Справа № 642/2115/17
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2017-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2017 р.Справа № 642/2115/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: Чалого І.С.
Суддів: П`янової Я.В. , Зеленського В.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 06.06.2017 по справі № 642/2115/17
за позовом ОСОБА_1
до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України
про визнання дії та рішення протиправними та зобов`язання вчинення певних дій щодо обчислення, призначення соціальних виплат та допомоги,
ВСТАНОВИЛА:
Позивач - ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 ), звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України, в якому просив суд визнати протиправним та скасувати п. 5 протоколу № 34 від 07.04.2017 Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та призначенням компенсаційних сум; визнати протиправною відмову Міністерства оборони України в призначенні і виплаті позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" та Порядку "Про призначення і виплату одноразової грошової допомоги….." затвердженого постановою КМУ № 975 від 25 грудня 2013 року; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 подати висновок за формою (додаток 13 Наказу №530) та документи до нього розпорядникові бюджетних коштів Міністерства оборони України про виплату позивачеві одноразової грошової допомоги передбаченої ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" та Постановою КМУ 975 від 25.12.2013 року "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги…" та Наказу Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014; зобов`язати Міністерство оборони України розглянути та вирішити питання про призначення йому одноразової грошової допомоги у розмірі 150 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб відповідно до ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей", Порядку "Про призначення і виплату одноразової грошової допомоги..." затвердженого постановою КМУ № 975 від 25 грудня 2013 року та Наказу Міністра Оборони України № 530 від 14.08.2014 року; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до ст. 267 КАС України подати у 15-денний строк після набрання чинності рішення, звіт про виконання судового рішення; зобов`язати Міністерство оборони України відповідно до ст. 267 КАС України подати у 45-денний строк після набрання чинності рішення, звіт про виконання судового рішення.
Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 06.06.2017 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано п. 5 протоколу № 34 від 07.04.2017 р. Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та призначенням компенсаційних сум.
Визнано протиправною відмову Міністерства оборони України в призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги відповідно до ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" та Порядку "Про призначення і виплату одноразової грошової допомоги….." затвердженого постановою КМУ № 975 від 25 грудня 2013 р.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 подати висновок за формою (додаток 13 Наказу №530) та документи до нього розпорядникові бюджетних коштів Міністерства оборони України про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги передбаченої ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" та Постановою КМУ 975 від 25.12.2013 року "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги…" та Наказу Міністра оборони України № 530 від 14.08.2014.
Зобов`язано Міністерство оборони України розглянути та вирішити питання про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 150 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб відповідно до ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей", Порядку "Про призначення і виплату одноразової грошової допомоги..." затвердженого постановою КМУ № 975 від 25 грудня 2013 року та Наказу Міністра оборони України № 530 від 14.08.2014.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Відповідач - Міністерство оборони України, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції скасувати постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 06.06.2017 та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. В обгрунтування апеляційної скарги вказав, що судом першої інстанції не було враховано той факт, що позивачем не було надано копію документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане з вчиненням особою злочину чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження. Також відповідач вважає, що виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, які проходили строкову військову службу у прикордонних військ колишнього СРСР, має здійснюватися Державною прикордонною службою України.
Скориставшись правом подання заперечень на апеляційну скаргу, позивач вказав, що відповідачем не надано жодного доказу, який би свідчив про те, що його дії або рішення грунтуються на нормах права, у зв`язку з чим просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.
Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання 05.10.2017 за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач з 26.10.1979 року по 20.02.1982 року проходив строкову військову службу у збройних Силах СРСР, в тому числі у складі діючої армії у складі військової частини НОМЕР_1 та НОМЕР_2 під час бойових дій (виконання інтернаціонального обов`язку) в Демократичній Республіці Афганістан, що підтверджується військовим квитком.
Під час проходження строкової військової служби у Демократичній Республіці Афганістан ОСОБА_1 отримав мінно-вибухове осколочне поранення голови, лівої руки, лівої ноги, ЗЧМТ, контузію, що підтверджується витягом з протоколу ЦВЛК № 2786 від 13.11.2013 (а.с. 9).
Відповідно до висновку фахівця у галузі судово-медичної експертизи від 05 листопада 2013 року зазначені поранення у ОСОБА_1 могли бути отримані в період бойових дій на території Демократичної Республіки Афганістан, тобто в зазначений строк (а.с. 10-11).
12.02.2014 позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності у зв`язку з пораненням (травмою), контузією, пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країни, де велись бойові дії, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК від 12.02.2014 серії ААБ (а.с. 8).
Вважаючи, що отримав право на одноразову грошову допомогу звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням групи інвалідності, яка пов`язана з отриманням травми під час виконання обов`язків військової служби, у відповідності до ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві".
Однак, на своє звернення отримав відмову від ІНФОРМАЦІЯ_1 , що слугувало підставою для звернення останнього до суду.
Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 31.03.2016 по справі №820/439/16 визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо неподання у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновку щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" та Постановою КМУ № 975 від 25.12.2013 року "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" та зобов`язано Харківський обласний військовий комісаріат подати розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" та Постановою КМУ № 975 від 25.12.2013 року "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві"(а.с. 12-15).
На виконання рішення суду та в порядку, передбаченому п. 13 Постанови КМУ від 25.12.2013 № 975, ІНФОРМАЦІЯ_2 направив висновок та документи позивача до Департаменту фінансів Міністерства оборони України для призначення одноразової грошової допомоги.
На засіданні Комісії Міністерства оборони стосовно призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", комісія дійшла висновку, про необхідність повернення документів позивача щодо призначення грошової допомоги на доопрацювання з посиланням на п. 17 Постанови КМУ № 975 від 25.12.13 року.
Такі дії Міністерства оборони України позивач оскаржив до суду.
Постановою Краснокутського районного суду Харківської області від 06.09.2016 по справі № 627/1047/16-а, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2016, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково, а саме визнано протиправною відмову Міністерства оборони України в призначені та виплаті одноразової грошової допомоги відповідно до ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей", Постанови КМУ №975 від 25.12.2013р. "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги …" та Наказу Міністерства Оборони України №530 від 14.08.2014 та зобов`язано Міністерство оборони України розглянути питання, щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги передбачену ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" та Порядком затвердженим Постановою КМУ 975 від 25.12.2013 року "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги…"(а. с. 16-22).
Згідно витягу з протоколу засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 07.04.2017 протокол № 34 п. 5, комісія дійшла висновку про відмову в призначені одноразової грошової допомоги, так як ОСОБА_1 на день звільнення з військової служби проходив службу в прикордонних військах КДБ СРСР, а витрати, пов`язані з виплатою одноразової грошової допомоги особам, які проходили службу в Прикордонних військах мають здійснюватися Державною прикордонною службою України, крім того заявником не подано документ, про обставини поранення (а.с. 7).
Не погодившись із такими діями відповідача, ОСОБА_1 знову звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Міністерством оборони України не надано доказів правомірності своїх дій, рішення, які полягають у відмові в призначенні одноразової грошової допомоги позивачу, а тому дійшов висновку, що останній має право на нарахування та виплату одноразової грошової допомогу як військовослужбовцю, який отримав ІІІ групу інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби у розмірі та порядку, встановленому Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, а порушені права позивача підлягають судовому захисту (а.с. 50-55).
Надаючи правову оцінку обставинам справи та здійснюючи перегляд рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги Міністерства оборони України, колегія суддів виходить з наступного.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України "Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-ХІІ), "Про внесення змін до деяких законів України з питань соціального захисту військовослужбовців" від 04.07.2012 № 5040-VI (далі - Закон № 5040-VI), Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 року "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" (далі - Постанова № 975) та наказом Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014 "Про затвердження Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей" (далі - Наказ №530), зареєстрований у Міністерстві юстиції 20.10.2014 року за №1294/26071.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, визначені Законом № 2011-XII.
Згідно статті 1 вищевказаного Закону, соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
У ч. 1 ст. 3 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що він поширюється, зокрема на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби.
Відповідно до п. 1 ст. 16 Закону № 2011-ХІІ, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 16 вказаного Закону одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Відповідно до ст. 23 Законом України № 2011-ХІІ, фінансове забезпечення витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів, що передбачаються в Державному бюджеті України на відповідний рік для Міністерства оборони України, розвідувальних органів України та інших центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування та правоохоронні органи, інших джерел, передбачених законом.
Таким чином, оскільки інвалідність позивача настала внаслідок поранення, отриманого ним під час виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії, ОСОБА_1 має право на отримання одноразової грошової допомоги згідно статті 16 Закону № 2011-ХІІ та в порядку, передбаченому Постановою № 975.
Окрім того, право позивача на отримання одноразової грошової допомоги згідно статті 16 Закону № 2011-ХІІ та в порядку, визначеному Постановою № 975 від Міністерства оборони України також встановлено постановою Харківського окружного адміністративного суду від 31.03.2016 по справі №820/439/16 та постановою Краснокутського районного суду Харківської області від 06.09.2016 по справі № 627/1047/16-а , а відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
У вказаних судових рішеннях суди дійшли висновку про те, що обов`язок по призначенню та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому інвалідності, пов`язаної із виконанням обов`язків військової служби під час здійснення інтернаціонального зобов`язання, покладений саме на Міністерство оборони України, оскільки законодавцем передбачено прирівняння соціального захисту військовослужбовців Радянської армії до військовослужбовців Збройних Сил України.
Вказані преюдиційні обставини та правові висновки, встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили та не скасовано в установленому порядку, в адміністративній справі № 820/2565/16 та № 627/1047/16-а, вважаються колегією суддів встановленими та такими, щодо яких надана правова оцінка.
Таким чином колегія суддів відхиляє доводи апелянта в частині того, що вирішення питання про призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності входить до компетенції Державної прикордонної служби України.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що обов`язок для призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому 3 групи інвалідності, у зв`язку з травмою, пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби, покладений саме на Міністерство оборони України.
Спірним у вказаній справі є правомірність прийнятого рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або внаслідок інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, № 34 від 07.04.2017 ( п. 5 протоколу) щодо відмови Міністерства оборони України в призначенні і виплаті позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з відсутністю документа, який свідчить про обставини поранення.
Відповідно до п. 21.7.Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України 14 серпня 2008 № 402 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за №1109/15800 (далі - Положення № 402) постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченої копії Акта про нещасний випадок (додаток 1 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року № 36 (0169-01 ), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за № 169/5360 (зі змінами)), у яких зазначаються обставини отримання поранення (контузії, травми, каліцтва). На військовослужбовців довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) оформляється у 2 примірниках, перший подається у госпітальну (гарнізонну) ВЛК, а другий зберігається постійно в особовій справі військовослужбовця. У виняткових випадках допускається розгляд ВЛК копії вказаної довідки, засвідченої відповідною посадовою особою та скріпленої гербовою печаткою військової частини (закладу охорони здоров`я Збройних Сил України).
Згідно з п. 21.8. Положення № 402 при медичному огляді військовослужбовців, колишніх військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на збори, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) до введення в дію Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 04 січня 1994 року № 2 (0177-94), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 липня 1994 року за № 177/386, і не мають довідки, виданої військовою частиною, ВЛК можуть бути прийняті до уваги достовірні документи про причини і обставини одержання військовослужбовцем поранення (контузії, травми, каліцтва) (записи про первинне звернення по медичну допомогу із зазначенням обставин одержання поранення (травми), витяг із історії хвороби, матеріали службового розслідування, дізнання, досудового слідства за фактом поранення (травми) та інші медичні або військово-облікові документи).
З аналізу вказаних нормативно-правових актів вбачається, що документом, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження може бути будь-який документ, який містить таку інформацію.
Висновком фахівця з питань судово-медичної експертизи від 05.11.2013 не встановлено в діях позивача протиправного діяння на момент отримання поранення (контузії), і цей висновок є належним документом, що і свідчить про причини та обставини поранення, травми, контузії та захворювання, що також підтверджується протоколом ЦВЛК № 2786 від 13.11.2013 (а.с. 9,10).
Таким чином, позивачем надано всі необхідні документи, що визначені Наказом № 530, для отримання одноразової грошової допомоги, а тому колегія суддів вважає безпідставним посилання апелянта на те, що позивачем не надано документ про обставини поранення, що мало наслідком відмову в призначенні одноразової грошової допомоги.
За таких обставин, з врахуванням наведених вище положень чинного законодавства України, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог позивача в частині визнання протиправною та скасування п. 5 протоколу № 34 від 07.04.2017 з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, визнання протиправною відмову Міністерства оборони України у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відповідно до Порядку № 975 та зобов`язання Міністерства оборони України розглянути та вирішити питання про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 150 кратного прожиткового мінімуму відповідно до ст. 16 Закону № 2011-ХІІ та згідно Порядку № 975 й Наказу № 530.
Колегія суддів зазначає, що оскільки рішення щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги можливо прийняти на підставі наданих позивачем документів та висновку Харківського обласного військового комісаріату згідно приписів пункту 13 Порядку № 975, то, з метою повного та всебічного захисту порушеного права позивача на отримання допомоги, наявні підстави для зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 надіслати висновок з документами про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги на адресу Міністерства оборони України.
Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції в частині зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 подати висновок за формою (додаток 13 Наказу № 530) та документи до нього розпорядникові бюджетних коштів Міністерства оборони України про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, яка передбачена статтею 16 Закону № 2011-ХІІ та в порядку, визначеному Постановою № 975.
Враховуючи те, що постанова суду першої інстанції оскаржується відповідачем виключно в частині задоволення позовних вимог, колегія суддів не вбачає правових підстав для перегляду рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог.
Згідно з ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки.
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 197, п. 1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.
Постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 06.06.2017 по справі № 642/2115/17 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає в силу приписів ч. 10 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Чалий І.С.
Судді П`янова Я.В. Зеленський В.В.