Справа № 405/3700/17
Суддя: Шевченко І. М.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/3700/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді: Шевченко І. М.

при секретарі: Фришко А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кропивницького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій, рішення протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась в суд з адміністративним позовом до відповідача Кропивницького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій, рішення протиправними та зобов'язання вчинити дії, в якому просить суд визнати протиправними дії Кропивницького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо виплати їй пенсії з урахуванням обмеження максимального її розміру сумою 10740 грн.; визнати неправомірним рішення Кропивницького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, оформлене листом від 01.02.2017 року № 24/П-11, щодо відмови у виплаті їй пенсії з урахуванням обмеження десятьма прожитковими мінімумами, установленим для осіб які втратили працездатність, як те передбачено ч. 1 ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VI від 08.07.2011 року у редакції чинній на момент призначення пенсії ОСОБА_1; зобов'язати Кропивницьке об'єднане Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області виплачувати їй пенсію з урахуванням обмеження десятьма прожитковими мінімумами, установленим для осіб які втратили працездатність, як те передбачено ч. 1 ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VI від 08.07.2011 року у редакції чинній на момент призначення їй пенсії та виплатити недоплачену суму пенсії за період з 13.12.2016 року по день набрання законної сили постановою у даній справі.

Вказала, що з лютого 2014 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Кіровограді, а нині - Кропивницькому об'єднаному Управлінні Пенсійного фонду України Кіровоградської області та отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання згідно із Законом України «Про державну службу».

На виконання постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03.10.2016 року у справі № 405/5447/16, роз'ясненої ухвалою цього ж суду від 27.01.2017 року, Управлінням було здійснено перерахунок пенсії. Однак після перерахунку пенсії їй виплачується з урахуванням обмеження граничного її розміру в сумі 10740 грн. щомісячно.

17 січня 2017 вона звернулась до відповідача із заявою, в якій просила виплачувати пенсію з урахуванням обмеження десятьма прожитковими мінімумами та виплатити різницю між нарахованою та фактично виплаченою пенсією за період недоплати. У відповідь на вказану заяву відповідач відмовив листом від 01.02.2017 року № 24/П-11, пославшись на п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 та новою редакцією Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року № 911-VIII.

Вважає зазначені дії та рішення відповідача протиправними, необґрунтованими та такими, що не грунтуються на вимогах Конституції та законів України.

Позивач та її представник у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача подав до суду заяву, в якій просить позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити та розглядати справу за їх відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується зворотнім поштовим повідомленням про отримання поштового відправлення. Надав до суду заперечення проти позову, в якому вказав, що заява подана позивачем 17.01.2017 року до Кропивницького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про здійснення перерахунку пенсії з урахуванням обмеження десятьма прожитковими мінімумами, установленим для осіб які втратили працездатність, має довільну форму та не відповідає встановленому зразку. Тому така заява не є тим документом, на підставі якого управління розглядає питання про перерахунок пенсії, виплату в іншому розмірі та інше. Крім цього зазначив, що Управління здійснює виплату пенсій пенсіонерам, які отримують пенсію згідно з нормами Закону України «Про державну службу» відповідно з урахуванням норм ст.2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668 від 08.07.2011 року, в редакції чинній в певні проміжки часу. Дана норма до 01.01.2016 року стосовно державних службовців змін не зазнавала. Пенсію позивачу призначено з лютого 2014 року, тобто вже під час дії норми Закону України № 3668.

Згідно із Законом України №911 від 24.12.2015 року, тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Тому управління не може застосовувати до позивачки норми, які з 01.01.2016 року втратили чинність, оскільки більш пізня норма права скасовує дію попередньої норми, отже стара норма права перестає діяти, оскільки замінена пізнішою, яка регулює ті самі суспільні відносини.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03.10.2016 року визнано протиправними дії Кіровоградського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії, зобов'язано Кіровоградське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області провести з 01.05.2016 р. перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у зв'язку з підвищенням заробітної плати державних службовців на підставі Довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких ним призначено (перераховано) пенсію, виданої Кіровоградською обласною державною адміністрацією 29.06.2016 року № 24-04 з збереженням проценту для розрахунку пенсії від заробітку - 80 %.

На звернення позивача, листом від 01.02.2017 року №24/П-11 Кропивницьке об'єднане Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області надало відповідь про те, що управлінням здійснено перерахунок пенсії позивача, згідно з постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03.10.2016 року, розмір пенсії з 01.05.2016 року становить 11851,80 грн., проте відповідно п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 проводить виплату пенсії в максимальному розмірі 10740,00 грн., як встановлено даною нормою.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, зокрема, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Згідно зі ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Нормою статті 46 Конституції України гарантовано право особи на соціальний захист, що включає і право на забезпечення громадян у старості. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ та організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Право ОСОБА_1 на перерахунок і виплату пенсії, починаючи з 01.05.2016 року з розрахунку 80 % від суми заробітної плати на підставі Довідки про заробітну плату, виданої Кіровоградською обласною державною адміністрацією 29.06.2016 року № 24-04, відповідно Закону України «Про державну службу» визнано постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03.10.2016 року у справі № 405/5447/16, а тому, у відповідності до ст. 255 КАС України, ця постанова є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою від 03.10.2016 року у справі №405/5447/16 не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Згідно зі ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

У рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року №1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

Виходячи з цього принципу, суд вважає, що зворотна дія в часі закону чи іншого нормативно-правового акта полягає в тому, що його юридична обов'язковість поширюється на факти, які виникли до набрання ним чинності, причому саме з моменту їх виникнення. Санкції ж юридичних норм, котрі пом'якшують чи скасовують відповідальність особи, зворотну дію мають.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається й діє принцип верховенства права. Складовою верховенства права є принцип правової визначеності, основу якого утворює ідея передбачуваності очікування суб'єктом відносин визначених правових наслідків (правового результату) своєї поведінки, яка відповідає наявним у суспільстві нормативним приписам.

Із цього приводу Конституційний Суд України у своїх рішеннях неодноразово наголошував на тому, що принцип правової визначеності вимагає ясності й однозначності правової норми та забезпечення того, щоб ситуації й правовідносини залишалися передбачуваними; громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано, тобто набуте право не може бути скасоване, звужене (правові позиції Конституційного Суду України в таких рішеннях: від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005, від 29 червня 2010 року № 17-рп/2010, від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011).

Питання недопущення звуження змісту й обсягу існуючих прав і свобод неодноразово було предметом конституційного розгляду. Зокрема, у абзаці шостому пункту 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 14 червня 2007 року № З-рп/2007 зазначається: «Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики».

У Рішенні від 26 червня 2014 року в справі «Суханов та Ільченко проти України» Європейський суд з прав людини наголосив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином установленої соціальної допомоги може становити втручання в право власності (пункт 52).

Верховний Суд України у постанові від 1 липня 2014 року в справі № 21-244а14 висловив правову позицію, відповідно до якої правовідносини щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначається за спеціальними законами, виникають не в момент звернення за призначенням пенсії, а в момент виникнення права на її призначення.

Крім того, з згідно абз. 2 п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» ЗаконуУкраїни «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VI від 08.07.2011 року обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний судовий захист закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права 1966 року (стаття 2) та в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (стаття 13), відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

З урахуванням викладеного, після детального з'ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд приходить до переконання, що оскільки пенсія ОСОБА_1 призначена у 2014 року, тобто до прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 02.03.2015 року №911-VІІІ, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані та законні, а заперечення представника відповідача не відповідають вимогам чинного законодавства.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до довідки про заробітну плату, виданої Кіровоградською обласною державною адміністрацією 29.06.2016 року № 24-04 року без обмеження її граничного розміру та здійснити відповідні виплати з урахуванням виплачених сум, та в подальшому нараховувати пенсію без урахування граничного розміру 10740,00 грн.

Керуючись ст.ст. 71, 159-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Кропивницького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій, рішення протиправними та зобов'язання вчинити дії,- задовольнити.

Визнати протиправними дії Кропивницького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо виплати ОСОБА_1 пенсії з урахуванням обмеження максимального її розміру сумою 10740 грн.

Визнати неправомірним рішення Кропивницького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, оформлене листом від 01.02.2017 року № 24/П-11, щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 пенсії з урахуванням обмеження десятьма прожитковими мінімумами, установленим для осіб які втратили працездатність, як те передбачено ч. 1 ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VI від 08.07.2011 року у редакції чинній на момент призначення пенсії ОСОБА_1

Зобов'язати Кропивницьке об'єднане Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області виплачувати ОСОБА_1 пенсію з урахуванням обмеження десятьма прожитковими мінімумами, установленим для осіб які втратили працездатність, як те передбачено ч. 1 ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VI від 08.07.2011 року у редакції чинній на момент призначення пенсії ОСОБА_1 та виплатити ОСОБА_1 недоплачену суму пенсії за період з 13.12.2016 року по день набрання законної сили постановою у даній справі.

Судові витрати по справі - віднести за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суду м. Кіровограда. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда І.М. Шевченко