Справа № 686/11598/16-а
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2017 року м. Київ К/800/20256/17

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді Шведа Е.Ю.,

суддів Гончар Л.Я.,

Черпіцької Л.Т.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за

касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому

на ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2017 року

та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2017 року

у справі № 686/11598/16-а

за позовом ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 06 липня 2016 року позов ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому (далі - Управління) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії задоволено частково.

19 квітня 2017 року Управління подало апеляційну скаргу на вказану постанову суду першої інстанції.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду 25 травня 2017 року в задоволенні клопотання Управління про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 липня 2016 року відмовлено, а вказані відповідачем причини пропуску процесуального строку щодо апеляційного оскарження вказаного рішення суду першої інстанції визнано неповажними.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду 29 травня 2017 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Управління на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 липня 2016 року відмовлено.

У касаційній скарзі Управління, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить вказані рішення цього суду скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. Доводи касаційної скарги мотивовані тим, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, правової оцінки обставин справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

Відмовляючи у задоволенні клопотання відповідача про поновлення строку на апеляційне оскарження та в подальшому - у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідач звернувся до суду апеляційної інстанції з пропуском строку на апеляційне оскарження, а підстави, вказані відповідачем, визнано неповажними.

Суд касаційної інстанції вважає такі висновки суду передчасними, з огляду на наступне.

Ст. 189 КАС України регламентовано дії судді суду апеляційної інстанції, які він повинен вчинити, отримавши апеляційну скаргу до свого провадження.

Так, відповідно до змісту ст. 189 КАС України, отримавши апеляційну скаргу, суддя-доповідач протягом трьох днів перевіряє її відповідність вимогам статті 187 цього Кодексу і за відсутності перешкод постановляє ухвалу про відкриття апеляційного провадження.

До апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 цього Кодексу, застосовуються правила статті 108 цього Кодексу, відповідно до якої саме суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 186 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Зі змісту наведених норм ст.ст. 108, 189 КАС України вбачається, що суддя-доповідач залишає апеляційну скаргу без руху у випадку, якщо апеляційна скарга подана після закінчення строків, установлених ст. 186 КАС, і особа яка її подала, не порушує питання про поновлення вказаного строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. Це дає право особі звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Саме суддя-доповідач одноособово приймає рішення про залишення апеляційної скарги без руху та відмовляє у відкритті апеляційного провадження в разі неподання такою особою заяви про поновлення строку апеляційного оскарження або якщо наведені нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження є неповажними.

У порушення наведених норм процесуального права суд апеляційної інстанції не залишив апеляційну скаргу Управління без руху, вважаючи, що останнім пропущено строк апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції і підстави, вказані ним у заяві, є неповажними, тим самим позбавив його можливості вказати інші підстави для поновлення зазначеного строку. Натомість, у непередбачений процесуальним законом спосіб, колегія суддів суду апеляційної інстанції, а не суддя-доповідач одноособово, визнала неповажними причини пропуску Управлінням строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції. У подальшому, суддя-доповідач одноособово 29 травня 2017 року відмовив у відкритті апеляційного провадження.

Наведене є безумовним порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконних судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно з ч. 1 ст. 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Отже, касаційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду апеляційної інстанції - скасуванню з направленням справи до цього суду для продовження її розгляду.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому задовольнити.

Ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2017 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та не підлягає оскарженню, проте може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: