Справа № 822/1883/17
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/1883/17

Головуючий у 1-й інстанції: Петричкович А.І.

Суддя-доповідач: Курко О. П.

10 жовтня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Совгири Д. І. Білоуса О.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Черняк А.В.,

представника третьої особи: Данилюка Р.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Відділу у м. Кам'янець-Подільському міськрайонного управління у Кам'янець-Подільському районі та м. Кам'янець-Подільському Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в липні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Відділу у м. Кам'янець-Подільському міськрайонного управління у Кам'янець-Подільському районі та м. Кам'янець-Подільському Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 серпня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, третя оосба - Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області подало апеляційну скаргу, у якій просило скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

В судовому засіданні представник третьої особи доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та за обставин викладених в ній просив суд задовольнити її, а постанову суду першої інстанції - скасувати.

Позивач в судове засідання не з'явився. Разом з тим, 25 вересня 2017 року на адресу суду через канцелярію надійшло клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Відтак, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності позивача та відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи представника третьої особи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що згідно з рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 16.05.2017 у цивільній справі №676/4695/16-ц, вирішено виділити у власність ОСОБА_3 із спільної власності по другому варіанту висновку експерта судової земельно-технічної експертизи №102Е-12/16 від 15.12.2016 року земельну ділянку площею 0,0301 га (яка зафарбована жовтим кольором-1), що відповідає ідеальній частці ОСОБА_3 у житловому будинку 49/100 частин, яка розташована по АДРЕСА_1 в м. Кам'янець - Подільському ( в межах точок 1, 2, 3, 11, 12, 13, 14, 15, 16), залишивши у спільному володінні співвласників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,0314 га, що розташована по АДРЕСА_1 в м. Кам'янець - Подільському (зафарбована зеленим кольором).

Рішенням № РВ-017 від 08 червня 2017 року відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з таких підстав: 1) невідповідність електронного документа установленим вимогам, а саме: XCD Схема Наявні зауваження щодо валідності електронного документу. Реєструєма (мі) ділянка/ділянки не перекриває (ють) площу ділянок/ділянки у системі на 51% [1b]; 2) знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини ( стор. 8 справи).

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженої постанови виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Згідно ч.4 ст. 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" №3613-VI (далі - Закон №3613-VI) для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються:

- заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин;

- оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки;

- документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа.

Відповідно до ч.6 ст.24 Закону №3613-VI підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є:

- розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора;

- подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі;

- невідповідність поданих документів вимогам законодавства;

- знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Процедура та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру визначені Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1051 від 17.10.2012 (далі - Порядок).

Пунктом 111 Порядку встановлено, що державний кадастровий реєстратор для здійснення державної реєстрації земельної ділянки протягом 14 календарних днів з дня реєстрації відповідної заяви перевіряє:

1) відповідність поданих документів вимогам, передбаченим пунктом 67 цього Порядку;

2) електронний документ відповідно до пункту 74 цього Порядку.

Відповідно до п.67 Порядку документи, які є підставою для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, мають відповідати таким вимогам:

- текст документів має бути написаний розбірливо;

- документи не мають містити підчищення або дописки, закреслені слова чи інші не обумовлені в них виправлення, орфографічні та арифметичні помилки, бути заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст;

- документи мають відповідати вимогам Закону України "Про Державний земельний кадастр" та цього Порядку.

Згідно з п.74 Порядку державний кадастровий реєстратор протягом строку, встановленого пунктом 73 цього Порядку, перевіряє електронний документ на відповідність:

1) даним Державного земельного кадастру (геодезичній та картографічній основам, даним кадастрових карт (планів);

2) вимогам до змісту, структури і технічних характеристик такого документа згідно з додатком 1;

3) даним документації із землеустрою та оцінки земель.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до відділу Держземагентства із заявою про державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,0301 га, яка була виділена йому відповідно до рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 16.05.2017 по справі №676/4695/16-ц із земельної ділянки площею 0,0615 га, яка перебувала у спільній власності.

Відтак, позивач реалізовував своє право на реєстрацію права власності, що не потребує доказування, відповідно до вимог ч.1 ст.72 КАС України.

