Справа № 307/3074/16-а
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/7877/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Запотічного І.І., Улицького В.З,

за участю секретаря Мельничук Б.Б.

представників апелянта ОСОБА_1, ОСОБА_2

позивача ОСОБА_3

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою Тячівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на постанову Тячівського районного суду Закарпатської області від 15 червня 2017 року у справі № 307/3074/16-а за позовом ОСОБА_3 до Тячівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із уточненим адміністративним позовом до відповідача в якому просить визнати відмову управління Пенсійного фонду України у Тячівському районі Закарпатської області (правонаступник - Тячівське обєднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області) у призначенні, нарахуванні та виплаті ОСОБА_3 пенсії за вислугу років неправомірною, скасувати протокольне рішення за № 4576/04 від 27.10.2016 та визнати достатнім для призначення пенсії за вислугу років загальний стаж роботи 23 роки 1 місяць, 0 днів та спеціальний стаж роботи ОСОБА_3 20 років 7 місяці 0 днів, у т.ч. зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури 18 років 3 місяці та зобовязати Управління пенсійного фонду України у Тячівському районі Закарпатської області (правонаступник - Тячівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області) призначити, нарахувати та виплачувати ОСОБА_3 пенсію за вислугу років у розмірі 60% від місячного заробітку без обмеження граничного розміру та з урахуванням середньомісячної суми виплат за останніх 24календарних місяці роботи перед зверненням за призначенням пенсії, яка становить 9726,95 грн відповідно до довідки прокуратури Закарпатської області № 267 від 06.10.2016 про розмір місячного заробітку, починаючи з 18.10.2016 (з дня звернення за пенсією)

Позовні вимоги мотивує тим, що він перебуваючи на посаді прокурора Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області, 18.10.2016 звернувся до управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області (правонаступник Тячівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області) із заявою про призначення йому пенсії за вислугу років у відповідності до Закону України «Про прокуратуру». До заяви долучено всі необхідні документи, які свідчать про наявність у нього достатнього стажу для призначення пенсії за вислугу років. Однак, протокольним рішенням (вкладка до протоколу №43) управління Пенсійного фонду в Тячівському районі Закарпатської області (правонаступник Тячівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області) № 4567/04 від 27.10.2016 йому відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з тим, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII, скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (довічне грошове утримання) призначається, зокрема, до Закону України «Про прокуратуру».

Постановою Тячівського районного суду Закарпатської області від 15.06.2017 адміністративний позов задоволено.

Визнано відмову Управління Пенсійного фонду в Тячівському районі Закарпатської області (правонаступник - Тячівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області) у призначенні, нарахуванні та виплаті ОСОБА_3 пенсії за вислугу років неправомірною, скасувати протокольне рішення за № 4576/04 від 27.10.2016 та визнати достатнім для призначення пенсії за вислугу років загальний стаж роботи 23 роки 1 місяць, 0 днів та спеціальний стаж роботи ОСОБА_3В 20 років 7 місяців 0 днів, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури 18 років 3 місяці.

Зобов`язано Тячівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області призначити, нарахувати та виплачувати ОСОБА_3 пенсію за вислугу років у розмірі 60 % від місячного заробітку без обмеження граничного розміру та з урахуванням середньомісячної суми виплат за останніх 24 календарних місяці роботи перед зверненням за призначенням пенсії, яка становить 9726,95 грн відповідно до довідки прокуратури Закарпатської області № 267 від 06.10.2016 про розмір місячного заробітку, починаючи з 18.10.2016 (з дня звернення за пенсією).

Вказану постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у поданій апеляційній скарзі покликається на неповне з`ясування обставин справи судом першої інстанції, що мають значення для справи, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що оскільки відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015, у разі неприйняття до 01.06.2015 закону щодо призначення всіх пенсій, в тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру». У зв'язку з тим, що такий закон не прийнятий, позивач не має права на призначення пенсії за вислугу років.

Представники апелянта в судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу та надали пояснення, просять апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні позивач заперечив щодо задоволення та надав пояснення. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників, позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

Вивчивши матеріали справи, судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач звернувся до управління 18.10.2016 із заявою про перехід на інший вид пенсії, а саме за вислугою років відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Однак, протокольним рішенням (вкладка до протоколу №43) управління Пенсійного фонду в Тячівському районі Закарпатської області (правонаступник Тячівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області) № 4567/04 від 27.10.2016 йому відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з тим, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII, скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (довічне грошове утримання) призначається, зокрема, до Закону України «Про прокуратуру».

Вважаючи таку відмову неправомірною позивач звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що на час звернення позивача до управління Пенсійного фонду його загальний стаж становив 23 роки 1 місяць 0 днів, а спеціальний стаж роботи, потрібний для призначення пенсії за вислугу років, складав 20 років 7 місяців 0 днів, з яких: 2 роки 4 місяців 0 днів - половина строку навчання у вищому навчальному юридичному закладі (з 01.09.1993 по 30.06.1998), що підтверджується дипломом Ужгородського державного університету серії АК №10546626 від 30.06.1998; 18 років 3 місяці робота в органах прокуратури (з 01.07.1998 по 18.10.2016), що підтверджується трудовою книжкою №87.

Таким чином, на день звернення із заявою про призначення пенсії до управління Пенсійного фонду ОСОБА_3 мав вислугу років, що дає йому право на пенсію

Проте, колегія суддів вважає, що даний висновок суду першої інстанції не можна визнати обґрунтованим.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Частиною 2 ст.1 9 Конституції України та ч. 3 ст. 2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначено Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII, який набирав чинності з 15.07.2015, (далі - Закон №1697-VII).

Також потрібно зазначити, що позивач уточнила/змінила позовні вимоги та просила призначити пенсію за вислугою років відповідно до Закон №1697-VII та діяв на час звернення позивача про призначення вказаної пенсії. Тобто, в даних спірних правовідносинах необхідно застосувати діючі норми вищенаведеного спеціального Закону.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 16 Закону №1697-VII незалежність прокурора забезпечується належним матеріальним, соціальним та пенсійним забезпеченням прокурора.

Підстави та порядок перерахунку пенсії працівників прокуратури передбачені ст. 86 Закону №1697-VII, згідно з ч.1 якої прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше, зокрема, з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років.

Таким чином, станом на час звернення позивача із заявою про призначення пенсії (18.10.2016) йому необхідно було мати 23 роки вислуги років та стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років.

Положеннями ч.6 ст.86 Закону №1697-VII передбачено, що до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується, зокрема, час роботи на прокурорських посадах, зазначених у статті 15 цього Закону, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання.

Згідно записів трудової книжки позивача колегією суддів встановлено, що в позивача наявний стаж роботи на посадах прокурорів 18 років 3 місяці 18 днів (з 01.07.1998 по 18.10.2017) та 2 роки 5 місяців 0 днів - половина строку навчання у вищому навчальному юридичному закладі (з 01.09.1993 по 30.06.1998), що підтверджується дипломом Ужгородського державного університету серії АК №10546626 від 30.06.1998.

Враховуючи наведене вище, у позивача є стаж роботи на посадах прокурорів 18 років 3 місяці 18 днів та вислуга років 20 років 8 місяців 18 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону №1697-VII.

Оскільки на момент звернення в управління із заявою про перехід на інший вид пенсії, а саме за вислугою років у відповідності до ст. 86 Закону №1697-VII позивач не мав достатньої вислуги років, тому суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ОСОБА_3 не має права на призначення пенсії відповідно до ст.86 Закону №1697-VII.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Зважаючи на вище викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було частково неправильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з порушенням норм матеріального права, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції скасувати.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Тячівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області задовольнити .

Постанову Тячівського районного суду Закарпатської області від 15 червня 2017 року у справі № 307/3074/16-а скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6
Повний текст ухвали складено 11 жовтня 2017 року