Справа № 201/13311/17
Суддя: Ткаченко Н. В.
Дата ухвалення: 2017-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/201/374/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2017р. суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська - Ткаченко Н.В., розглянувши у порядку скороченого провадження в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Дніпрі про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

18.09.2017р. ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпра з адміністративним позовом до ЦОУ ПФУ в м. Дніпрі, яким просила: визнати дії відповідача щодо відмови у відновленні з 01 квітня 2015 року виплати їй пенсії за віком протиправними; зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпро нарахувати та виплатити їй пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01 квітня 2015р.; стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору (а.с. № 3 - 4).

19.09.2017р. ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська було відкрито скорочене провадження у адміністративній справі № 201/13311/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ЦОУ ПФУ у м. Дніпрі про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії (а.с. № 16).

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що з грудня 2001р. по теперішній час вона працює суддею Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

В період роботи суддею, з 20.09.2008р. відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» ОСОБА_1 було призначено пенсію за віком довічно і вона перебувала на обліку в Жовтневому (нині Соборному) Управлінні Пенсійного фонду України (особистий рахунок НОМЕР_1).

З 01.04.2015р. виплату пенсії ОСОБА_1 було припинено з посиланням на вимоги Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. № 213-VIII, який набрав чинності з 01.04.2015р. Цей Закон було прийнято 02.03.2015р. Верховною Радою України.

11.09.2017р. листом № Ч-208 Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпро ОСОБА_1 було відмовлено в задоволенні заяви про поновлення виплати пенсії за віком з 01.04.2015р. по 31.12.2015р., з 01.01.2016р. по 31.12.2016р. та з 01.01.2017р. та в подальшому в період роботи на посаді, які дають право на призначення пенсії (щомісячно довічного грошового утримання в порядку та на умовах передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування»).

Вважаючи таку відмову Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпро безпідставною, а рішення його про відмову у поновленні виплати пенсії за віком незаконним, ОСОБА_1 звернулась з позовом до суду.

29.09.2017р. до суду надійшло заперечення ЦОУ ПФУ в м. Дніпропетровську, в якому відповідач (в особі начальника управління) просив суд в задоволені позову відмовити в повному обсязі з огляду на наступне.

З 20.09.2008р. позивачці була призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування». Виплата якої позивачці була тимчасово призупинена з 01.04.2015р. по теперішній час.

01.09.2017р. позивачка звернулась до Управління із заявою щодо поновлення виплати пенсій за віком з 01.04.2015р. відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Листом Управління від 11.09.2017р. № Ч-208 позивачці було надано роз'яснення щодо законодавчих підстав для призупинення їй виплати пенсії та повідомлено про відсутність підстав для поновлення виплати пенсії виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VІII від 02.03.2015р., ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що тимчасово, у період з 01.04.2015р. по 31.12.2015р. у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-VIII від 24.12.2015р., ст. 47 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що тимчасово, у період з 01.01.2016р. по 31.12.2016р. особам, які працюють на посадах та на умовах, передбачених, зокрема, Законом України «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», від 06.12.2016р. № 1774-VIII, були внесені зміни до статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме, тимчасово по 31.12.2016р.: особам (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які займають посади державної служби, визначені Законом України від 10.12.2015р. № 889-VIII «Про державну службу», а також працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

З огляду на вищевикладене та враховуючи те, що позивачка працює на посаді судді, виплата пенсії за віком була припинена з 01.04.2015р. по теперішній час на підставі чинного на час виникнення спірних правовідносин законодавства. До того ж, частина перша статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003р. (в редакції Законів № 213-VІІІ від 02.03.2015р., № 911-VIII від 24.12.2015р., № 1774-VIII від 06.12.2016р.), на час розгляду даної справи є чинною і не визнана неконституційною, а тому підлягає до застосування всіма юридичними та фізичними особами. З тих же причин не можна казати про звуження змісту та обсягу прав і свобод гарантованих Конституцією України.

Відповідач звертає увагу суду на те, що визначений позивачкою період з 01.04.2015р. по теперішній час виходить за межі шестимісячного строку, встановленого законом (ч. 2 ст. 99 КАС України), оскільки позивачка дізналась про тимчасове припинення виплати пенсії в квітні 2015р., коли не отримала чергову пенсію.

А отже, відповідач вважає, що позивачкою пропущено строк звернення до адміністративного суду, з вимогами про поновлення виплати пенсії з 01.04.2015р. по теперішній (а.с. № 19 - 20).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Дослідивши надані докази у їх сукупності, вважаю позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частинами 1, 2 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивачці з 20.09.2008р. відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» було призначено пенсію за віком довічно і вона перебувала на обліку в Жовтневому (нині Соборному) Управлінні Пенсійного фонду України (особистий рахунок НОМЕР_1).

