Справа № 219/4139/17
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Харченко О.П.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 року справа №219/4139/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Сіваченка І.В.

суддів: Шишова О.О., Чебанова О.О.,

секретар судового засідання Борисов А.А.,

за участі представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18 серпня 2017 року у справі № 219/4139/17 за позовом ОСОБА_3 до Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дію,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі Управління) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дію.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що він отримував пенсію за вислугу років після звільнення з ОВС МВС України 13.12.2001 відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі Закон № 2262-ХІІ), перебував на обліку в Управлінні та отримував пенсію за вислугу років. Після оформлення пенсії він працював і вирішив перейти на пенсію за віком. З 20.01.2017 йому була призначена пенсія за віком. Відповідач, провівши переведення на інший вид пенсії та перерахунок розміру пенсії, застосував показник середньої плати за 2007 рік, який було враховано при призначенні попереднього виду пенсії - пенсії за вислугу років. 10.03.2017 він звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії за Законом України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-ІV) із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням вказаної пенсії, а саме: за 2013, 2014, 2015 роки. Відповідач повідомив, що пенсія за Законом №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік йому обчислена правильно.

Однак, позивач вважає, що при призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах підлягає застосуванню середня заробітна плата, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, відповідно до ст. 40 Закону № 1058-IV, оскільки при призначенні йому пенсії за вислугу років пенсія обчислювалася в процентному відношенні від відповідних сум грошового забезпечення і показник середньої заробітної плати при її призначенні не застосовувався, а тому звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом. Просив визнати протиправною бездіяльність Управління щодо нездійсненні йому перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2013, 2014, 2015 роки та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплачувати йому пенсію за віком відповідно до ч.2 ст. 40 Закону № 1058-IV починаючи з 20.01.2017 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Від відповідача надійшли письмові заперечення проти адміністративного позову, в якому він проти задоволення позову заперечує, посилаючись на те, що позивач перебуває на обліку у Управлінні та одержує пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV з 20.01.2017. Пенсія за віком призначена у зв'язку з переходом з 31.12.2016 з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV. Вказує, що при призначенні позивачу пенсії у зв'язку з переходом на інший вид пенсії відповідачем було застосовано показник заробітної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік - 1197,91 грн. Вважає, що пенсія позивачу розрахована відповідно до норм чинного пенсійного законодавства та права позивача відповідачем не були порушені.

Постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18 серпня 2017 року у справі № 219/4139/17 позов задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність Управління щодо нездійснення ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) перерахунку пенсії у зв'язку із переходом на інший вид пенсії з 31.12.2016 із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2013, 2014, 2015 роки .

Зобов'язано Управління здійснити ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) перерахунок пенсії за віком відповідно Закону № 1058-ІV, починаючи з 20.01.2017 із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії з 31.12.2016, тобто за 2013, 2014, 2015 роки.

Постанова мотивована тим, що оскільки позивачу було призначено інший вид пенсії за іншим законом у 2017 році, у зв'язку із переходом на інший вид пенсії з 31.12.2016 має застосовуватися середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2013-2015 роки, як це передбачено статтею 40 Закону № 1058-ІV.

Також, оскільки пенсія згідно Закону № 1058-ІV була призначена вперше, то для визначення розміру пенсії мають застосовуватися формули, які використовуються при призначенні пенсії вперше, а не ті формули та граничні розміри коштів, які використовуються при переході із одного виду пенсії на інший.

Таким чином, відповідачу при призначенні пенсії за віком у 2017 році у зв'язку із переходом на інший вид пенсії з 31.12.2016 необхідно було застосувати показники середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2013-2015 роки, а не показник середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що постанова місцевого суду є необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню, та просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що пенсія за віком призначена у зв'язку із переходом з 31.12.2016 з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV. Вказує, що при призначенні позивачу пенсії у зв'язку з переходом на інший вид пенсії відповідачем було застосовано показник заробітної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік - 1197,91 грн. Крім того, апелянт посилаючись на ч.3 ст. 42 Закону № 1058-IV стверджує, що оскільки ОСОБА_4 продовжує працювати, розмір пенсії з 20.01.2017 складає 1113,28 грн., зокрема:

785,67 грн. розмір пенсії за віком;

288,33 грн. доплата до прожиткового мінімуму (1074,00 грн.);

39,28 грн. доплата за 5 років понаднормативного стажу.

Вважає, що пенсія позивачу розрахована відповідно до норм чинного пенсійного законодавства та права позивача відповідачем не були порушені.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Інші особи, які беруть участь у справі, до апеляційного суду не прибули.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Сторони не заперечують, що, як вказує позивач, у 2001 році йому була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону № 2262-XII. Позивач перебував на обліку в Управлінні.

З матеріалів справи вбачається, що 20.01.2017 позивач перебуває на обліку у Управлінні та отримує пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-ІV.

Позивачу було призначено пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік.

Вбачається, що відповідачем при призначенні пенсії позивачу було застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік, а не показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки до призначення пенсії.

Проте, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік погодитись не можна з огляду на наступне.

До призначення пенсії за віком позивач отримував пенсію за вислугу років, призначену на умовах і в порядку, передбачених Законом № 2262-XII, при розрахунку якої взагалі не застосовувалася будь-яка середня заробітна плата в галузях економіки України, бралися зовсім інші показники, ніж ті, що використовуються відповідачем для нарахування пенсії за віком на умовах, передбачених Законом № 1058-ІV.

За частиною 3 статті 43 Закону № 2262-XII особам, які мають право на пенсію за цим Законом обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) премії в розмірах, установлених законодавством.

Отже, аналіз змісту даної правової норми вказує на однозначний висновок, що при обчисленні пенсії за вислугу років, призначеної згідно Закону № 2262-XII, за основу береться грошове забезпечення, яке, в свою чергу, складається з окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

У свою чергу, відповідно до статті 40 Закону № 1058-ІV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року.

Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Закон № 2262-XII не містить жодного посилання на показник «середня заробітна плата у галузях економіки України» (тим більше саме за 2007 рік).

За таких обставин, даний показник не має жодного відношення до пенсії позивача за вислугу років, що отримувалася ним, оскільки при її розрахунку він не застосувався взагалі, а тому і не повинен застосовуватися при розрахунку пенсії за віком.

Таким чином, оскільки формула розрахунку раніше призначеної пенсії не містила в собі такої складової як «середня заробітна плата (дохід), що передує року звернення за призначенням (перерахунком) пенсії», то висновок про необхідність застосування для призначення позивачу пенсії за віком показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України (тим більше за 2007 рік), є не вірним.

Статтею 5 Закону № 2262-XII визначено, що особам, звільненим з військової служби, іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей може призначатися (за їх бажанням) пенсія на умовах і в порядку, передбачених Законом № 1058-ІV.

Отже, умови й порядок обчислення цих пенсій визначені різними законодавчими актами. Тобто, законодавець окремо виділив призначення пенсії на умовах і в порядку, передбачених Законом № 1058-ІV.

Таким чином, в даному випадку відбулося саме призначення пенсії на умовах і в порядку, передбачених Законом № 1058-ІV.

Крім того, позивачу було саме припинено виплату пенсії за вислугу років, призначену відповідно до Закону № 2262-XII, по причині призначення пенсії за іншим Законом.

Таким чином, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції, що оскільки позивачу було призначено інший вид пенсії за іншим законом у 2017 році у зв'язку із переходом на інший вид пенсії з 31.12.2016, то має застосовуватися середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2013-2015 роки, як це передбачено статтею 40 Закону № 1058-ІV.

Також, оскільки, пенсія згідно Закону № 1058-ІV була призначена вперше, то для визначення розміру пенсії мають застосовуватися формули, які використовуються при призначенні пенсії вперше, а не ті формули та граничні розміри коштів, які використовуються при переході із одного виду пенсії на інший.

Слід зауважити, що переведення з одного виду пенсії на інший виконується в порядку, передбаченому частиною 3 статті 45 Закону № 1058-ІV. Як зазначено в нормі цієї статті, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії (частина 4 статті 45 вказаного Закону).

Отже, якщо проаналізувати наведені вище правові норми, то можна дійти висновку, що навіть при переведенні з одного виду пенсії на інший можуть застосовуватись норми частини 3 статті 45 Закону № 1058-ІV щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, тільки за бажанням пенсіонера. Матеріали справи не місять жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність такого бажання у позивача як на момент призначення пенсії за віком у 2016 році, так і на час вирішення спору в суді.

У частині 3 статті 45 даного Закону мова йде про переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсій по матеріалам пенсійної справи, що в даному випадку відсутнє, так як мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду на інший вид пенсії в межах одного Закону.

Однак, позивачу було призначено пенсію за іншим законом, оскільки після того, як ОСОБА_3 у 2001 році було призначено пенсію відповідно до Закону № 2262-XII, який передбачає інші, ніж Закон № 1058-ІV, підстави та порядок призначення пенсії, він звернувся за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-ІV вперше.

Після призначення першої пенсії позивач продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Відтак має бути застосований показник середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передували року його звернення за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV.

Вказане також знайшло своє підтвердження у правовій позиції викладеній у постанові Верховного Суду України від 31.03.2015 під час розгляду справи № 21-612а14, постанові від 09.06.2015 р. під час розгляду справи №21-550а14.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачу при призначенні пенсії за віком у 2017 році у зв'язку із переходом на інший вид пенсії з 31.12.2016, необхідно було застосувати показники середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2013-2015 роки, а не показник середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд, констатує, що відповідач не довів, що діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У звязку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

В повному обсязі ухвалу виготовлено 10 жовтня 2017 року.

Керуючись статтями 24, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області - залишити без задоволення.

Постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18 серпня 2017 року у справі № 219/4139/17 за позовом ОСОБА_3 до Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дію - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі.

Головуючий суддя: І.В.Сіваченко

Судді: О.О.Шишов

ОСОБА_5