Справа № 180/1212/17 (2-а/180/63/17)
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2017-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2017 року справа № 180/1212/17 (2-а/180/63/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередниченка В.Є.

суддів: Іванова С.М. Панченко О.М.

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції в м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції на постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2017 року у справі №180/1212/17 (2-а/180/63/17) за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 25 липня 2017 року звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції, згідно з яким просить визнати незаконною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 05.06.2017 року серії АР №367088 складену інспектором роти №1 батальйону №4 УПП в м. Запоріжжі ДПП України лейтенантом поліції ОСОБА_2

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відповідачем не надано доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення за яке його притягнуто до відповідальності.

Постановою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2017 року позов задоволено повністю.

Постанова суду мотивована тим, що відсутні будь-які дані, що встановлюють наявність адміністративного правопорушення та винність позивача в його вчиненні, оскільки твердження позивача що відображені в постанові про те, що він рухався на зелений миготливий сигнал світлофору не спростовані ніяким доказом. Наданий відповідачем відеозапис не містить обставин вчинення адміністративного правопорушення, а має лише запис складання та вручення постанови позивачу, а тому не є доказом вчинення правопорушення.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції Управління патрульної поліції в м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції оскаржило її до апеляційного суду вважаючи її незаконною та необґрунтованою. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені позову відмовити.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що згідно з постановою серії АР №367088 від 05 червня 2017 року винесеною посадовою особою відповідача ОСОБА_1 о 17:50 годині в м. Запоріжжі по вул. Хортицьке Шоссе здійснив рух на заборонений (червоний) сигнал світлофора, чим порушив вимоги п. 8.7.3 «е» ПДР (а.с.4).

Законність і обґрунтованість вищезазначеної постанови є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскарженої постанови, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Частиною 2 статі 122 КУпАП встановлено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

В свою чергу п. 8.7.3 «е» ПДР України встановлено, що червоний сигнал, у тому числі миготливий або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Згідно зі ст. 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, частиною 1 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Як вбачається з візуальної інформації з відеозапису під час оформлення адміністративного матеріалу відеокамера була розміщена на форменому одязі працівника національної поліції, що відповідає вимогам ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

Таким чином, відеофіксація правопорушення з нагрудної відеокамери працівником поліції є належним доказом.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що при відтворенні відеофіксації здійсненої відповідачем під час фіксування адміністративного правопорушення 05.06.2017 року відносно ОСОБА_1 (СД-диск наявний в матеріалах справи а.с.18) вбачається, що цей відеозапис не містить обставин вчинення адміністративного правопорушення, а має лише запис складання та вручення постанови позивачу.

Однак, судом першої інстанції не враховано те, що у відповідності до положень статті 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Виходячи з вимог ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є в тому числі поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

При цьому, при відтворенні відеофіксації здійсненої відповідачем під час фіксування адміністративного правопорушення 05.06.2017 року відносно ОСОБА_1 (СД-диск наявний в матеріалах справи а.с.18) вбачається, що позивач надаючи пояснення щодо вчиненого правопорушення повідомив працівника поліції про здійснення ним проїзду на жовтий сигнал світлофору.

Тобто, з пояснень позивача, які у відповідності до положень статті 251 КУпАП є доказами по справі про адміністративне правопорушення вбачається, що останній 05.06.2017 року під час керування автомобілем здійснив проїзд на жовтий сигнал світлофору. Письмові пояснення позивача щодо проїзду перехрестя на миготливий зелений сигнал світлофору, які зазначені в постанові, та відбулися вже після її складання, не впливають на правомірність оскарженої постанови, оскільки при її винесенні не могли бути враховані посадовою особою відповідача.

Крім того слід звернути увагу на те, що обєктивна сторона правопорушення полягає саме в проїзді на заборонений сигнал світлофора, а не у проїзді перехрестя на заборонений сигнал світлофора.

При цьому, доказів, які б спростували пояснення позивача про проїзд на жовтий сигнал світлофора матеріали справи не містять, що свідчить про помилковість висновку суду першої інстанції та тверджень позивача щодо ненадання відповідачем доказів вчинення позивачем правопорушення.

Разом з тим, як вбачається з оскаржуваної постанови відповідач зазначає про порушення позивачем вимог п. 8.7.3 «е» ПДР України, яким встановлено, що червоний сигнал, у тому числі миготливий або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

В той час, як під час розгляду справи знайшло своє підтвердження порушення позивачем п. 8.7.3 «ґ» ПДР України, яким встановлено, що жовтий сигнал забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Проте, враховуючи те, що частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено склад адміністративного правопорушення, яке полягає у проїзді на заборонний сигнал світлофора, до якого відносяться як красний так і жовтий сигнали світлофора, а також те, що під час розгляду справи було встановлено факт проїзду позивачем на жовтий сигнал світлофора, суд апеляційної інстанції зробив висновок про відсутність підстав для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 05.06.2017 року серії АР №367088.

Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції зробив висновок щодо необхідності задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись: пунктом 3 частини 1 статті 198, статтями 205, 207 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2017 року у справі №180/1212/17 (2-а/180/63/17) скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.Є. Чередниченко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко