251;

- в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено;

- присуджено ТУ ДСА України у Кіровоградській області судовий збір у розмірі 1600 грн. з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Східного офісу Держаудитслужби України.

Судом встановлено, що відповідачем за результатами проведеної відповідачем ревізії фінансово-господарської діяльності ТУ ДСА, контролюючим органом винесено акт та лист-вимогу про усунення виявлених перевіркою порушень, а сааме: встановлено видатки на оплату теплопостачання проведено всупереч напрямкам використання коштів, визначеним кодами програмної класифікації видатків; встановлені факти заниження в обліку та фінансовій звітності дебіторської заборгованості по розрахунках за теплову енергію; зайво нараховані та виплачені премії працівникам районних судів Кіровоградської області. Встановлені порушення зобов'язано позивача усунути у визначений строк. Дослідивши надані сторонами пояснення та докази, та з врахуванням приписів чинного законодавства, що регулює спірні відносини, суд дійшов висновку, що касові видатки на оплату послуг теплопостачання проведено відповідно до актів виконаних робіт, паспортів бюджетних програм, затверджених кошторисів, планів асигнувань тощо, таким чином висновки відповідача про нецільове використання бюджетних коштів не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи, а отже пункти 1 та 2 спірної вимоги протиправними та підлягає скасуванню. Наведене обумовило часткове задоволення позовних вимог.

В задоволенні вимоги щодо скасування 3 пункту листа-вимоги відмовлено з огляду на невірно обраний позивачем спосіб захисту порушеного права, оскільки управлінням Держаудитслужби у 3 пункті наголошено на бюджетному правопорушенні, яке полягає в нецільовому використанні бюджетних коштів в розмірі 18,95 тис. грн. та зайво проведеного нарахування на заробітну плату та перерахованого ЄСВ на суму 6,88 тис. грн., та зобов'язано усунути таке правопорушення разом з завіреними копіями підтверджуючих документів, тобто в даному випадку виявлені збитки, питання щодо стягнення яких має розглядатись у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю.

Не погодившись з постановою суду, Східним офісом Держаудитслужби подано апеляційну скаргу, згідно якої скаржник просить скасувати постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2017 р. у справі № П/811/140/17 та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Скаржник зазначає про допущення судом першої інстанції низки порушень процесуальних норм, а саме:

- у третьому судовому засіданні здійснено заміну відповідача належним відповідачем, про що винесено ухвалу від 13.03.2017, в п.6 резолютивної частини якої подальший розгляд справи суд продовжує в порядку письмового провадження, чим порушено, зокрема, право, вже належного відповідача - Східного офісу Держаудитслужби, бути присутнім у судовому засіданні та відповідно подати додаткові докази та усні пояснення; Східний офіс Держаудитслужби, як відповідач у справі, жодного разу судом не запрошувався до участі в судовому засіданні та відповідно не повідомлявся про дату, час і місце судового розгляду, тому підстав для розгляду справи в письмовому проваджені не було;

- провівши заміну сторони у відповідності до ст.52 КАС України, суд мав розпочати розгляд справи спочатку, як це регламентовано п.4 згаданої статті, а не продовжувати розгляд, ще й в порядку письмового провадження, тим самим фактично усуваючи відповідача від можливості користуватися своїми процесуальними правами, після чого ще й зробивши необґрунтований висновок в постанові, відносно того, що відповідачем у справі обов'язок щодо доказування не виконано;

- ухвалою від 03.02.2017 суд першої інстанції, задовольняючи необґрунтоване клопотання позивача, вжив заходів забезпечення позову та зупинив дію розпорядження Управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області про зупинення операцій з бюджетними коштами від 27.01.2017, хоча предметом розгляду в даній справі є інше рішення суб'єкта владних повноважень лист-вимога, тобто суд першої інстанції зупинив дію рішення суб'єкта владних повноважень, яке не оскаржено в суді, чим грубо порушив норми ч.3 ст.117 КАС України;

- розподіляючи судові витрати суд повинен був керуватися п.3 ст.94 КАС України та розподілити судові витрати між позивачем та відповідачем пропорційно задоволенню позовних вимог, натомість суд першої інстанції присудив ТУ ДСА України в Кіровоградській області судовий збір у розмірі 1600 грн. з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Східного офісу Держаудитслужби України;