На даний час позивачка працює суддею в Дніпропетровському апеляційному господарському суді.

З 01.04.2015р. виплата призначеної позивачці пенсії відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» була припинена.

01.09.2017р. позивачка звернулась з заявою до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпро, в якій просила відновити їй виплату пенсії за віком з 01.04.2015р. (а.с. № 6).

11.09.2017р. Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпро листом № Ч-208 повідомило позивачку про відмову в задоволенні заяви про поновлення виплати пенсії за віком з 01.04.2015р. по 31.12.2015р., з 01.01.2016р. по 31.12.2016р. та з 01.01.2017р. та в подальшому в період роботи на посаді, які дають право на призначення пенсії (щомісячно довічного грошового утримання в порядку та на умовах передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування») (а.с. № 7).

Згідно з положеннями ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, чинній на час призначення позивачці пенсії за віком) пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Пенсії виплачуються без урахування одержуваної заробітної плати (доходу) або пенсійних виплат з накопичувальної системи пенсійного страхування чи пенсійних виплаті з системи недержавного пенсійного забезпечення.

Однак, в наступному законодавство, яке регулює зазначені правовідносини змінилось.

Так, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02.03.2015р. абз. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-VI від 09.07.2003р. викладено в такій редакції: «Тимчасово, у період з 01.04.2015р. по 31.12.2015р.: особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів», пенсія, призначена відповідно до цієї статті, не виплачується.

Аналогічні зміни також внесено до положень ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI від 07.07.2010р.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень вищезазначеного Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VІІІ порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширювався на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії. Згідно п. 1 Прикінцевих положень Закону № 213-VІІІ цей Закон набрав чинності з 01.04.2015р.

З 01.01.2016р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №911-VІІІ від 24.12.2015р., яким було продовжено особливий порядок виплати пенсії працюючим пенсіонерам у період з 01.01.2016р. по 31.12.2016р.

Згідно з ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003р. (зі змінами, внесеними Законом України №911-VIII, які набрали чинності з 01.01.2016р.) було передбачено, що тимчасово, у період з 01.01.2016р. по 31.12.2016р. у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п. 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються; після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Крім того, статтею 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» було встановлено, що тимчасово, у період з 01.01.2016р. по 31.12.2016р., особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим Законом, Законом України «Про прокуратуру», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються. Після звільнення з роботи щомісячне довічне грошове утримання виплачується у повному розмірі.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02.03.2015 року, що у разі неприйняття до 01.06.2015р. закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015р. скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Однак, 08.06.2016р. Конституційним Судом України прийнято рішення №4-рп/2016 (справа №1-8/2016), яким визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення:

- частини третьої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI від 07.07.2010 року у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02.03.2015р.;

- абзаці в першого, другого, третього, четвертого та першого, другого речень абзацу шостого частини п'ятої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI від 07.07.2010р. у редакціях Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02.03.2015р., Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №911-VIII від 24.12.2015р.;

- пункту 5 розділу III Прикінцеві положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02.03.2015р. в частині скасування з 01.06.2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Отже, рішенням Конституційного Суду України №4-рп/2016 від 08.06.2016р. було визнано неконституційною заборону виплат пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003р. особам, які працюють на окремих посадах, у тому числі на посаді судді відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Відтак, Рішення Конституційного Суду України №4-рп/2016 від 08.06.2016р. в частині визнання неконституційними положень вказаного законодавства підлягає застосуванню до правовідносин, що виникли після 08.06.2016р. та зворотної сили не має.

Вказана позиція узгоджується з позицією Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, висловленій в постанові від 26.07.2017р. у справі №191/732/17, 2-а/172/13/17.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивачка має право на поновлення виплати пенсії за віком з 08.06.2016р., решта її вимог задоволенню не підлягає.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Що стосується доводів відповідача стосовно застосування п. 2 ст. 99 КАС України, суд вважає їх необґрунтованими, оскільки згідно ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

Згідно до ч. 1 ст. 94 КАС України вважаю за необхідне присудити на користь позивачки понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача (а.с. № 2).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 8, 19, 22, 46, 55, 58 Конституції України, Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст. 40, 41, 45, 46 ,47, 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та керуючись ст.ст. 2, 6-10, 14, 17, 69, 71, 104, 105, 158 - 162, 183-2 КАС України, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі - задовольнити частково.

Визнати дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі щодо припинення виплати пенсії за віком ОСОБА_1 з 08.06.2016р. - протиправними.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі відновити, нарахувати і виплачувати з 08.06.2016р. ОСОБА_1 пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування».

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору в сумі 640 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Н.В. Ткаченко