Справа № 233/6303/16-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2017-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Малінов О.С.
Суддя-доповідач - Міронова Г.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2017 року справа №233/6303/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Міронової Г.М., суддів Арабей Т.Г., Геращенка І.В., секретар судового засідання Святодух О.Б., за участю представника відповідача 2 Майстренко Н.В., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 07 серпня 2017 р. у справі № 233/6303/16-а за позовом ОСОБА_3 до Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (відповідач 2) про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 16.12.2016 року звернувся до суду з позовом до Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просив: визнати рішення Комісії з питань підтвердження пільгового стажу при головному Управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області від 07.09.2016 року № 42/364 та рішення Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 30 вересня 2016 року незаконними та скасувати їх; зобов'язати Костянтинівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з ІНФОРМАЦІЯ_1 з урахуванням пільгового стажу роботи за Списком № 2 з 14.01.1980 року по 02.01.1991 року на посаді «шліфувальника скловиробів» в Костянтинівському державному підприємстві «Завод «Автоскло» ім. К.Т. Бондарева» (а.с. 1-3).

Постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 07 серпня 2017 року у справі № 233/6303/16-а адміністративний позов задоволено.

Визнано рішення Комісії з питань підтвердження пільгового стажу при головному Управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області від 07.09.2016 року № 42/364 та рішення Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 30 вересня 2016 року незаконними та скасувати їх.

Зобов'язано Костянтинівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області призначити ОСОБА_3 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 04 липня 2016 року з урахуванням пільгового стажу роботи за Списком № 2 з 14.01.1980 року по 02.01.1991 року на посаді «шліфувальника скловиробів» у Костянтинівському державному підприємстві «Завод «Автоскло» імені К.Т. Бондарева».

Вирішено питання судових витрат (а.с. 104-106).

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач 1 та відповідач 2 подали апеляційні скарги, в яких просили скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач 1 вказує на те, що згідно з Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до страхового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах та за вислугу років, що затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 року № 18-1, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визнання правонаступника пільговий стаж підтверджується Комісією з питань підтвердження стажу роботи на пільгових умовах при головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Костянтинівське державне підприємство «Завод «Автоскло» ім. К.Т. Бондарєва» припинило свою господарську діяльність за судовим рішенням.

Таким чином, до Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області були направлені: копія архівної довідки від 02.09.2015 року № 35/175 щодо відсутності архівів виробництва, копія довідки пільгового характеру від 05.05.2004 року № 40/12, видана Костянтинівським Заводом «Автоскло» ім. К.Т. Бондарева для підтвердження факту пільгової роботи по Списку № 2 на посаді шліфувальника скловиробів з 14.01.1980 року по 02.01.1991 року.

Комісією з питань підтвердження стажу роботи на пільгових умовах було прийнято Рішення від 07.09.2016 року № 42/364 про відмову в підтвердженні періоду роботи з 14.01.1980 року по 02.01.1991 року на пільгових умовах за Списком № 2 на посаді шліфувальника скловиробів в Костянтинівському державному підприємстві «Завод «Автоскло» ім. К.Т. Бондарєва», оскільки зазначена посада не передбачена Списками виробництв, цехів, професій та посад при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженими Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173, такі як чинні на період роботи особи.

Пільговий стаж позивача враховано по довідці уточнюючого характеру від 24.06.2016 року № 9 за період роботи у науково-виробничому підприємстві «Кварсит», який склав 00 років 01 місяць 06 днів.

За таких обставин, відповідачем 1 винесено рішення від 30.09.2016 року № 2072 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2, у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу по Списку № 2.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідачем 2 зазначено, що підтвердження стажу роботи ліквідованого підприємства, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах здійснюється тільки рішеннями Комісій, створених при головних управліннях.

07.09.2016 року Комісією при головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області було прийнято рішення щодо відмови у підтвердженні періоду роботи на пільгових умовах за Списком № 2 за період з 14.01.1980 року по 02.01.1991 року на Костянтинівському державному підприємстві «Завод «Автоскло» ім. К.Т. Бондарєва» на посаді «шліфувальника скловиробів», оскільки зазначена посада не передбачена Списками виробництв, цехів, професій та посад при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженими Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173, такі як чинні на період роботи особи.

Рішенням Вищого адміністративного суду України від 18.06.2015 року № К/800/64966/14 було відмовлено у призначенні пенсії з аналогічних підстав.

Зазначає, що комплексний аналіз норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією повний робочий день.

Звертає увагу, що довідка № 40/12 від 05.05.2004 року про особливий характер роботи з 14.01.1980 року по 02.01.1991 року на Костянтинівському державному підприємстві «Завод «Автоскло» ім. К.Т. Бондарєва», яку надав позивач, та яка підписана генеральним директором ОСОБА_6, викликає сумнів, оскільки з 27.03.2002 року розпочато процедуру ліквідації державного підприємства «Завод «Автоскло» ім. К.Т. Бондарєва», ліквідатором призначено Тітова О.І., а тому ОСОБА_6 не мав повноважень на дату видачі довідки. Перевірити надані документи неможливо, оскільки документи з кадрових питань Костянтинівського державного підприємства «Завод «Автоскло ім. К.Т. Бондарєва» до архівного відділу Костянтинівської міської ради не надходили.

Вказує на те, що повноваження щодо призначення пенсії відноситься до компетенції управлінь Пенсійного фонду, а тому суди не можуть перебирати на себе функції з призначення пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, пояснення представника відповідача 2, надані заперечення, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційних скаргах, залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач у зв'язку з досягненням пенсійного віку, ІНФОРМАЦІЯ_1 подав заяву до відповідача 1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с. 17).

У зв'язку з припиненням господарської діяльності Костянтинівським державним підприємством «Завод «Автоскло» ім. К.Т. Бондарєва» за судовим рішенням, на підставі заяви позивача № 28 про підтвердження періоду роботи з 14.01.1980 року по 02.01.1991 року на посаді шліфувальника скловиробів як роботи за Списком № 2, Рішенням Комісії з питань підтвердження пільгового стажу при Головному управлінні Пенсійного фонду України від 07.09.2016 року № 42/364 ОСОБА_3 було відмовлено у зарахуванні до стажу за п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоду роботи з 14.01.1980 року по 02.01.1991 року на посаді «шліфувальника скловиробів» в Костянтинівському державному підприємстві «Завод «Автоскло» ім. К.Т. Бондарєва», у зв'язку з відсутністю цієї посади у Списку № 1173 від 22.08.1956 року (а.с.11).

На підставі зазначеного рішення 30 вересня 2016 року Костянтинівським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області було також винесено рішення про відмову в призначенні пільгової пенсії за віком. Зазначене рішення мотивоване тим, що позивач не має достатнього пільгового стажу за Списком № 2. Згідно розрахунку стажу відповідача пільговий стаж позивача становить 0 років 1 місяць 06 днів. (а.с. 10).

Спірним у справі є правомірність дій відповідача 2 щодо незарахування до пільгового стажу позивача за п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоду роботи з 14.01.1980 року по 02.01.1991 року на посаді «шліфувальника скловиробів» в Костянтинівському державному підприємстві «Завод «Автоскло» ім. К.Т. Бондарєва» та правомірність дій відповідача 1 щодо відмови у призначенні пільгової пенсії, у зв'язку з недостатністю пільгового стажу за Списком № 2.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Положенням ч.1 ст. 9 Закону № 1058 передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Стаття 4 Закону № 1058 зазначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Згідно з абзацом 1 п. 2 Прикінцевих положень Закону № 1058 (в редакції що діяла на момент виникнення спірних відносин), пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди:

1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Статтею 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788 (далі - Закон № 1788) особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з

вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції, що діяла на момент звернення позивача за призначенням пенсії) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників ( 461-2016-п ), затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років у чоловіків і не менше 21 року у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року № 58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім'я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв'язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

З трудової книжки ОСОБА_3 НОМЕР_1 вбачається, що він з 14.01.1980 року по 02.01.1991 року працював на посаді «шліфувальника скловиробів» на Костянтинівському заводі «Автоскло» та з 16.05.2016 року по 21.06.2016 року на посаді «шліфувальника скловиробів» на КДНВП «Кварсит» (а.с. 12-13).

У 1989 році Костянтинівський завод «Автоскло» перейменовано у Виробниче об'єднання «Автоскло» згідно наказу від 21.12.1988 року № 1057.

У 1999 році створено Державне підприємство «Завод «Автоскло», якому присвоєно ім'я К.Т. Бондарєва згідно постанови КМУ № 1333 від 22.07.1999 року.

Записи про спірні періоди роботи у 1980-1991 роках засвідчені відповідною печаткою підприємств і дефектів їх вчинення не мають.

Отже, в даному випадку колегія суддів зазначає, що факт роботи позивача у період з 14.01.1980 року по 02.01.1991 року підтверджується відомостями трудової книжки, які були внесені відповідно до діючого законодавства.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (п. 20 Порядку № 637).

