Справа № 806/1703/17
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 року м. Житомир справа № 806/1703/17

категорія 6.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Семенюка М.М.,

з участю секретаря судового засідання Лисайчука А.О.,

представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача Пасічника О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Житомирі адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради, треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

22.06.2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення державного комунального підприємства "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації", в особі реєстратора Марчук А.В. та начальника ОСОБА_7, від 09.10.2007 року про внесення запису 1 в книзі 6 про реєстрацію права власності: на 1/4 частку будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_5; на 1/4 частку будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_4.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідачем реєстрація права власності проведена з порушеннями вимог Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Також зазначає, що відповідачем здійснено реєстрацію права власності на підставі підробленої ксерокопії рішення Бердичівського міськрайонного суду від 06.01.2006 року, у якому змінено резолютивну чистину та дописано "1/2", крім того, вказаний документ не містить запису про набрання ним законної сили. Таким чином позивач вважає, що її право власності на будинок, співвласником якого вона є, було розділено без її відома.

Представник позивача позов підтримав з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову, пояснивши, що відповідачем усі дії щодо державної реєстрації права власності на будинок АДРЕСА_1 здійснені відповідно до вимог діючого на той час законодавства.

Треті особи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Проаналізувавши досліджені докази у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 21.01.2001 року є співвласником будинку АДРЕСА_1 (а.с. 120).

Співвласником іншої частини вказаного будинку був ОСОБА_8 (помер 27.01.1999 року), який у зв'язку із тим, що його частина будинку стала вітха та розвалилась, розпочав будівництво нової, яка є досі не завершеною.

Бердичівський міськрайонний суд 06.01.2006 року у справі №2-3511/05 за позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до Гришковецької селищної ради, Бердичівської державної нотаріальної контори про визнання права власності на незакінчене будівництво домоволодіння, виніс рішення яким визнано за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 право власності на незакінчене будівництво будинку АДРЕСА_1 у рівних долях (а.с. 13-14).

У січні 2017 року позивач дізналась про існування вищезазначеного рішення Бердичівського міськрайонного суду від 06.01.2006 року та вважаючи, що дане рішення порушує її права, оскільки без її відома її право власності було розділено, оскаржила вказане рішення в апеляційному порядку (а.с.21-23).

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 05.04.2017 року у справі №2-471а/06 апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06.01.2006 року в частині визнання за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 права власності на незакінчене будівництво будинку АДРЕСА_1 в рівних долях - скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні даних вимог. У решті рішення залишено без змін (а.с.24-26).

Суд визнав поважними причини пропуску звернення до суду з адміністративним позовом, оскільки, як вказує позивач, він дізнався про спірне рішення в березні-квітні 2017 року при розгляді справи № 2-471а/06 апеляційним судом Житомирської області, а про порушення порушення своїх прав та інтересів цим рішенням, після отримання рішення апеляційного суду Житомирської області від 05.04.2017, і ці обставини нічим не спростовані та підтверджуються матеріалами справи.

Під час розгляду справи встановлено, що на підставі рішення Бердичівського міськрайонного суду від 06.01.2006 року, Державне комунальне підприємство «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації» 09.10.2007 року прийняло рішення про реєстрацію права власності будинку АДРЕСА_1 1/4 частку за ОСОБА_5 та 1/4 частку за ОСОБА_4, - про, що здійснено запис 1 в книзі 6, що підтверджується витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09.10.2007 року №16211740 та від 21.12.2007 року №17163777 (а.с.19-20).

Надаючи правову оцінку спірному рішенню суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Законом України від 01.07.2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон України №1952-IV) та Тимчасовим положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженим наказом Мінюсту від 07.02.2002 року № 7/5 (далі - Тимчасове положення №7/5), (зі змінами та у редакції, що діяла на момент здійснення оскаржуваної реєстрації).

Пунктом 1.3 Тимчасового положення №7/5 встановлено, що державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно здійснюють підприємства бюро технічної інвентаризації (далі - БТІ) у межах визначених адміністративно-територіальних одиниць.

Відповідно до п.1.4 Тимчасового положення №7/5 визначено, що державна реєстрація прав власності на нерухоме майно - це внесення запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно у зв'язку з виникненням, існуванням або припиненням права власності на нерухоме майно, що здійснюється БТІ за місцезнаходженням об'єктів нерухомого майна на підставі правовстановлювальних документів коштом особи, що звернулася до БТІ.

Бюро технічної інвентаризації, які уклали відповідні договори з Адміністратором Реєстру прав, мають прямий доступ до електронного Реєстру прав, вносять відповідні дані до Реєстру прав, надають витяги з Реєстру прав та виконують інші функції, передбачені цим Положенням (п.п.2 п.1.9 Тимчасового Положення №7/5).

Згідно з п.1.12 Тимчасового положення №7/5 рішення про реєстрацію чи відмову в реєстрації прав приймає реєстратор прав власності на нерухоме майно (далі - реєстратор), що є працівником БТІ, який безпосередньо здійснює реєстрацію прав власності на нерухоме майно.