- в резолютивній частині рішення судом невірно зазначено назву сторін, оскільки замість Територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області зазначено Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Кіровоградській області, замість Східного офісу Держаудитслужби зазначено Східний офіс Держаудитслужби в Кіровоградській області;

- суд першої інстанції, надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, врахував судову практику Верховного суду України, але неправильно застосував, зробивши висновок про те що, виявлені під час перевірки суми нецільового використання коштів державного або місцевих бюджетів, які підлягають поверненню до відповідного бюджету, є нічим іншим як збитками заподіяними такому бюджету, і відмовивши у зв'язку цим у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування пункту 3 листа-вимоги від 27.01.2017, задовольнивши, при цьому, позов в частині визнання протиправним та скасування пункту 1 згаданого листа-вимоги, який також стосується нецільового використання коштів державного бюджету;

- під час розгляду справи судом встановлено, що спірний лист-вимога складений відповідачем без дотримання рекомендацій Державної фінансової інспекції України, викладених в листі Державної фінансової інспекції України № 25-18/205 від 04.03.2015 «Щодо підготовки вимог про усунення виявлених порушень», оскільки лист-вимога від 27.01.2017 є неконкретизованою, не містить чітких рекомендацій щодо способу усунення виявлених під час ревізії порушень, а містить вказівку про усунення виявлених порушень законодавства в установленому законодавством порядку та необхідність надання вичерпної інформації про вжиті заходи з усунення порушень та недоліків.

Проте, скаржник наголошує на тому, що лист ДФІ України № 25-18/205 від 04.03.2015 «Щодо підготовки вимог про усунення виявлених порушень» відкликаний ДФІ України листом № 25-18/622 від 10.08.2015, яким, серед іншого, ДФІ України рекомендувала нижчестоящим органам дотримуватись такої структури листів-вимог, відповідно до якої, вимога про усунення порушень чинного законодавства не містить шляхи (способи) усунення встановлених порушень; органом державного фінансового контролю висувається власне єдина вимога усунути виявлені порушення законодавства в установленому законодавством порядку.

Стосовно суті виявлених порушень скаржник зазначає, що наявність порушення, усунення якого вимагається у пункті 1 листа-вимоги від 27.01.2017, підтверджуються поясненнями головного бухгалтера ТУ ДСА України в Кіровоградській області про вчинення дій, спрямованих на усунення цього порушення, що, в свою чергу, свідчить про визнання позивачем факту нецільового використання коштів, яке полягає у неправомірному здійсненні видатків за рахунок асигнувань, передбачених за КПКВ 0501040 «Здійснення правосуддя місцевими судами» (протягом 2014-2015 років) та за КПКВ 0501020 «Здійснення правосуддя місцевими та апеляційними судами» (протягом січня-серпня 2016 року) на утримання самого Теруправління ДСА на загальну суму 38 840,75 грн. за періоди 2014, 2015 р.р., та за січень-вересень 2016 р., в той же час, витрати поточного характеру, пов'язані безпосередньо з функціонуванням ДСА України та її територіальних управлінь затверджені в паспорті бюджетної програми за КПКВ 0501010 «Організаційне забезпечення діяльності судів та установ судової системи», тобто вказані кошти використані всупереч напрямкам використання, визначеним у паспорті бюджетної програми, що згідно ст.119 Бюджетного кодексу України є нецільовим використанням бюджетних коштів.

Стосовно порушення, усунення якого вимагається у пункті 2 листа-вимоги від 27.01.2017, скаржник зазначає, що дані, отримані від КП «Теплоенергетик», підтверджують факти здійснення Теруправління ДСА попередньої оплати, яка на початку кожного року відображена в бухгалтерському обліку КП «Теплоенергетик» як кредиторська заборгованість, проте в обліку та звітності Теруправління ДСА сума дебіторської заборгованості не відображалась, що свідчить про невідповідність дій Теруправління ДСА не відповідають вимогам Порядку № 44, а саме: у звіті форми № 7д «Звіт про заборгованість за бюджетними коштами» станом на 01.01.2014, на 01.01.2015, на 01.01.2016 не відображено наявну дебіторську заборгованість, що відображена в обліку КП «Теплоенергетик» та відповідно не в повному обсязі складені звіти бюджетної установи, що є порушенням установленого порядку в частині заниження дебіторської заборгованості, тобто Теруправлінням ДСА було здійснено на кінець кожного року авансові платежі за теплопостачання, яке фактично не було спожито протягом поточного року, а лише в січні наступного року (протягом 1 місяця після здійснення оплати), в той же час, суми авансових платежів не були відображені в звітності Теруправлінням ДСА як дебіторська заборгованість.

ТУ ДСА України в Кіровоградській області проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржену постанову суду першої інстанції цілком обґрунтованою та правомірною, зазначаючи, що у п.1 вимоги зазначено, що Теруправлінням ДСА порушено ст.116 Бюджетного кодексу України, однак відсутня конкретизація порушення, а саме не вказано відповідний пункт, що має суттєве значення адже дана стаття передбачає 40 порушень бюджетного законодавства, кожне з яких має свої особливості в частині застосування заходів впливу за порушення бюджетного законодавства відповідно до статті 117 Бюджетного кодексу України, відповідальності, та порядку усунення порушень, і це має суттєве значення, адже видане відповідачем розпорядження про зупинення операцій з бюджетними коштами від 27.01.2017 № 2 застосоване за порушення п.24 ч.1 ст.116 БК України - нецільове використання бюджетних коштів, заблокувало роботу Теруправління ДСА в частині матеріального забезпечення судів папером, марками, дисками, конвертами, оплати послуг перекладачів, охорони, що могло призвести до зриву судових засідань, не своєчасного відправлення кореспонденції суду (повісток, рішень, вироків та ін.). При цьому лист-вимога не кваліфікує дії територіального управління по проведенню видатків на оплату теплопостачання всупереч напрямкам використання коштів як нецільове використання коштів.

Стосовно пункту 1 листа-вимоги від 27.01.2017 позивач зазначає, що касові видатки на оплату послуг теплопостачання Теруправлінням ДСА проведені відповідно до паспортів бюджетних програм, затверджених кошторисів, планів асигнувань та на відповідні цілі, а саме за кодом економічної класифікації видатків КЕКВ 2271 «Оплата теплопостачання», а тому твердження скаржника про нецільове використання бюджетних коштів є таким, що не знаходить свого фактичного підтвердження.

При цьому позивач звертає увагу, що оплата послуг теплопостачання в даному випадку здійснювалась за будівлю, в якій розташовано Ленінський районний суд м.Кіровограда, ТУ ДСА України в Кіровоградській області та Кіровоградський окружний адміністративний суд, і, виконуючи основне завдання щодо створення належних умов для діяльності місцевих загальних судів, визначене у Положенні про територіальне управління ДСА України в Кіровоградській області, затвердженому Головою ДСА України 25.09.2015, Теруправління зобов'язане вчасно оплачувати послуги теплопостачання згідно з укладеними договорами в межах бюджетних призначень та бюджетних асигнувань на поточний рік, що і було зроблено позивачем, оскільки невчасна оплата послуг теплопостачання мала би наслідком відключення тепла дев'ятиповерхової будівлі, в якій розташовано два суди, а відповідно пошкодження самої системи опалення в зимовий період.

Стосовно пункту 2 листа-вимоги від 27.01.2017 позивач зазначає, що до повноважень Теруправління ДСА не входить аналіз ведення бухгалтерського обліку в КП «Теплоенергетик», а відповідно не має можливості проводити порівняння документів фінансового обліку; спірний лист-вимога мав би встановлювати порушення у веденні бухгалтерського обліку Теруправління ДСА, однак фактично останньому запропоновано виправити порушення бухгалтерського обліку КП «Теплоенергетик», по бухгалтерському обліку якого, як зазначає скаржник, рахувалась кредиторська заборгованість перед позивачем. Проте, Теруправління ДСА здійснювало оплату згідно наданих КП «Теплоенергетик» актів виконаних робіт, як це передбачено чинним законодавством, і підстав для не проведення в бухгалтерському обліку первинної документації, наданої КП «Теплоенергетик» у позивачу не було, а питання невідповідності бухгалтерського обліку КП «Теплоенергетик» з наданими ними Теруправління ДСА для оплати актами виконаних робіт не є порушенням, допущеним позивачем.

Як вбачається з матеріалів справи, Управлінням Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності Територіального управління Державної судової адміністрації в Кіровоградській області за період з 01.01.2014 по 01.09.2016, за результати якої складено акт від 29.12.2016 № 08-09/14 (а.с.13-43).

На підставі вказаного акту ревізії Управлінням Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області складено та направлено на адресу Теруправління ДСА лист-вимогу від 27.01.2017 № 04-11-08-14/251 «Про усунення порушень, виявлених при проведенні ревізії» з вимогами усунути виявлені ревізією порушення та з наданням строку до 22.02.2017 для надання інформації та документів щодо вжитих заходів (а. с.44, 45).

Крім того, керівником Управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області видано розпорядження № 2 про зупинення операцій з бюджетними коштами, яким зобов'язано ТУ ДСА України у Кіровоградській області зупинити операції з бюджетними коштами (а. с.49).

ТУ ДСА України у Кіровоградській області, вважаючи вищевказаний лист-вимогу Управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області від 27.01.2017 №04-11-08-14/251 протиправною, звернулось до адміністративного суду з даним позовом.

За приписами ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Так, переглядаючи постанову суду першої інстанції у відповідності до вимог ч.2 ст.11, ч.1 ст.195 КАС України, колегія суддів зазначає, що доводи скаржника фактично стосуються постанови суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог про визнання протиправними та скасування тобто відносно п.п.1, 2 листа-вимоги від 27.01.2017, які і будуть предметом апеляційного перегляду.

При цьому колегія суддів бере до уваги, що пункт 1 та пункт 2 листа-вимоги від 27.01.2017 стосуються питань порядку використання бюджетних коштів та відображення позивачем у фінансовому обліку послуг теплопостачання у 2014-2016 р.р., отриманих від КП «Теплоенергетик».

З матеріалів справи вбачається, що з метою отримання послуг теплопостачання між ТУ ДСА України в Кіровоградській області (Замовник) та КП "Теплоенергетик" (Учасник) укладено Договори про закупівлю послуг за державні кошти № 39 від 12.03.2014, № 22/4 від 23.02.2015 та № 111-16 від 01.04.2016 (а. с.139-147), предметом яких є зобов'язання Учасника надати Замовникові у 2014, 2015, 2016 роках послуг, теплопостачання (постачання пари та гарячої води), за місцем надання послуг: м.Кіровоград, вул.В.Перспективна, 40; Замовник в свою чергу зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і умовах передбачених даними Договорами.

Також за змістом вказаних Договорів, розрахунки за використану Замовником теплову енергію здійснюються щомісячно згідно поставлених рахунків; розрахунки за використану Замовником теплову енергію здійснюються щомісяця згідно виставлених рахунків та актів виконаних послуг.

Виконання вказаних договорів посвідчується відповідними рахунками-фактурою, актами виконаних робіт (а. с.50-58, 95-97, 148-151).

Так, стосовно пункту 1 листа-вимоги від 27.01.2017 колегія суддів зазначає наступне:

У пункті 1 листа-вимоги від 27.01.2017 зазначено, що перевіркою операцій на реєстраційних рахунках Теруправління ДСА, в тому числі цільового спрямування коштів встановлено, що в порушення п.5 Порядку складання, розгляду, затвердження та основні вимоги до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою КМУ від 28.02.2002 № 228, ТУ ДСА проведено видатки на оплату теплопостачання всупереч напрямкам використання коштів, визначеним кодами програмної класифікації видатків, по яким здійснювалась оплата, а саме: за рахунок асигнувань, затверджених по КПКВ 0501040 «Здійснення правосуддя місцевими судами» (у 2014-2015 роках) та по КПКВ 0501020 «Здійснення правосуддя місцевими та апеляційними судами» (протягом січня-серпня 2016 року) КЕКВ 2271 «оплата теплопостачання» здійснено покриття витрат, які планувались і повинні проводитись за рахунок асигнувань по КПКВ 0501010 «Організаційне забезпечення діяльності судів та установ судової системи» на загальну суму 38,84 тис. грн. та згідно статті 116 Бюджетного кодексу України є порушенням бюджетного законодавства.

Згідно з п.5 Порядку складання, розгляду, затвердження та основні вимоги до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою КМУ від 28.02.2002 № 228 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), установам можуть виділятися бюджетні кошти тільки за наявності затверджених кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету, планів спеціального фонду, а вищим навчальним закладам та науковим установам, закладам охорони здоров'я також за наявності затверджених планів використання бюджетних коштів і помісячних планів використання бюджетних коштів.

Установи мають право брати бюджетні зобов'язання витрачати бюджетні кошти на цілі та в межах, установлених затвердженими кошторисами, планами асигнувань загального фонду бюджету, планами надання кредитів із загального фонду бюджету, планами спеціального фонду, а вищі навчальні заклади та наукові установи, заклади охорони здоров'я також установлених затвердженими планами використання бюджетних коштів і помісячними планами використання бюджетних коштів.

Бюджетне зобов'язання - будь-яке здійснене відповідно до бюджетного асигнування розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, згідно з якими необхідно здійснити платежі протягом цього ж періоду або в майбутньому.

Як зазначає скаржник, в ході ревізії встановлено, що Теруправлінням ДСА здійснено за рахунок коштів, передбачених в кошторисах за КПКВ 0501040 «Здійснення правосуддя місцевими судами» (протягом 2014-2015 років) та за КПКВ 0501020 «Здійснення правосуддя місцевими та апеляційними судами», покриття витрат, які згідно визначених напрямків використання бюджетних коштів повинні зводитись за КПКВ 0501010 «Організаційне забезпечення діяльності судів та установ судової системи» на загальну суму 38 840,75 грн., в т.ч. за 2014 рік - 13637,78 грн., за 2015 рік - 17964,15 гри. та за січень-вересень 2016 - 7238,82 грн. в зв'язку з чим вказані кошти використані всупереч напрямкам використання, визначеним у паспорті бюджетної програми, що згідно ст.119 БК України є нецільовим використанням бюджетних коштів.

Тобто, на думку відповідача, мало місце нецільове використання коштів, яке полягає у неправомірному здійснення позивачем видатків на оплату послуг теплопостачання за рахунок асигнувань, передбачених за КПКВ 0501040 «Здійснення правосуддя місцевими судами» (протягом 2014-2015 років) та за КПКВ 0501020 «Здійснення правосуддя місцевими та апеляційними судами» (протягом січня-серпня 2016 року) на утримання самого Теруправління ДСА на загальну суму 38840,75 грн., в т.ч. за 2014 рік- 13637,78 грн., за 2015 рік - 17964,15 гри. та за січень-вересень 2016 - 7238,82 грн.

Згідно з п.24 ч.1 ст.116 БК України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) порушенням бюджетного законодавства визнається порушення учасником бюджетного процесу встановлених цим Кодексом чи іншим бюджетним законодавством норм щодо складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджету та звітування про його виконання, а саме, нецільове використання бюджетних коштів.

В свою чергу стаття 119 БК України визначає, що нецільовим використанням бюджетних коштів є їх витрачання на цілі, що не відповідають:

бюджетним призначенням, встановленим законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет);

напрямам використання бюджетних коштів, визначеним у паспорті бюджетної програми (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі) або в порядку використання бюджетних коштів;

бюджетним асигнуванням (розпису бюджету, кошторису, плану використання бюджетних коштів).

Як вбачається з матеріалів справи і не спростовується відповідачем, касові видатки на оплату послуг теплопостачання Теруправлінням ДСА проведені за кодом економічної класифікації видатків КЕКВ 2271 «Оплата теплопостачання», а тому нецільове використання бюджетних коштів у розумінні ст.119 БК України у даному випадку відсутнє.

Стосовно посилань скаржника на невірне застосування судом першої інстанції судової практики Верховного суду України (постанови від 15 квітня, 13 травня та 25 листопада 2014 року по справах №№ 21-40а14, 21-89а14, 21-442а14 відповідно), суть якої зводиться до того, що вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність з вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання, а що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги; такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом, колегія суддів зазначає наступне.

У пункті 1 листа-вимоги від 27.01.2017 не йдеться про встановлені відповідачем збитки, спричиненні нецільовим використання бюджетних коштів і не вимагається від позивача їх відшкодувати, а тому суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги Теруправління ДСА в частині визнання протиправним та скасування пункту 1 листа-вимоги від 27.01.2017.