В уточнюючій довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Позивачем були надані довідки: № 40/12 від 05.05.2004 року та від 24.06.2016 року про підтвердження наявного пільгового стажу за Списком № 2, відповідно до яких ОСОБА_3 працював повний робочий день з 14.01.1980 року по 02.01.1991 року на заводі «Автоскло» та з 16.05.2016 року по 21.06.2016 року на КДНВП «Кварсит», виконував роботи за професією «шліфувальника скловиробів, зайнятого шліфуванням скловиробів ручним способом», що передбачено Списком № 2 Розділ ХVIIІ підрозділ «1» пункт 18.1а згідно постанови Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 року (а.с. 14-15).

Зазначені довідки відповідають формальним вимогам, наведеним вище.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що періоди роботи позивача на Костянтинівському державному підприємстві «Завод «Автоскл» імені К.Т. Бондарєва» в якості «шліфувальника скловиробів» з 14.01.1980 року по 02.01.1991 року, підтверджено відомостями трудової книжки та уточнюючою довідкою.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови від 1 серпня 1992 року № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року № 383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

У пункті 4.2 зазначеного Порядку застосування списків йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Зазначена позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2014 року у справі № 21-307а14 та згідно абз. 2 ч. 1 ст. 244-2 КАС України має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

З урахуванням наведеного, факт роботи позивача за списком № 2 з 14.01.1980 року по 02.01.1991 року на посаді «шліфувальника скловиробів» на Костянтинівському державному підприємстві «Завод «Автоскло» ім. К.Т. Бондарєва» підтверджено трудовою книжкою та довідкою уточнюючою пільговий характер роботи № 40/12 від 05.05.2004 року.

Колегія суддів не бере до уваги доводи апелянтів стосовно того, що на час роботи позивача на Костянтинівському державному підприємстві «Завод «Автоскло» ім. К.Т. Бондарєва» з 14.01.1980 року по 02.01.1991 року «шліфувальником скловиробів» діяла постанова Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173, в якій зазначена вище професія не передбачена за Списком № 2, з огляду на наступне.

Дійсно, Списком № 2 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, професія шліфувальника скловиробів не передбачена. Проте, професія шліфувальника скловиробів віднесена до Списку № 2 розділ ХVІІІ, підрозділ «1а», код КП 2190100а-19669 постановою Кабінету Міністрів СРСР № 10 від 26.01.1991 р.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 р.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач працював на посаді «шліфувальника скловиробів» як до внесення цієї посади до списку № 2, так і після цього на тій же посаді у КНВП «Кварсит», період роботи на якому зарахований відповідачами до пільгового стажу позивача за списком № 2.

Крім того, відповідно до наказу № 411 від 25.07.1994 року ВО «Автоскло», наказу № 252 від 05.11.2015 року посада «шліфувальник скловиробів» була атестована, що підтверджує шкідливий характер роботи як до так і після проведення атестації (а.с. 15, 83-87).

У зв'язку із вищенаведеним, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач має більше 10 років пільгового стажу за Списком № 2 та має право на призначення пенсії на пільгових умовах з 04 липня 2016 року.

Таким чином рішення Комісії з питань підтвердження пільгового стажу при головному Управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області від 07.09.2016 року № 42/364 та рішення Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 30 вересня 2016 року є неправомірними та підлягають скасуванню.

Позовні вимоги щодо зобов'язання Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області призначити ОСОБА_3 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з ІНФОРМАЦІЯ_1 з урахуванням пільгового стажу роботи за Списком № 2 з 14.01.1980 року по 02.01.1991 року на посаді «шліфувальника скловиробів» в Костянтинівському державному підприємстві «Завод «Автоскло» ім. К.Т. Бондарєва» підлягають задоволенню.

Зазначений спосіб судового захисту узгоджується з повноваженнями суду при вирішенні справи відповідно до абзаців 10, 11 частини 2 статті 162 КАС України та дискреційними функціями відповідача.

Посилання апелянта на рішення Вищого адміністративного суду України від 18.06.2015 року № К/800/64966/14 колегія суддів не бере до уваги, оскільки позивач у вказаній справі не працював на посаді «шліфувальник скловиробів» після 16.01.2003 року, тобто після внесення цієї посади до Списку № 2, а ОСОБА_3 працював, що зазначено вище.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Доводи стосовно того, що ОСОБА_6 не мав повноважень на дату видачі довідки № 40/12 від 05.05.2004 року, судом не приймаються до уваги, оскільки відповідачами не надано доказів, які це підтверджують. Окрім того, підпис вчинила особа, яка виконувала обов'язки ОСОБА_6, про що вказано в самій довідці.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційних скарг та скасування постанови суду не вбачається.

Керуючись ст. ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, 206, 211, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення.

Постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 07 серпня 2017 р. у справі № 233/6303/16-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого адміністративного суду України, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Повний текст виготовлений 10 жовтня 2017 року.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді Т.Г. Арабей

І.В. Геращенко