Справа № 808/1580/14
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2017-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" вересня 2017 р. м. Київ К/800/11986/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого : Мороза В.Ф.

суддів: Голяшкіна О.В.

Шведа Є.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 15 травня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держземагенства у Запорізькій області, Реєстраційної служби Новомиколаївського районного управління юстиції в Запорізькій області, третя особа ОСОБА_3 про визнання незаконними та скасування наказів,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернувся з позовом, в якому просив: визнати незаконним та скасувати наказ ГУ Держземагенства в Запорізькій області про надання ОСОБА_3 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 21,7175 га, розташованої на території Любицької сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області та наказ №ЗП :03:005/00000007 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки загальною площею 21, 7175 га, розташованої на території Любицької сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області (кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_1) та передачу вказаної земельної ділянки в оренду ОСОБА_3; скасувати державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки площею 21,7175 га укладеного між ГУ Держземагенства в Запорізькій області та ОСОБА_3, зареєстрованого Реєстраційною службою Новомиколавського РУЮ в Запорізькій області, номер запису про державну реєстрацію 4602317 від 06.02.2014.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 15 травня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2015 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення судів мотивовані тим, що оскаржувані накази ГУ Держземагенства у Запорізькій області прийняті правомірно, у межах наданих повноважень, та у спосіб, передбачений законом, так само як і державна реєстрація укладеного між ГУ Держземагенства у Запорізькій області та ОСОБА_3 договору оренди землі від 13.01.2014 року проведена у відповідності з положеннями Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Не погоджуючись з зазначеним судовими рішеннями, позивач звернувся з касаційною скаргою, у якій просив скасувати рішення судів попередніх інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Розглядаючи справу, суди попередніх інстанцій виходили з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС України) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Пункт 1 частини другої статті 17 КАС України зазначає, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС України).

Отже до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Верховний Суд України у постановах від 25 травня 2016 року у справі (№21-1204а16) дійшов висновку, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватись у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Такого ж висновку Верховний Суд України дійшов у постановах від 24 лютого 2015 (справа №21-34а15), від 16 грудня 2014 року (справа №21-544а14) від 09 грудня 2014 року (справа №21-308а14), від 11 листопада 2014 року (справа №21-493а14).

Враховуючи зазначене судова колегія вбачає підстави для скасування судових рішень та закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 157 КАС України, оскільки справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 228 КАС України, суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку та закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтею 157 цього Кодексу.

Керуючись статтями 222, 223, 228, 230 КАС України,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 15 травня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2015 року скасувати.

Провадження у справі закрити.

Рішення набирає законної сили через 5 днів після направлення його копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянуте Верховним Судом України.

Судді: В.Ф. Мороз

О.В. Голяшкін

Є.Ю. Швед