Для реєстрації виникнення, існування, припинення прав власності на нерухоме майно та оформлення прав власності на нерухоме майно до БТІ разом із заявою про реєстрацію прав власності подаються правовстановлювальні документи (додаток 1), їх копії (нотаріально засвідчені), а також інші документи, що визначені цим Положенням. Відповідальність за достовірність та повноту інформації у документах несе власник (власники) нерухомого майна. Правовстановлювальні документи, які відповідно до закону підлягають обов'язковій державній реєстрації, приймаються за умови проведення їх державної реєстрації. (п.2.1 Тимчасового положення №7/5).

Згідно додатку 1 Тимчасового положення №7/5 таким документом є «10.Рішення судів, третейських судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності».

Відповідно до п.2.7 Тимчасового положення №7/5 документи, що підтверджують виникнення, існування, припинення прав власності на нерухоме майно і подаються для реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, установленим цим Положенням та іншими актами чинного законодавства України.

Як вбачається з частин 3, 4 ст.16 Закону України №1952-IV разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень подаються документи, що підтверджують виникнення, перехід, припинення відповідних прав, та документ, що підтверджує оплату послуг з державної реєстрації прав та їх обтяжень.

Згідно з п.3.1 Тимчасового положення №7/5 з моменту прийняття заяви розпочинається розгляд реєстратором заяви та доданих до неї документів. Реєстратор: установлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на об'єкт нерухомості, інших підстав для відмови в реєстрації прав; перевіряє угоди, які відповідно до чинного законодавства України не були нотаріально посвідчені; приймає рішення про реєстрацію прав власності чи про відмову в реєстрації прав власності; видає витяги з Реєстру прав або відмовляє у наданні таких витягів. У своїх діях реєстратор керується виключно чинним законодавством України.

Пунктом 3.3 Тимчасового положення №7/5 встановлено умови за яких у реєстрації прав на нерухоме майно може бути відмовлено, зокрема якщо подані документи не відповідають вимогам, установленим цим Положенням та іншими актами чинного законодавства України, або не дають змоги установити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства.

Підпунктом 4.1.2 п.4.1 Тимчасового положення №7/5 встановлено, що реєстраційна справа відкривається на нерухоме майно, право власності на яке підлягає реєстрації. Реєстраційна справа містить такі документи: заяви про реєстрацію відповідних прав; копію розділу Реєстру прав; нотаріально засвідчені копії правовстановлювальних документів, що підтверджують права на нерухоме майно; документи, що свідчать про внесення плати за реєстрацію; інформацію про видані витяги з Реєстру прав; дані технічної інвентаризації; інші документи, що є підставою для реєстрації прав. Документи в реєстраційній справі розміщуються в порядку їх надходження і мають послідовну нумерацію. У разі накопичення в одній реєстраційній справі великої кількості документів вона може бути розділена на два чи більше томів. У такому випадку на титульному аркуші кожного тому реєстраційної справи зазначається реєстраційний номер тому. Кожний том реєстраційної справи повинен містити опис документів, які містяться у ньому. Вилучення документів із реєстраційної справи забороняється, крім випадків, передбачених законодавством.

За результатом розгляду заяви про державну реєстрацію прав реєстратор БТІ приймає рішення про державну реєстрацію прав або відмову в ній (п.3.4 Тимчасового положення №7/5).

На підтвердження правомірності реєстрації права власності на 1/4 частину будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 та ОСОБА_4, як додатком до листа від 12.09.2017 року №447 відповідачем надано реєстраційну справу.

У судовому засіданні оглядався оригінал вказаної реєстраційної справи (копії долучені до матеріалів справи), в якій знаходяться наступні документи: замовлення №5223 від 24.09.2007 року про реєстрацію права на 1/2 частину житлового будинку (арк. Реєстраційної справи №8); квитанції про оплату послуг; виписка з рішення виконкому Бердичівської районної ради народних депутатів від 12.05.1995 року №130 (арк. Реєстраційної справи №7); витяги про реєстрацію права власності на нерухоме майно (арк. Реєстраційної справи №11, 13, 16), розрахунки визначення вартості виконаних робіт (арк. Реєстраційної справи №12, 14 18), копію договору купівлі-продажу (арк. Реєстраційної справи №15), дві ксерокопії рішення Бердичівського міськрайонного суду від 06.01.2006 року у справі №2-3511/05, які належним чином не завірені, одна з яких, як свідчить супровідний лист Бердичівського міськрайонного суду від 18.01.2006 року, була направлена на адресу Гришковецької селищної ради. На вказаній копії судового рішення вчинено напис секретарем судового засідання про те, що вказане рішення законної сили не набрало (арк. Реєстраційної справи 5-7), інша ксерокопія рішення Бердичівського міськрайонного суду від 06.01.2006 року у справі №2-3511/05 була надана ОСОБА_4 та ОСОБА_5 разом із замовленням про реєстрацію права власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1, вказана ксерокопія судового рішення також належним чином не засвідчена (арк.Реєстраційної справи №9-10) (а.с. 10-20).

