Справа № 552/3411/17
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 р. Справа № 552/3411/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Шевцової Н.В.

Суддів: Макаренко Я.М. , Мінаєвої О.М.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Полтави від 22.06.2017р. по справі № 552/3411/17

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Київської районної в м. Полтаві ради

про виплату грошової компенсації,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (надалі по тексту позивач), звернувся до з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Київської районної у м. Полтаві ради (надалі по тексту відповідач), в якому, з урахуванням уточнень, просив суд: зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Київської районної у м. Полтаві ради виплатити ОСОБА_1 компенсацію, починаючи з 2011 р. у повному обсязі передбаченому п. 3 Порядку виплати компенсації витрат частини доходів у звязку з відміною податку з власників транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.02.2014 р. № 60 у сумі 208, 50 коп.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 06.06.2017 р. позовні вимоги ОСОБА_1 за період з 2011 року по 06.06.2016 р. залишено без розгляду.

Постановою Київського районного суду м. Полтави від 22.06.2017 року у задоволенні зазначеного позов відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: ст. 21, 22, 46, 48, 55 Конституції України, ст. 91 Бюджетного кодексу України, постанови Кабінету Міністрів України № 60 від 12.02.2014 року, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції постанову суду першої інстанції скасувати, та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов повністю.

Відповідач подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову Київського районного суду м. Полтави від 22.06.2017 року залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії АБ 2983.

У червні 2016 року позивач звернувся до відповідача із вимогою про сплату йому компенсації втрати частини доходів у звязку з відміною податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів та відповідним збільшенням ставок акцизного збору з пального для фізичних осіб згідно з п. 2 Порядку затвердженого Постановою кабінету Міністрів України від 12.02.2014 року № 60.

Відповідач провів розрахунок виплати такої компенсації , загальна сума компенсації становить 69 грн. 50 коп., однак вказані кошти позивачеві виплачені не були оскільки у відповідача відсутнє бюджетне асигнування вказаної програми.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що в Законі України "Про державний бюджет України на 2016 рік" від 25.12.2015 року №928-Vlll та "Про державний бюджет України на 2017 рік від 21.12.2016 року №П8/01-VIII не передбачено субвенцію з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг на компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з відміною податку з власників транспорт них засобів та інших самохідних машин і механізмів., розпис асигнувань субвенції з місцевого бюджету на виплату такої компенсації до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради не надходив, а тому відповідач позбавлений можливості виплатити позивачеві вказану компенсацію.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Порядок виплати компенсації втрати частини доходів у звязку з відміною податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів та відповідним збільшенням ставок акцизного збору з пального для фізичних осіб, які користувалися пільгами щодо сплати податку з власників транспортних засобів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.02.2014 р. № 60, яка набрала чинності 01.01.2016 р. (далі - Порядок).

Порядок визначає механізм виплати компенсації втрати частини доходів у звязку з відміною податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів та відповідним збільшенням ставок акцизного збору з пального для фізичних осіб, які користувалися пільгами щодо сплати податку з власників транспортних засобів стосовно одного легкового автомобіля (мотоколяски) з обємом циліндрів двигуна до 2500 куб. сантиметрів чи одного мотоцикла з обємом циліндрів двигуна до 750 куб. сантиметрів, або одного човна моторного чи катера (крім спортивного) з довжиною корпусу до 7,5 метра (далі - компенсація).

Згідно п.п. 1 п. 2 вказаного Порядку компенсація призначається та виплачується фізичним особам - власникам транспортного засобу (далі - отримувачі компенсації), зазначеним, зокрема у статтях 4-11 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Відповідно п.п. 1 п. 4 Порядку для призначення компенсації отримувач подає відповідному структурному підрозділу місцевої держадміністрації з питань соціального захисту населення:

заяву про призначення компенсації, в якій зазначається адреса отримувача компенсації, його пільгова категорія, вид транспортного засобу отримувача компенсації, обєм циліндрів двигуна зазначеного транспортного засобу (довжина корпусу човна моторного або катера), спосіб отримання компенсації (номер відділення звязку або установа банку);

копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу отримувача компенсації.

