Справа № 302/662/17
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2017-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/9350/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Міжгірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на постанову Міжгірського районного суду Закарпатської області від 18 серпня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Міжгірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання дій протиправними,-

В С Т А Н О В И В :

08 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Міжгірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області в якому просив визнати протиправною відмову та зобов'язати відповідача при нарахуванні та виплаті пенсії врахувати кратність стажу роботи у районах Крайньої Півночі у період з 14.08.1979 року до 16.08.1982 року, з розрахунку 1 рік фактичної роботи за 1 рік 6 місяців (коефіцієнт 1,5) як працівнику, що мав пільги, встановлені п. 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» з урахуванням змін і доповнень, внесених Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.09.1967 року.

Постановою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 18 серпня 2017 року позов задоволено, визнано протиправною відмову Міжгірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області у врахуванні ОСОБА_1 стажу роботи у районах Крайньої Півночі у період з 14.08.1979 року до 16.08.1982 року, з врахуванням 1 рік фактичної роботи за 1 рік 6 місяців (коефіцієнт 1,5) як працівнику, що мав пільги, встановлені п. 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайної Півночі» з урахуванням змін і доповнень, внесених Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.09.1967 року та зобов'язано при нарахуванні та виплаті пенсії врахувати позивачу кратність і стаж роботи у районах Крайньої Півночі у період з 14.08.1979 року до 16.08.1982 року, з врахуванням 1 рік фактичної роботи за 1 рік 6 місяців (коефіцієнт 1,5) як працівнику, що мав пільги, встановлені п. 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайної Півночі» з урахуванням змін і доповнень, внесених Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.09.1967 року. Постанову допущено до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць. Стягнуто з бюджетних асигнувань Міжгірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 копійок та 1400 (одна тисяча чотириста) грн. витрат понесених на правову допомогу адвоката.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Міжгірське об'єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області оскаржило його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі зазначає, що згідно з ч.ч. 1, 2 та 3 п. 5 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу PCP, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року (ч. 1 п. 5).

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу PCP від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу PCP від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу PCP від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу PCP від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» (ч. 2 п. 5).

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами (ч. 3 п. 5).

Також апелянт зазначає, що відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу PCP від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» згаданих документів пільги, передбачені пунктами 1 (нарахування надбавок до заробітної плати), 2 (надання додаткової відпустки), 3 (тривалість відпусток), 4 (порядок виплати допомоги у зв'язку з утратою працездатності), надавались особам незалежно від факту укладання трудових договорів, а пільги, передбачені пунктом 5 згаданого Указу, в тому числі і право на пільгове обчислення стажу, надавались лише особам, які укладали строкові трудові договори терміном на три роки. Тому для пільгового обчислення періодів роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, при обчисленні розміру пенсії потрібно подати документи, які свідчать про факт укладання із працівником строкових трудових договорів та поширення на нього пільг з кратного обчислення стажу роботи.

На підставі вищенаведеного просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

У судове засідання сторони не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріли справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 працював в установі ОЮ-241/18 ОИТУ УВД Мурманського облвиконкому з 14.08.1979 року по 16.08.1982 рік. 16.08.1982 року позивача було звільнено з даної установи у зв'язку із закінченням строку трудового договору на підставі наказу № 136 від 11.08.1982 року, що підтверджується довідкою, виданою ФКУ ИК-18 УФСИН Росії по Мурманській області № 52/ТО-18/13-12815 (а. с. 12) та трудовою книжкою НОМЕР_1 (а. с. 19).

Розглядаючи спір суд першої інстанції вірно зазначив, що пунктом 5 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів СРСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами (абзац третій пункту 5 розділу Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»).

Суд першої інстанції правильно вказав, що підпункт «д» пункту 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачає, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.

Відповідно до пункту 3 постанови Ради Міністрів СРСР від 10 лютого 1960 р. № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 1 березня 1960 року зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 1 березня 1960 року - за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Згідно із частиною четвертою статті 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Крім того, відповідно до ст. 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за нормами законодавства держави, на території якого вони проживають. Статтч 6 цієї Угоди визначено, що для встановлення права на пенсію, в тому числі на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди, враховується трудовий стаж набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до вступу в силу цієї Угоди. Обчислення пенсії проводиться з заробітку за період роботи, який зараховується в трудовий стаж.

Таким чином, оскільки факт роботи позивача в районах Крайньої Півночі у спірні періоди підтверджується даними трудової книжки НОМЕР_1 (а. с. 19) та довідкою № 52/ТО-18/13-12815 (а. с. 12), також довідкою про заробітну плату № 52/ТО-18/17-11668 (а. с. 11), тому колегія суддів погоджується висновком суду першої інстанції, що є достатні підставі для зарахування ОСОБА_1 до пільгового трудового стажу періоду роботи з 14.08.1979 року по 16.08.1982 року, як трудовий стаж, зароблений в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі та в районах Крайньої Півночі, з розрахунку 1 рік роботи за 1 рік і 6 місяців.

Також суд першої інстанції вірно стягнув за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений судовий збір та понесені витрати на правову допомогу, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З врахуванням вище наведеного суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а постанова відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ч. 4 ст. 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Міжгірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області - залишити без задоволення, а постанову Міжгірського районного суду Закарпатської області від 18 серпня 2017 року по справі № 302/662/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді Т. І. Шинкар
Н. В. Ільчишин
Повний текст ухвали виготовлений 09.10.2017 року.