Згідно положень ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для виконання.

Умови набрання рішенням законної сили встановлені у ст.223 ЦПК України.

Напис про набрання рішення законної сили має бути вчинений на тексті судового рішення та засвідчений підписом посадової особи суду та печаткою суду.

З матеріалів реєстраційної справи вбачається, що відповідач здійснив реєстрацію права власності на підставі ксерокопії рішення суду, на якому відсутній запис про набрання ним законної сили (а.с.17-18).

Крім того, подана громадянками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 для вчинення реєстрації права власності ксерокопія судового рішення дещо відрізняється текстом резолютивної частини.

Зокрема, арк.5-6 Реєстраційної справи на будинок АДРЕСА_1 містить ксерокопію рішення Бердичівського міськрайонного суду від 06.01.2006 року Справа №2-3511/05, згідно з якою визнано за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 право власності на незакінчене будівництво будинку АДРЕСА_2 та будинку АДРЕСА_1 у рівних долях. На копії рішенні печатка суду, підпис судді та надпис «Рішення законної сили не набрало» - секретар, підпис (а.с.13-14).

На арк.9-10 Реєстраційної справи міститься ксерокопія рішення Бердичівського міськрайонного суду від 06.01.2006 року Справа №2-3511/05, згідно якого визнано за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 право власності на незакінчене будівництво будинку АДРЕСА_2 та 1/2 будинку АДРЕСА_1 у рівних долях. На копії рішенні печатка суду, підпис судді (а.с.17-18).

Тобто у останній ксерокопії рішення у резолютивній частині дописано «1/2» та не вчинено напис про набрання вказаним рішенням законної сили, крім того копія рішення належним чином не засвідчена.

Згідно листа голови Бердичівського міськрайонного суду ОСОБА_9 від 02.06.2017 року №5/1/2017 вбачається, що на аркушах Реєстраційної справи №9 та №10 міститься ксерокопія рішення суду, яка не відповідає оригіналу та яка не має відмітки про набрання рішенням законної сили. Більше того, відсутні супровідні документи про направленням сторонам цього рішення суду, а також воно відсутнє в архіві суду. За таких умов не можливо встановити, яким чином зазначене рішення взагалі потрапило до реєстраційної справи, його походження та які особи до цього причетні (а.с.27).

Водночас, з дослідженого у судовому засіданні оригіналу реєстраційної справи судом встановлено, що Комунальним підприємством "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради за ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було зареєстровано право власності на наступне нерухоме майно: на 1/4 частку будинку АДРЕСА_1, підставою для реєстрації права власності стала належним чином незавірена ксерокопія рішення Бердичівського міськрайонного суду від 06.01.2006 року у справі №2-3511/05, яке було скасовано рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 05.04.2017 року.

Ч. 1 та 2 ст.26 Закону України №1952-IV передбачено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" п.2 ч.6 ст.37 Закону України №1952-IV, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.

Таким чином, зміни до Державного реєстру прав можуть бути внесені на підставі відповідного рішення суду. При цьому суд може прийняти рішення про скасування записів про проведену державну реєстрацію прав (обтяження), що є підставою для внесення державним реєстратором до Державного реєстру прав запису про скасування державної реєстрації прав (обтяження).

З огляду на наведені приписи Тимчасового положення №7/5 та визначені Законом України №1952-IV функціональні обов'язки державних реєстраторів суд доходить до переконання, що на час прийняття оскаржуваного рішення відповідач був органом з делегованими владними повноваженнями щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно. Отже, наведені вище правові норми вимагали від відповідача ретельного дослідження поданих для реєстрації документів та прийняття за наслідком їх розгляду відповідного рішення щодо проведення реєстраційних дій (у випадку подання усіх необхідних документів) або щодо відмови у реєстрації права власності (у випадку невідповідності поданих документів Закону України №1952-IV та Тимчасовому положенню №7/5).

Приймаючи до уваги усі встановлені судом обставини, досліджені докази, суд приходить до висновку, що реєстратор Комунального підприємства "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради, приймаючи рішення від 09.10.2007 року та реєструючи право власності на 1/4 частину будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 та ОСОБА_4, діяв не на підставі законів та не у спосіб, визначених законодавством, а тому вказане рішення підлягає скасуванню, а позовні вимоги ОСОБА_3 - задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд,

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення реєстратора Державного комунального підприємства "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації" від 09.10.2007 (номер запису 1 в книзі 6) про реєстрацію права власності за ОСОБА_4 та ОСОБА_5, кожною, на 1/4 частку будинку за адресою: АДРЕСА_1

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків апеляційного оскарження, якщо апеляційної скарги не було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.М. Семенюк

Повний текст постанови виготовлено: 09 жовтня 2017 р.