Справа № 743/1238/17
Суддя: Жовток Є. А.
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 743/1238/17
Провадження № 2-а/743/142/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 року смт. Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області

у складі: головуючого - судді Жовток Є.А.

при секретарі Марченко А.В.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Ріпки справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ГУНП в Чернігівській області - Тимошенка Максима Олександровича, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, зазначивши, що 10.08.2017 року постановою, винесеною відповідачем 10.08.2017 року, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.126 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 425 грн., а саме за керування мотоциклом «Мінськ» без посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Як на підставу заявлених ним вимог, ОСОБА_1 посилався на відсутність у своїх діях складу правопорушення, так як 10.08.2017 року він керував мотоциклом «Мінськ» д.н. 62-29 ЧНЕ лише близько 12 години, після чого залишив транспортний засіб у дворі, а працівники поліції, без передбачених законом підстав, в присутності місцевих жителів, проникли в домоволодіння позивача, та під погрозою застосування спеціальних засобів, помістили ОСОБА_1 до службового автомобіля, де склали протокол про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав свої вимоги, пояснивши, що він проживає ІНФОРМАЦІЯ_1 та, упродовж 6 років являється інвалідом ІІІ групи, внаслідок захворювання серця і згідно рекомендацій лікаря приймає сильнодіючі препарати. 10.08.2017 року ОСОБА_1 виходив з власного двору та пішки ходив до матері, яка проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, у тому ж населеному пункті. Позивач має посвідчення на право керування транспортними засобами категорій А та В, однак того дня він взагалі не користувався мотоциклом Мінськ д.н. 62-29 ЧНЕ, 1991 року випуску. Цей мотоцикл 10.08.2017 року ОСОБА_1 також не давав у користування іншим особам. Мотоцикл Мінськ червоного кольору перебуває у працездатному стані, зберігається у дворі позивача, однак фактично належить його брату - ОСОБА_3, проживаючому в ІНФОРМАЦІЯ_3. При цьому, мотоцикл взагалі зареєстровано на третю особу, і де знаходиться свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, позивачеві невідомо. У власності ОСОБА_1 перебуває інший мотоцикл - ІЖ-Планета-5, теж червоного кольору, який також зберігається у дворі позивача. 10.08.2017 року, приблизно через 5-10 хвилин після того, як ОСОБА_1 у пішому порядку повернувся додому від матері і знаходився на власному подвірї один, до його двору зайшов працівник поліції, котрий звинуватив позивача в порушенні ПДР України та, під психологічним тиском, примусив його вийти з двору і сісти до службового автомобіля. Того дня ОСОБА_1 не вживав алкогольних напоїв, однак, повернувшись від матері близько 12 години, прийняв сильнодіючі медичні препарати. В автомобілі працівник поліції склав відносно ОСОБА_1 процесуальні документи, зокрема протокол і постанову, яких позивач не підписував, не читав і копії яких відмовився отримувати у звязку з відсутністю своєї вини в будь-чому, оскільки за станом здоровя він транспортними засобами взагалі не керує. Очевидцями цих подій були листоноша ОСОБА_4, котра в той час приносила позивачеві пенсію, а також продавець магазину Хуторок - ОСОБА_5 Вказаний торгівельний заклад належить доньці позивача - ОСОБА_6 і розташований у дворі ОСОБА_1 Отримавши поштою постанову про накладення адміністративного стягнення, ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що в обідній час 10.08.2017 року він, перебуваючи у складі групи реагування ГУНП в Чернігівській області, спільно з інспектором Меховським М.М., знаходились в с.Олешня Ріпкинського району і по радіозвязку отримали повідомлення від іншої групи поліції про те, що водій мотоцикла, помітивши патрульний автомобіль, змінив напрямок свого руху і направляється в сторону екіппажу, у складі якого був відповідач. Через нетривалий проміжок часу ОСОБА_2 і ОСОБА_7 побачили, що у їх напрямку рухався мотоцикл Мінськ, водій якого, не доїхавши до патрульного автомобіля близько 20 метрів, зупинив свій транспортний засіб і зайшов в приміщення магазину. За водієм мотоцикла в торгівельний заклад зайшов ОСОБА_2 і побачив, що в магазині також знаходились продавець і листоноша. ОСОБА_2 запропонував водієві ОСОБА_1 вийти з приміщення і надати документи на право керування транспортним засобом. В свою чергу, ОСОБА_1 попросив інспектора зачекати, поки він отримає у листоноші пенсію. Вказане прохання позивача ОСОБА_2 виконав та провів ОСОБА_1 до патрульного автомобіля. На той час ОСОБА_1 не мав при собі документів на право керування транспортними засобами і реєстраційних документів на мотоцикл. Крім того, ОСОБА_1 виявляв ознаки алкогольного спяніння. На той час ОСОБА_1 не заперечував факт керування мотоциклом без відповідних документів, а також факт керування транспортним засобом у стані спяніння. В той же час, позивач відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння. За наслідками виявлених порушень інспектором Меховським М.М. відносно ОСОБА_1 було складено протокол за ст.130 КУпАП, а відповідачем ОСОБА_2 - винесено постанову за ст.126 КУпАП. Вказані процесуальні документи ОСОБА_1 відмовився підписувати та отримувати їх примірники в присутності двох свідків. ОСОБА_2 не забирав позивача із власного двору, а ОСОБА_1 не скаржився на погане самопочуття. Особа ОСОБА_1 була встановлена за пенсійним посвідченням, яке останній мав при собі. Бесіда з ОСОБА_1, на момент його перебування в салоні патрульного автомобіля, була зафіксована на відеокамеру.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що постановою серії БР № 932474 від 10.08.2017 року, відповідач ОСОБА_2 визнав ОСОБА_1 винним у тому, що останній, близько 12 години 20 хвилин того ж дня, на вул.Дружби в с.Олешня Ріпкинського району, керував мотоциклом НОМЕР_1, не маючи посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив вимоги п.п.а), б). п.2.1 ПДР України.

Відповідачем щодо ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 425 грн.

Постанова містить відмітки про відмову ОСОБА_1 від її підписання та отримання копії вказаного процесуального документа.

Крім того, на зворотньому аркуші постанови маються підписи понятих ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від підписання постанови та отримання її примірника.

З копії фіскального чеку вбачається, що оскаржувана постанова була надіслана ОСОБА_1 рекомендованим поштовим відправленням 21.08.2017 року.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 показала, що вона працює продавцем у магазині СПД ОСОБА_10О., який належить доньці позивача - ОСОБА_6 Вказаний торгівельний заклад розташований у дворі позивача по вул.Дружби, 70 в с.Олешня Ріпкинського району і фасадом виходить на проїздну частину дороги. В той день, коли працівники поліції складали матеріали про порушення ОСОБА_1 вимог ПДР України, свідок перебувала на робочому місці, а також виходила у двір, де бачила позивача і спілкувалася з ним. При цьому ОСОБА_5 категорично стверджувала, що у дворі ОСОБА_1 на той час не було мотоцикла Мінськ, а знаходився лише скутер червоного кольору, який належить самій ОСОБА_5 В той день свідок чула, як у дворі ОСОБА_1 спочатку закричала онука позивача, а потім ОСОБА_5 побачила, як інспектор поліції, тримаючи позивача за одяг, витягував його з двору. В подальшому ОСОБА_1, в присутності двох працівників поліції, отримував у листоноші пенсію в приміщенні магазину, а потім вийшов разом з інспекторами із торгівельного закладу. Крім того, ОСОБА_5 бачила як ОСОБА_1 сидів у патрульному автомобілі.

З переглянутих в судовому засіданні відеозаписів наданих відповідачем, вбачається, що ОСОБА_1, знаходячись в патрульному автомобілі, не заперечував факт свого керування транспортним засобом без посвідчення водія та реєстраційних документів на мотоцикл. Крім того, ОСОБА_1 визнавав той факт, що він керував транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного спяніння. З аудіо-відеозапису однозначно вбачається, що позивач не оспорюючи факту порушення ним вимог ПДР України та в позапроцесуальний спосіб пропонував працівнику поліції вирішити питання про непритягнення його до адміністративної відповідальності. ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердив автентичність своєї розмови і дій, під час перебування в патрульному автомобілі, а також дату відеозйомки, однак зауважив, що його спілкування з працівниками поліції фіксувалося не з використанням стаціонарного засобу зйомки. Зі змісту переглянутих записів вбачається, що позивач не скаржився на погане самопочуття і вживання ним сильнодіючих ліків. Пояснення ОСОБА_1 про відсутність документів на право керування транспортним засобом зводились до того, що він забув їх вдома.

Будучи допитаним в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 показав, що 10.08.2017 року близько 12 години в той час, коли він їхав на автомобілі разом із ОСОБА_9 в с.Олешня, їх зупинили працівники поліції поблизу магазину і попросили бути свідками відмови особи від підписання протоколу про адміністративне правопорушення. Вказаною особою був ОСОБА_1, який на той час вже знаходився в патрульному автомобілі. ОСОБА_8 не бачив, щоб поряд з патрульним автомобілем знаходився мотоцикл, однак ОСОБА_1 на той час не заперечував факту порушення ним ПДР України та відмовлявся від підписання протоколу про адміністративне правопорушення. Крім того, ОСОБА_1 відмовлявся від отримання копій складених щодо нього документів та від проходження освідування. За зовнішніми ознаками, ОСОБА_1 на той момент перебував у стані спяніння, він не скаржився на погане самопочуття або прийом сильнодіючих ліків. Свідок не бачив поряд з автомобілем малолітньої дитини, продавця магазину та листоноші. ОСОБА_8 своїм підписом засвідував відмову ОСОБА_1 від підписання складених щодо нього процесуальних документів.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_9 дав аналогічні свідчення, додатково вказавши, що ОСОБА_1 відмовлявся від продуття алкотестера і не мав при собі документів на право керування транспортних засобів. Свідок памятає, що на той час поряд з патрульним автомобілем знаходився мотоцикл, ймовірно це був мотоцикл ІЖ з коляскою, однак ОСОБА_9 не звертав увагу на наявність поблизу магазину інших транспортних засобів.

У відповідності до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

До доказів відносяться протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показання технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Підпунктами Пунктами а), б) п.2.1 ПДР України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб.

Частиною 1 ст.126 КУпАП встановлено відповідальність водіїв за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб.

Санкцією ч.1 ст.126 КУпАП передбачено відповідальність у виді штрафу, в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Адміністративне стягнення відповідачем на ОСОБА_1 накладено в межах санкції ч.1 ст.126 КУпАП.

Суд критично ставиться до тверджень відповідача про непричетність його до вчинення правопорушення і розцінює їх як спробу уникнення передбаченої законом відповідальності.

Крім того, пояснення ОСОБА_1 є суперечливими, оскільки в позовній заяві він вказував, що 10.08.2017 року керував мотоциклом Мінськ, після чого поставив його до двору, куди згодом зайшли працівники поліції, а в судовому засіданні позивач стверджував, що того дня взагалі не користувався мотоциклом.

Покази свідка ОСОБА_5, в тій частині, що працівник поліції із застосуванням фізичної сили виводив ОСОБА_1 з власного двору, суд також розцінює критично з тих підстав, що свідок опосередковано заінтересована в результатах розгляду справи, так як ОСОБА_5, працюючи продавцем магазину, належного доньці позивача, є особою, залежною від останньої. Крім того, вказаний свідок стверджувала, що в той час, коли працівник поліції виводив ОСОБА_1 із власного двору, на подвірї позивача взагалі не було транспортних засобів, крім скутера, належного особисто свідкові.

Таким чином, відповідач в судовому засіданні належними і допустими засобами доказування підтвердив правомірність свої дій по відношенню до позивача.

Суд приймає до уваги той факт, що оскарження позивачем постанови про притягнення його до відповідальності за ст.126 КУпАП, являється спробою уникнути відповідальності за більш тяжке адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 10.08.2017 року, а саме відмову від проходження огляду на стан спяніння, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що факт порушення позивачем ПДР України знайшов своє підтвердження, а підстави для визнання неправомірними дій відповідача та скасування винесеної ним постанови - відсутні.

Керуючись ст.ст.6-11, 104, 158-163, 171-2 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора ГУНП в Чернігівській області Тимошенка Максима Олександровича, про скасування постанови від 10.08.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 425 грн. - відмовити.

Судові витрати по справі відсутні.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляція на постанову може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду, через Ріпкинський районний суд, протягом десяти днів, з дня отримання копії повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 09.10.2017 року.

Суддя Є.А. Жовток