Згідно з ч.1 ст.72 КАС України, обставини встановлені судовим рішенням в тому числі у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Таким чином, позивач реалізовує своє право власності шляхом реєстрації земельної ділянки, що встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили і це рішення є обов'язковим для виконання.

Колегія суддів звертає увагу, що державний кадастровий реєстратор фактично відмовив позивачу у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, оскільки земельна ділянка, яку передбачається зареєструвати, знаходиться в межах іншої земельної ділянки, а іншою ділянкою є земельна ділянка, яка поділена, згідно рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 16.05.2017 у справі №676/4695/16-ц.

У відповідності до ч. 10 ст. 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об'єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника.

Згідно з ч.1-2 с. 27 Закону №3613-VI, у разі поділу або об'єднання земельних ділянок запис про державну реєстрацію земельної ділянки та кадастровий номер земельної ділянки скасовуються, а Поземельна книга на таку земельну ділянку закривається. У Поземельній книзі на земельні ділянки, сформовані в результаті поділу або об'єднання земельних ділянок, здійснюється запис про такий поділ чи об'єднання із зазначенням скасованих кадастрових номерів земельних ділянок.

Відповідно до п.136 Порядку, відомості до Державного земельного кадастру про земельну ділянку в разі її поділу чи об'єднання з іншою земельною ділянкою вносяться на підставі заяви про державну реєстрацію земельної ділянки, яка утворилася в результаті такого поділу чи об'єднання, шляхом здійснення Державним кадастровим реєстратором таких дій:

1) скасування державної реєстрації земельної ділянки шляхом закриття Поземельної книги відповідно до пункту 60 цього Порядку із скасуванням кадастрового номера земельної ділянки за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру;

2) здійснення державної реєстрації земельної ділянки, яка утворилася в результаті поділу чи об'єднання, згідно з пунктами 107 - 111 і 113 цього Порядку;

3) внесення до Поземельної книги на земельну ділянку, сформовану в результаті поділу чи об'єднання земельних ділянок, запису про такий поділ чи об'єднання із зазначенням скасованого кадастрового номера земельної ділянки шляхом:

проставлення на титульному аркуші Поземельної книги в паперовій формі позначки про утворення земельної ділянки в результаті поділу чи об'єднання за формою згідно з додатком 28, в якій зазначаються скасований кадастровий номер земельної ділянки, підстава для поділу чи об'єднання земельної ділянки, дата такого поділу чи об'єднання, відомості про Державного кадастрового реєстратора, який зробив позначку;

проставлення на титульному аркуші Поземельної книги в електронній формі відповідної електронної позначки за власним електронним цифровим підписом Державного кадастрового реєстратора;

4) внесення до Поземельної книги на земельну ділянку, сформовану в результаті поділу чи об'єднання земельних ділянок, запису про обмеження у використанні земельної ділянки, яка поділена чи об'єднана з іншою (крім випадків, коли обмеження поширювалося лише на частину земельної ділянки, яка в результаті поділу земельної ділянки не увійшла до сформованої земельної ділянки).

Відтак, чинним законодавством визначено послідовний алгоритм проведення державної реєстрації земельної ділянки, яка утворилась в разі її поділу. В порушення вимог Закону №3613-VI і Порядку, відповідач не скасував державну реєстрацію земельної ділянки, яка була поділена за судовим рішенням, та відмовив у державній реєстрації земельної ділянки, яка була утворена в результаті поділу.

Що стосується посилання апелянта на функціональну можливість програмного забезпечення Державного земельного кадастру, яка не дозволяє скасувати державну реєстрацію земельної ділянки ОСОБА_3, суд зазначає наступне.

Позивачу рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 16.05.2017 року у цивільній справі № 676/4695/16-ц виділено у власність із спільної власності відповідну земельну ділянку, тобто відбувся поділ однієї земельної ділянки на дві, що в послідуючому стало підставою для виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки. 08 червня 2017 року відповідач відмовив у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

Однак, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач порушив право позивача на реєстрацію земельної ділянки, яка належить йому на праві приватної власності, оскільки це є обмеженням права власності ОСОБА_3

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час ії розгляду, а відтак, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 серпня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 11 жовтня 2017 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Совгира Д. І. Білоус О.В.