Стосовно пункту 2 листа-вимоги від 27.01.2017 колегія суддів зазначає наступне:

У пункті 1 листа-вимоги від 27.01.2017 зазначено, що в ході ревізії питання взяття на облік зобов'язань стану розрахунково-платіжної дисципліни та виконання господарських договорів правильності відображення дебіторської та кредиторської заборгованостей, встановлено факти заниження в обліку та фінансовій звітності ТУ ДСА дебіторської заборгованості по розрахунках за теплову енергію станом на 01.01.2014 р. в сумі 20,96 тис. грн., станом на 01.01.2015 р. - 53,99 тис. грн. та станом на 01.01.2016 - 42,21 тис. грн. Дебіторська заборгованість тривала не більше 1 місяця, проте в порушення вимог ч.1 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.1.2 наказу Міністерства фінансів України від 24.01.2012 № 44 "Про затвердження Порядку складання фінансової та бюджетної звітності розпорядниками та одержувачами бюджетних коштів» не була відображена в звітності установи, а відповідно не була врахована при затвердженні асигнувань на наступний рік, що призвело до завищення бюджетних асигнувань в 2014-2016 роках на загальну суму 117,16 тис. гривень.

Згідно з ч.1 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.99 № 996-XIV (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 996) метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

У відповідності до п.1.2 Порядку складання фінансової, бюджетної та іншої звітності розпорядниками та одержувачами бюджетних коштів, затвердженого Наказом Мінфінансів України від 24.01.2012 № 44, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 09.02.2012 за №196/20509 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок № 44) фінансова та бюджетна звітність повинна бути достовірною. Інформація, наведена у фінансовій та бюджетній звітності, є достовірною, якщо вона не містить помилок та перекручень.

При цьому з приписів Порядку № 44 вбачається, що дані про фактичну дебіторську та кредиторську заборгованість, яка виникла в установі при виконанні кошторису за поточний та минулі роки, відображаються у формах фінансової звітності N 7д.

Як зазначає відповідач, з метою документального підтвердження виду, обсягу операцій та розрахунків з об'єктом контролю, з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку, в ході ревізії до КП «Теплоенергетик», яке мало правові відносини з позивачем було направлено письмовий запит, у відповідь на який КП «Теплоенергетик» надано письмову інформації, згідно з якою по бухгалтерському обліку КП «Теплоенергетик» перед Теруправлінням ДСА рахувалась кредиторська заборгованість, зокрема, станом на 01.01.2014 в сумі 20960,76 грн., станом на 01.01.2015 в загальній сумі 53988,32 грн. та станом на 01.01.2016 - 42213,07 грн., яка в бухгалтерському обліку та фінансовій звітності позивача не відображена.

Так, відповідач зазначає, що співставленням даних кількості та вартості спожитої теплової енергії згідно з рахунками, вказаними в інформації КП «Теплоенергетик», з актами виконаних робіт, які надані до перевірки Теруправлінням ДСА, встановлені розбіжності в частині завищення у грудні кожного року кількості та вартості спожитої теплової енергії, яка на початку наступного року відкореговувалась шляхом заниження кількості спожитого тепла в актах виконаних робіт, в зв'язку з чим дані КП «Теплоенергетик» підтверджують факти здійснення позивачем попередньої оплати, яка на початку кожного року відображена в бухгалтерському обліку КП «Теплоенергетик» як кредиторська заборгованість, проте в обліку та звітності позивача сума дебіторської заборгованості не відображалась.

Наведене відповідачем розглядається як порушення вимог Порядку № 44, а саме: у звіті форми № 7д «Звіт про заборгованість за бюджетними коштами» станом на 01.01.2014, на 01.01.2015, на 01.01.2016 не відображено наявну дебіторську заборгованість, що відображена в обліку КП «Теплоенергетик» та відповідно не в повному обсязі складені звіти бюджетної установи, що є порушенням установленого порядку в частині заниження дебіторської заборгованості через те, що позивачем в кінці кожного року були здійснені авансові платежі на наступний рік, які не відображались в звітності, а відповідно і не враховувались при розрахунку потреби в коштах на наступний рік, при затвердженні кошторисів Теруправління ДСА було завищено бюджетні асигнування на 2014 рік у сумі 20960,76 грн., на 2015 рік у сумі 53988,32 грн., на 2016 рік на 42213,07 грн. Тобто вказані порушення мали місце в кожному році при затверджені кошторису на відповідні суми.

