Справа № 591/3164/17
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 жовтня 2017 р.Справа № 591/3164/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: Бартош Н.С.
Суддів: Шевцової Н.В. , Ральченка І.М.
за участю секретаря судового засідання Дудка О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 18.07.2017р. по справі № 591/3164/17
за позовом ОСОБА_1
до Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області
про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИЛА:
Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області, в якому просив визнати неправомірними дії Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобов`язати Сумське об`єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 28 червня 2016 року.
Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 18.07.2017 р. позовні вимоги задоволено.
Визнано неправомірними дії Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Зобов`язано Сумське об`єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 28 червня 2016 року.
Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на прийняття оскаржуваної постанови з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також на доводи та обставини, викладені в апеляційній скарзі.
В порядку, визначеному ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії і має право на пільги встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що підтверджується посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році серії НОМЕР_1 , виданого Сумською облдержадміністрацією 25.02.1993 р. (а. с. 9).
Позивач 22 вересня 2016 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відповідач
Листом від 28.12.2016 року відповідач повідомив позивача про те, що рішенням Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області від 20.12.2016 року ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії, оскільки надане позивачем посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС містить виправлення у частині зазначення прізвища, що унеможливлює встановити факт належності документа, а також відсутності довідки про період участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, довідки військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС або довідки архівної установи або інших первинних документів, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, передбачених п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та документів підтверджуючих особливий статус особи. Архівна довідка від 30.09.1993 року № 51/10608 видана Центральним архівом Міністерства оборони України та архівна довідка від 18.08.2016 року № 8528/02-13 видана Галузевим державним архівом Міністерства оборони не можуть слугувати підтвердженням роботи позивача у зоні відчуження, оскільки вони не містять конкретних відомостей про дні виїзду у зону відчуження. Розрахунково-платіжна відомість за жовтень 1987 року не підтверджує факт виконання позивачем робіт у зоні відчуження та відсутні будь-які позначки про виплати за ці дні роботи в зоні відчуження (а.с. 19).
Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 15 лютого 2017 року встановлено факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році (категорія 2) серії НОМЕР_1 , виданого 25.02.1993 року (а.с. 18).
Позивач 06 квітня 2017 року повторно звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії із зниженням пенсійного віку у відповідності до положень Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Листом відповідача від 21 квітня 2017 року повідомлено про прийняття Сумським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Сумської області рішення про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю довідки про період участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, довідки військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС або довідки архівної установи або інших первинних документів, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, передбачених п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та документів підтверджуючих особливий статус особи. Архівна довідка від 30.09.1993 року № 51/10608 видана Центральним архівом Міністерства оборони України та архівна довідка від 18.08.2016 року № 8528/02-13 видана Галузевим державним архівом Міністерства оборони не можуть слугувати підтвердженням роботи позивача у зоні відчуження, оскільки вони не містять конкретних відомостей про дні виїзду у зону відчуження. Розрахунково-платіжна відомість за жовтень 1987 року не підтверджує факт виконання позивачем робіт у зоні відчуження та відсутні будь-які позначки про виплати за ці дні роботи в зоні відчуження (а.с. 20).
Не погодившись з такими діями та рішеннями відповідача, ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що вони є правомірними, обґрунтованими та підтвердженими матеріалами справи.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з огляду на таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в Законі України від 28.02.1991 року № 796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"( далі Закон № 796-ХІІ).
Статтею 49 зазначеного закону передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
Згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в редакції яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 вказаного Закону пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, а саме: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Згідно п. 2, 3 ч. 1 ст. 14 Закону № 796-ХІІ для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: 2) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження: … - у 1987 році - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи…; 3) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали: …- у зоні відчуження в 1987 році - від 1 до 14 календарних днів.
Відповідно до ч.1 ст. 55 Закону № 796-ХІІ, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС,- які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів - 10 років; які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів - 8 років; які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 10 до 14 календарних днів, у 1988 році - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році - 5 років.
Перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджено Постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 23.07.91 р. № 106.
Згідно зі ст. 65 Закону № 796-ХІІ документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користуватися пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".
Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженим Постановою Правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1 визначено, що до заяви про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-ІУ (зі змінами та доповненнями), зокрема, додаються: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, форму якої затверджено Постановою Державного комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 р. № 122; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (при призначенні пенсії за ст. 55 Закону № 796-ХІІ).
Основним документом, що визначає час виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС безпосередньо в зоні відчуження являється довідка ф.122, яка видається на підставі первинних документів лише тими підприємствами, установами, організаціями, в складі яких працівник безпосередньо виконував роботи по ліквідації наслідків аварії.
У разі неможливості подання довідки за формою № 122 для визначення права на призначення пенсії надаються інші (первинні) документи, що підтверджують період роботи в зоні відчуження: первинні документи, що підтверджують періоди перебування в зоні відчуження: довідки про період роботи в зоні, табеля обліку робочого часу за період роботи в зоні, копії відомостей (особових) рахунків на виплату заробітної плати.
Судовим розглядом встановлено, що згідно копії довідки Центрального архіву Міністерства оборони України від 30 вересня 1993 року № 51/10608 позивач приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при військовій частині НОМЕР_2 (с. Оране), прибув за наказом № 234 від 27 серпня 1987 року, вибув за наказом № 276 (522) від 03 жовтня 1987 року (а.с. 15).
Копією довідки військової частини 34103 від жовтня 1987 року № 1286/14 вбачається, що позивач був направлений на учбові збори Білопільським РВК та виконував обов`язки в військовій частині НОМЕР_2 в період з 22 серпня 1987 року по 03 жовтня 1987 року (а.с. 17).
Також факт прийняття позивачем участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 22 серпня 1987 року по 03 жовтня 1987 року підтверджується архівною довідкою, виданою Галузевим державним архівом Міністерства оборони України від 18.08.2016 року (а.с. 16).
Перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджено постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 23.07.91 р. № 106. та згідно додатку 1 с. Оране Іванківського району внесено до вказаного Переліку.
Судова колегія приходить до висновку, що зазначені вище документи, а також посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році серії НОМЕР_3 , які не визнано недійсними, підтверджують, що позивач в період з 22 серпня 1987 року по 03 жовтня 1987 року виконував роботи пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Виходячи з наведеного, суд вважає, що оскільки позивач перебував у зоні відчуження в період з 22.08.1987 року по 03.10.1987 року, де виконував роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, в період понад 14 календарних днів, має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році, на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії досяг віку понад 52 роки, він набув право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку на 8 років відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому рішення відповідача, згідно якого позивачу було відмовлено у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку на 8 років відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», є незаконним.
Окрім того, колегія суддів вважає за необхідне зауважити на те, що відповідно до ст. 65 Закону № 796-ХІІ документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користуватися пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".
Отже, єдиним та основним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право на користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи". Довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи.
З огляду на викладене, основним доказом участі позивача в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС є дійсне, ніким не оскаржене та не скасоване посвідчення учасника ліквідації (категорія 2), видане на ім`я ОСОБА_1 , яке відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 14 Закону України № 796-ХІІ, підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими цим Законом.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом України у постановах від 21.11.2006 року, 04.09.2015 року (справи № 21-1048во06, № 690/23/15-а).
Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Проте, всупереч наведеним положенням, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність його рішення, що оскаржується.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що Сумським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Сумської області не доведено правомірність відмови у призначенні позивачу пенсії, а тому необхідно зобов`язати Сумське об`єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 28 червня 2016 року.
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції підтверджує, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у зв`язку з чим підстав для її скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області залишити без задоволення.
Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 18.07.2017р. по справі № 591/3164/17 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бартош Н.С.
Судді(підпис) (підпис) Шевцова Н.В. Ральченко І.М.
Повний текст ухвали виготовлений 09.10.2017 р.