Згідно п. 6 Порядку структурний підрозділ місцевої держадміністрації з питань соціального захисту населення протягом 15 робочих днів після одержання документів розглядає їх, перевіряє належність особи до відповідної категорії, зазначеної у пункті 2 цього Порядку, та приймає рішення про призначення та виплату компенсації.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідченням серії АБ № 2983 (а.с.7).

Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку компенсації втрати частини доходів у звязку з відміною податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів та відповідним збільшенням ставок акцизного збору з пального для фізичних осіб, які користувалися пільгами щодо сплати податку з власників транспортних засобів, згідно п.2 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.02.2014 р. № 60 за березень 2016 р., ОСОБА_1, як учаснику бойових дій та особі, віднесеної 2 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи нарахована сума компенсації в розмірі 69,50 грн. (а.с.19).

Відповідно до вказаного розрахунку, позивач є власником легкового седану марки DACIA, модель LOGAN.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, на підставі п. 2 Порядку та вказаного вище розрахунку на березень 2016 р. позивачу підлягає виплата компенсації втрати частини доходів у звязку з відміною податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів та відповідним збільшенням ставок акцизного збору з пального для фізичних осіб, які користувалися пільгами щодо сплати податку з власників транспортних засобів в розмірі 69,50 грн.

Відповідно до ст. 91 Бюджетного кодексу України компенсаційна виплата за вищезазначену пільгу віднесена до видатків, що можуть здійснюватися за рахунок коштів місцевих бюджетів.

Відповідно до п. 7 Порядку компенсація виплачується відповідними структурними підрозділами місцевих держадміністрацій з питань соціального захисту населення через відділення звязку або через установи банків шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача компенсації.

Таким чином, на підставі п. 7 Порядку Управлінням праці та соціального захисту населення Київської районної у м. Полтаві ради має бути виплачена компенсацію позивачу в розмірі 69,50 за 2016 р.

Колегія суддів відхиляє доводи відповідача, щодо правомірності невиплати позивачу компенсації у звязку з відсутністю субвенцію з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг на компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з відміною податку з власників транспорт них засобів та інших самохідних машин і механізмів, оскільки відсутність коштів не є підставою для відмови позивачу у наданні пільг, передбачених законодавством.

Відповідно до правової позиції Європейського суду у справі "Кечко проти України" (рішення від 08.11.2005 року), якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Між тим, колегія суддів зазначає, щодо відсутності підстав для задоволення позову в частині виплати компенсації в розмірі 208,50 грн. за період з 2011 р. по 2016 р., виходячи з наступного.

Відповідно до п.п. 1, 2 п. 6 Порядку для призначення компенсації отримувач подає відповідному структурному підрозділу місцевої держадміністрації з питань соціального захисту населення: заяву про призначення компенсації, в якій зазначається адреса отримувача компенсації, його пільгова категорія, вид транспортного засобу отримувача компенсації, обєм циліндрів двигуна зазначеного транспортного засобу (довжина корпусу човна моторного або катера), спосіб отримання компенсації (номер відділення звязку або установа банку); копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу отримувача компенсації.

Отже, призначення компенсації проводиться на підставі заяви та свідоцтва про реєстрацію транспортного.

Доказів звернення до відповідного структурному підрозділу місцевої держадміністрації з питань соціального захисту населення до 2016 р. позивачем не надано, а тому виплаті підлягає компенсація за 2016 р. в розмірі 69,50 грн.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

У відповідності до ст. 159 КАС України, судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що постанова Київського районного суду м. Полтави від 22.06.2017 року по справі № 552/3411/17 не відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки вона ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Згідно ч. 2 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Враховуючи вищевикладене, що колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції через порушення ним норм матеріального та процесуального права, які призвели до ухвалення неправильного рішення, підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м. Полтави від 22.06.2017р. по справі № 552/3411/17 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Київської районної у м. Полтаві ради про виплату грошової компенсації задовольнити частково.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Київської районної у м. Полтаві ради виплатити ОСОБА_1 компенсацію за 2016 р. відповідно до Порядку виплати компенсації втрати частини доходів у звязку з відміною податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів та відповідним збільшенням ставок акцизного збору з пального для фізичних осіб, які користувалися пільгами щодо сплати податку з власників транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.02.2014 р. № 60 в розмірі 69,50 (шістдесят девять) грн. 50 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_2
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_3 ОСОБА_4
Повний текст постанови виготовлений 09.10.2017 р.