Таким чином, доводи відповідача щодо наявності зазначеного порушення ґрунтуються на інформації, отриманій від контрагента позивача за договорами з отримання послуг теплопостачання, при співставленні якої з документами Теруправління ДСА, відповідач дійшов висновку про факти здійснення позивачем попередньої оплати за послуги з теплопостачання в кінці кожного року (2014-2016 р.р.).

Разом з тим, відповідно до ч.4 ст.70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Так, у ч.1 ст.9 Закону № 996 встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Дія контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатись зведені облікові документи.

В свою чергу, на основі даних бухгалтерського обліку підприємства зобов'язані складати фінансову звітність (ч.1 ст.11 Закону № 996).

Тобто фінансова звітність формується на підставі даних бухгалтерського обліку, який, в свою чергу, формується, на підставі первинних документів.

Між тим, в матеріалах справи вістуні первинні документи, які б свідчили про здійснення позивачем передоплати за послуги з теплопостачання наприкінці кожного року (2014-2016 р.р.), а відтак висновки відповідача про порушення позивачем вимог ч.1 ст.3 Закону № 996 та п.1.2 Порядку № 44 є недоведеними належними доказами.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги Теруправління ДСА в частині визнання протиправним та скасування пункту 2 листа-вимоги від 27.01.2017.

Стосовно посилань скаржника на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, яке полягає у позбавленні належного відповідача права бути присутнім у судовому засіданні та відповідно подати додаткові докази та усні пояснення, то, здійснення письмового провадження не позбавляє сторону судового процесу надавати додаткові пояснення та докази в обґрунтування цих пояснень.

Крім того, за положеннями ст.202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, зокрема, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Між тим, здійснення розгляду даної справи у порядку письмового провадження, тобто без участі сторін, і відсутність розгляду справи спочатку після заміни сторони у відповідності до ст.52 КАС України, не призвело до неправильного вирішення справи, а тому ці обставини не можуть слугувати підставою для скасування оскарженої відповідачем постанови суду першої інстанції.

Щодо посилань скаржника на незаконність ухвали суду першої інстанції від 03.02.2017 про вжиття заходів забезпечення позову (а. с.71, 72), то відповідач, у разі незгоди з цією ухвалою, мав право її оскаржити відповідно до ч.6 ст.118 КАС України, яким не скористався.

Щодо доводів скаржника про невірність розподілу судом першої інстанції судових витрат, судова колегія зазначає, що з урахуванням прийнятого судом першої інстанції рішення про скасування пунктів 1 та 2 листа-вимоги, та висновку, щодо п.3 листа -вимоги, щодо якого відповідно до існуючої судової практики існує інший порядок вирішення спору, судом першої інстанції обґрунтовано стягнуто судовий збір у розмірі 1600 грн.

При цьому колегія суддів погоджується з доводами скаржника на безпідставність посилань суду першої інстанції на лист Державної фінансової інспекції України № 25-18/205 від 04.03.2015 «Щодо підготовки вимог про усунення виявлених порушень», оскільки даний лист був відкликаний ДФІ України листом № 25-18/622 від 10.08.2015 (а. с.128), яким, серед іншого, ДФІ України рекомендувала нижчестоящим органам дотримуватись такої структури листів-вимог, відповідно до якої, вимога про усунення порушень чинного законодавства не містить шляхи (способи) усунення встановлених порушень; органом державного фінансового контролю висувається власне єдина вимога усунути виявлені порушення законодавства в установленому законодавством порядку.

Проте, такі доводи не впливають на вірність прийнятого судом першої інстанції судового рішення про задоволення позовних вимог Теруправління ДСА щодо визнання протиправними та скасування пунктів 1 та 2 листа-вимоги Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області про усунення порушень, виявлених при проведенні ревізії від 27.01.2017 № 04-11-08-14/251.

Отже, доводи апеляційної скарги Східного офісу Держаудитслужби України не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Східного офісу Держаудитслужби України на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2017 р. у справі № П/811/140/17 - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2017 р. у справі № П/811/140/17 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко