Справа № 804/1796/17
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 жовтня 2017 рокусправа № 804/1796/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Кругового О.О. Прокопчук Т.С.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 липня 2017 року у справі №804/1796/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Фонду державного майна України, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати протиправними дії Фонду державного майна України, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області та скасувати наказ Фонду державного майна України від 22.02.2017 року №58-р про переведення її на посаду заступника начальника відділу з питань розпорядження державним майном регіонального відділення та наказ Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області від 23.03.2017 року №46-к про оголошення наказу від 22.02.2017 року №58-р «Про переведення ОСОБА_1». В обґрунтування позову вказувала на те, що вона була поновлена на посаді заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.12.2013 року у справі № 804/1348/13-а. Спірними наказами її протиправно було переведено на нижчу посаду. Оскільки згоди на переведення вона не надавала, відповідачі мали звільнити її за скороченням штату на підставі статті 87 Закону України «Про державну службу».

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 липня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подана апеляційна скарга, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, апелянт просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не прийнято до уваги доводи позивача, що вона не давала згоди на її переведення на запропоновані посади, а отже норми частини 4 статті 43 Закону України «Про державну службу» не підлягають застосуванню.

Відповідачу у поданих до суду письмових запереченнях на апеляційну скаргу просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржену постанову суду першої інстанції без змін, як таку, що ухвалена з правильним застосуванням норм матеріального та дотриманням норм процесуального права.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі. Представники відповідачів - Іванченко І.С. (довіреність №314 від 31.10.2016 року) та Дорофєєва Т.А. (довіреності №27 від 14.04.2017 року та № 316 від 31.10.2016 року) заперечили проти задоволення апеляційної скарги.

Здійснюючи перевірку законності та обґрунтованості оскарженого рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених позовних вимог, колегія суддів керується приписами статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права дійшла висновку про відсутність підстав для його скасування.

Наявними у справі належними та допустимими письмовими доказами підтверджуються обставини того, що на виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.12.2013 року у справі №804/13484/13-а Фондом державного майна України прийнято наказ №185-р від 08.12.2015 року про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області з 14.06.2012 року.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 року №1056 «Про внесення Змін в додаток 1 постанови КМУ від 05.04.2014 року №85 «Деякі питання затвердження граничної чисельності працівників апарату та територіальних органів центральних органів виконавчої влади, інших державних органів» Фондом державного майна України 22.03.2016 року прийнято наказ №34-р «Про затвердження граничної чисельності працівників регіональних відділень Фонду державного майна України», відповідно до якого гранична чисельність у Регіональному відділенні по Дніпропетровській області складає 68, з яких 62 - чисельність державних службовців і 6 - чисельність службовців. Даним наказом зобов'язано начальників регіональних відділень підготувати та у період до 31.03.2016 року подати на затвердження нову структуру та штатний розпис регіональних відділень. 06 липня 2016 року Фондом державного майна України затверджено штатний розпис на 2016 рік Регіонального відділення фонду державного майна України по Дніпропетровській області, де відповідно до вимог пункту 11 Положення про Регіональне відділення фонд державного майна України (затвердженого наказом ФДМУ від 15.05.2012 року) начальник регіонального відділення має двох заступників, а саме: одного першого заступника та заступника начальника, які призначаються на посади та звільняються з посад Головою Фонду. 15 липня 2016 року Регіональним відділенням фонду державного майна України по Дніпропетровській області прийнято наказ №202-6 «Про ведення в дію організаційно-штатної структури та штатного розпису Регіонального відділення. 28 листопада 2016 року у Фонді державного майна України відбулось засідання комісії для підготовки та здійснення заходів, пов'язаних зі скороченням чисельності і штату та реорганізації апарату та регіональних відділень Фонду державного майна України, про що складено протокол №1. Зі змісту даного протоколу вбачається, що ОСОБА_1 має негативну характеристику щодо виконання нею посадових обов'язків і завдань. За результатами засідання комісії вирішено надати переважне право залишення на займаній посаді заступника начальника Регіонального відділення ОСОБА_5 та доручено начальнику Регіонального відділення ОСОБА_6 при скороченні посад заступників начальника Регіонального відділення, одну з яких обіймає ОСОБА_1, здійснити заходи, передбачені статтею 87 Закону України «Про державну службу» та статтею 49-2 Кодексу Законів про працю України.

19 грудня 2016 року ОСОБА_1 попереджено, що посада заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області скорочується та позивачу пропонуються наступні посади: заступника начальника відділу з питань розпорядження державним майном; заступника начальника відділу приватизації та управління корпоративними правами держави. У вказаному попередженні також повідомлялось про можливість звільнення за пунктом 1 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу» у разі відмови від переведення на запропоновані посади. В цей же день позивач була ознайомлена з даним попередженням та зазначила, що заперечує проти скорочення її посади, проте не надано жодної відповіді щодо запропонованих посад або відмови від них.

Крім того, начальник Регіонального відділення ОСОБА_7 звернулась листом до ОСОБА_1, який останньою отримано 22.02.2017 року, зі змісту якого вбачається, що 19.12.2016 року її було попереджено про зміну істотних умов державної служби та письмово повідомлено про скорочення посади та було надано можливість звільнитися за пунктом 1 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу». У зв'язку з тим, що протягом 60 календарних днів з дня ознайомлення ОСОБА_1 з повідомленням про зміну істотних умов державної служби, від неї не надійшли заяви, передбачені пунктом 2 частиною 4 статті 43 Закону України «Про державну службу» (що зафіксовано актом, який складено 20.02.2017 станом на 17:00 год.), відповідно вона, як державний службовець, вважається такою, що погодилась на продовження проходження державної служби. Одночасно керівництвом Регіонального відділення повідомлено, що у разі ненадходження до керівництва Регіонального відділення від ОСОБА_1 пропозиції щодо вибору посади, із двох раніше запропонованих листом від 19.12.2016 року, керівництвом Регіонального відділення буде надане до Фонду подання щодо її переведення на першу, із раніше запропонованих в вищезазначеному попереджені, посаду. 22 лютого 2017 року завідуючим сектору управління персоналом ОСОБА_8, начальником відділу документального забезпечення, архівної та адміністративно-господарської роботи ОСОБА_5 та заступником начальника відділу правового забезпечення роботи Регіонального відділення Іванченко І.С. складено акт, яким зафіксовано, що станом на 16.00 год. 22.02.2017 року від заступника начальника Регіонального відділення ОСОБА_1 до керівництва Регіонального відділення не надійшла відповідь щодо обрання посади державної служби, із запропонованих в попередженні від 19.12.2016 року. 22 лютого 2017 року листом №01-15-00988 Регіональне відділення звернулось до Фонду щодо переведення заступника начальника Регіонального відділення ОСОБА_1 на посаду начальника відділу з питань розпорядженням державним майном Регіонального відділення, як таку, що погодилась на продовження проходження державної служби. Наказом від 22.02.2017 року №58-р Фондом державного майна ОСОБА_1 переведено на посаду заступника начальника відділу з питань розпорядження державним майном Регіонального відділення з 23.02.2017 року. Регіональним відділення прийнято наказ від 23.02.2017 року 346-к «Про оголошення наказу Фонду державного майна України від 22.02.2017 №58-р «Про переведення ОСОБА_1.». ОСОБА_1 з даними наказами ознайомлена 06.03.2017 року. Виконання ОСОБА_1 обов'язків заступника начальника відділу з питань розпорядження державним майном Регіонального відділення підтверджується службовими документами, які датовані березнем місяцем 2017 року (а.с. 30-39).

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції дійшов висновку, що вчинені дії відповідача про переведення ОСОБА_1 на іншу посаду у відповідають Закону України «Про державну службу». Окрім того, позивач продовжувала працювати та виконувати службові обов'язки, перебуваючи на новій посаді, що вказує на її згоду.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закон України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015 року.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну службу» посада державної служби - це визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу з установленими відповідно до законодавства посадовими обов'язками у межах повноважень, визначених частиною першою статті 1 цього Закону.

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про державну службу» передбачено, що правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

У відповідності до частини 1 статті 41 Закону України «Про державну службу» державний службовець з урахуванням його професійної підготовки та професійної компетентності може бути переведений без обов'язкового проведення конкурсу: 1) на іншу рівнозначну або нижчу вакантну посаду в тому самому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням керівника державної служби; 2) на рівнозначну або нижчу вакантну посаду в іншому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням керівника державної служби в державному органі, з якого переводиться державний службовець, та керівника державної служби в державному органі, до якого переводиться державний службовець. Державний службовець, призначений на посаду без конкурсу, не може бути переведений на вищу посаду державної служби без проведення конкурсу.

Частинами 2, 4, 5 статті 41 Закону України «Про державну службу» переведення здійснюється лише за згодою державного службовця. У разі переведення державного службовця на іншу посаду йому виплачується заробітна плата, що відповідає посаді, на яку його переведено.

У відповідності статті 43 Закону України «Про державну службу» підставами для зміни істотних умов державної служби є: 1) ліквідація або реорганізація державного органу; 2) зменшення фонду оплати праці державного органу; 3) скорочення чисельності або штату працівників у зв'язку з оптимізацією системи державних органів чи структури окремого державного органу. Не вважається зміною істотних умов державної служби зміна назви структурного підрозділу державного органу або посади, не пов'язана із зміною функцій державного органу та основних посадових обов'язків. Зміною істотних умов державної служби вважається зміна: 1) належності посади державної служби до певної категорії посад; 2) основних посадових обов'язків; 3) умов (системи та розмірів) оплати праці або соціально-побутового забезпечення; 4) режиму служби, встановлення або скасування неповного робочого часу; 5) місця розташування державного органу (в разі його переміщення до іншого населеного пункту). Про зміну істотних умов служби керівник державної служби письмово повідомляє державного службовця не пізніш як за 60 календарних днів до зміни істотних умов державної служби, крім випадків підвищення заробітної плати. У разі незгоди державного службовця на продовження проходження державної служби у зв'язку із зміною істотних умов державної служби він подає керівнику державної служби заяву про звільнення на підставі пункту 6 частини першої статті 83 цього Закону або заяву про переведення на іншу запропоновану йому посаду не пізніш як за 60 календарних днів з дня ознайомлення з повідомленням про зміну істотних умов державної служби. Якщо протягом 60 календарних днів з дня ознайомлення державного службовця з повідомленням про зміну істотних умов служби від нього не надійшли заяви, зазначені в абзаці другому цієї частини, державний службовець вважається таким, що погодився на продовження проходження державної служби. У разі незгоди державного службовця із зміною істотних умов державної служби він має право оскаржити відповідне рішення в порядку, визначеному статтею 11 цього Закону.

Судом першої інстанції у повному обсязі встановлені обставини, які підтверджують дотримання відповідачами вимог статті 43 Закону України «Про державну службу». Колегія суддів зазначає, що виконання позивачем посадових обов'язків заступника начальника відділу з питань розпорядження державним майном Регіонального відділення і подальше її звільнення за згодою сторін саме з цієї посади свідчить про фактичне погодження ОСОБА_1 зі здійсненим переведенням.

Доводи апелянта про те, що до спірних правовідносин застосуванню підлягають положення статті 87 Закону України «Про державну службу», колегія суддів вважає неспроможними з огляду на наступне.

Зазначеною нормою визначені підстави для припинення державної служби за ініціативою суб'єкта призначення. Однією із таких підстав є скорочення чисельності або штату державних службовців, ліквідація державного органу, реорганізація державного органу у разі, коли відсутня можливість пропозиції іншої рівноцінної посади державної служби, а в разі відсутності такої пропозиції - іншої роботи (посади державної служби) у цьому державному органі (пункт 1 частини 1 статті 87 Закону). В цьому випадку процедура вивільнення державних службовців визначається законодавством про працю (частина 3 статті 87 Закону).

Проте, наявні у справі докази підтверджують обставину того, що позивачці у зв'язку із скороченням штату були запропоновані дві посади в цій же установі - Регіональному відділенні Фонду державного майна України по Дніпропетровській області. Відтак, підставі для застосування відповідачами статті 87 Закону України «Про державну службу» та звільнення ОСОБА_1 за скороченням штату були відсутні.

Під час розгляду апеляційної скарги апелянт заявила про те, що нею до суду першої інстанції подавалась заява про доповнення позовних вимог, в якій вона просила зобов'язати Фонд державного майна України поновити її на посаді заступника начальн6ика Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області з 23.02.2017 року.

У матеріалах справи зазначена заява від 12.06.2017 року дійсно наявна (а.с.151). Відповідно до статті 137 Кодексу адміністративного судочинства України до початку судового розгляду справи по суті позивач може змінити підставу або предмет адміністративного позову, подавши письмову заяву, яка приєднується до матеріалів справи. Зважаючи на те, що суд першої інстанції перейшов до розгляду справи по суті 14.04.2017 року, про що свідчить журнал судового засідання (а.с.65), подана позивачем 12.06.2017 року заява про доповнення позовних вимог, якою відбулась зміна предмету позову, розгляду не підлягала.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про правомірність не проведення відповідачем планування грошового забезпечення по спеціальному фонду, а видатки здійснювалися відповідно до кошторисних призначень із загального фонду в межах бюджетних асигнувань.

Відповідно до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 200 цього ж Кодексу передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З урахуванням того, що доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в оскарженій постанові, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 липня 2017 року у справі №804/1796/17 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: О.О. Круговий

Суддя: Т.С. Прокопчук