Справа № 468/712/17-а
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2017 р.м.ОдесаСправа № 468/712/17-а

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Муругов В.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого - судді Скрипченка В.О.,

суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Григоренко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу інспектора СРПП №2 Баштанського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області Федорова Сергія Сергійовича на постанову Баштанського районного суду Миколаївської області від 15 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора СРПП №2 Баштанського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області Федорова Сергія Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

02 червня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора СРПП №2 Баштанського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області Федорова С.С. про скасування постанови по накладенню на нього адміністративного стягнення в виді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КУпАП, посилаючись на те, що дії відповідача Федорова С.С. щодо винесення відносно позивача постанови про накладення адміністративного стягнення були неправомірними, оскільки ним було порушення вимоги чинного законодавства та не враховані обставини, що виключають адміністративну відповідальність.

Постановою Баштанського районного суду Миколаївської області від 15 червня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволений. Скасовано постанову серії БР №261909 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 24.05.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП. Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 122 ч. 1 КУпАП закрито.

Не погоджуючись із постановленим у справі судовим рішенням інспектор СРПП №2 Баштанського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області Федоров С.С. подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неповне з'ясування обставин справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову суду, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2

Справа розглянута апеляційним судом без участі сторін у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 24.05.2017 року відповідач - інспектор ПП виніс відносно позивача постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. В тексті постанови інспектор вказав, що 24.05.2017 року о 16.40 год. водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «FIAT DOBLO», державний номер НОМЕР_1 по м. Баштанка вул. Полтавська та не виконав вимоги дорожнього знаку 3.34 (зупинка стоянка заборонена).

У зв'язку з вказаним інспектор призначив позивачу адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Задовольняючи адміністративний позов ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не були враховані важливі обставини, які він мав врахувати при винесенні оскаржуваної постанови, з чим погоджується апеляційний суд.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення та розгляді справи в суді першої інстанції позивач вказував, що вчинив описане в постанові діяння в умовах крайньої необхідності, оскільки під час руху в нього виявилась несправність водійських дверей, які раптово під час руху відчинилися та, з метою уникнення дорожньо-транспортної пригоди і можливої небезпеки для нього та інших учасників дорожнього руху, ОСОБА_3 був змушений здійснити зупинку керованого ним автомобіля в зоні дії дорожнього знаку 3.34 ПДР України.

З пояснень ОСОБА_2, які підтверджуються свідченнями ОСОБА_4, слідує, що уникнути небезпеки в даному випадку іншим чином було неможливо, оскільки водій не мав можливості зачинити двері під час руху автомобіля.

Таким чином суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що, постановляючи рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідач - інспектор ПП мав оцінити такі пояснення особи та навести в постанові мотиви і докази, які спростовують пояснення позивача.

Проте, в розділі постанови, який передбачає можливість вказівки на докази, на підставі яких прийнято рішення («До постанови додаються»), відсутні будь-які записи про дослідження інспектором доказів по справі.

Зі змісту п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року №14 слідує, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності буде відповідати вимогам ст.ст. 283 і 283 КУпАП тоді, коли в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначено мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

При чому колегія суддів також додає, що наданий відповідачем відеозапис не підтверджує вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення та не спростовує вказаних вище висновків суду першої інстанції, оскільки з нього вбачаються лише обставини, на які посилається позивач та свідок, тобто підтверджується, що ОСОБА_2 зупинив автомобіль під забороняючим дорожнім знаком, увімкнув аварійні вогні та ремонтував двері автомобіля, коли до нього під'їхали працівники поліції.

Тобто, позивач допустив вимушену зупинку в зоні дії заборонного дорожнього знаку 3.34 в умовах крайньої необхідності через несправність дверей в автомобілі (при цьому на відео помітно, що двері до кінця не зачинені).

Відповідно до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

За таких, обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що діяння ОСОБА_2 виключає адміністративну відповідальність та не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, у зв'язку з чим наявні підстави для задоволення його позову про скасування постанови відповідача.

Колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції правильним і таким, що відповідає вимогам ст. ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність рішення суду не спростовують.

Відтак, апеляційна скарга інспектора СРПП №2 Баштанського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області Федорова С.С. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу інспектора СРПП №2 Баштанського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області Федорова Сергія Сергійовича залишити без задоволення, а постанову Баштанського районного суду Миколаївської області від 15 червня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали апеляційного суду в повному обсязі.

Головуючий В.О.Скрипченко

Суддя О.С.Золотніков

Суддя Ю.В.Осіпов