Справа № 212/6689/16-а(2-а/215/86/17)
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2017-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

19 вересня 2017 року м. Київ К/800/30662/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Мороз В.Ф., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 08 червня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Криворізького північного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом, в якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо припинення виплати пенсії по інвалідності ІІІ групи загального захворювання та відмови відповідача виплачувати їй з 23.09.2016 призначеної пенсії за віком, зобов'язати відповідача виплатити їй пенсію по інвалідності з 01.04.2015 по 22.09.2016 та відновити з 23.09.2016 виплату пенсії за віком.

Постановою Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 08.06.2017, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09.08.2017, позовні вимоги щодо поновлення виплати пенсії по інвалідності за період з 01.06.2015 по 07.05.2016 залишено без розгляду. У задоволені позовних вимог щодо поновлення виплати пенсії по інвалідності за період з 08.05.2016 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанції, та прийняти нове рішення у справі про задоволення позову.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на наступне.

Судами встановлено, що з 01.02.2013 позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності загального захворювання довічно, у зв'язку з цим вона отримує пенсію по інвалідності на загальних підставах.

01.04.2015 Криворізьким північним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровської області виплату пенсії позивачу припинено.

02.09.2016 ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про поновлення виплати пенсії з 01.04.2015, однак листом від 07.09.2016 її повідомлено, що у період з 01.01.2016 по 31.12.2016 особам, які працюють на посадах та на умовах передбачених Законом України «Про державну службу» призначені пенсії не виплачуються.

Згідно розпорядження №805987 від 30.09.2016 позивача було переведено на пенсію за віком з 23.09.2016, пенсія не виплачувалась.

11.10.2016 позивач звернулася до відповідача з заявою про поновлення виплати їй пенсії за віком, призначеної з 23.09.2016.

19.10.2016 відповідач роз'яснив, що Законом України від 24.12.2015 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесені зміни у частину 1 ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а тому у період з 01.01.2016 по 31.12.2016 особам, які працюють на посадах та на умовах передбачених Законом України «Про державну службу» призначені пенсії не виплачуються.

Відповідно до ст.99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, який становить шість місяців. Цей строк обчислюється, якщо не встановлено інше, з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 звернулась з позовом до суду 08.11.2016, в якому просить визнати протиправними дії відповідача та зобов'язати поновити їй виплату пенсії з 01.04.2015.

Про порушення свого права позивачка знала з моменту припинення їй виплати такої пенсії. Суд критично ставиться до доводів позивача, що про порушення свого права на виплату пенсії за віком їй стало відомо лише з 15.06.2016 з листа відповідача від 02.09.2016, оскільки фактичне припинення виплати пенсії сталося 01.04.2015, а тому саме з цієї дати позивач дізналася про порушення своїх прав.

Згідно ч.1 ст.100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Враховуючи дату звернення позивачки до суду з адміністративним позовом, а саме 08.11.2016, позовні вимоги в частині періоду з 01.04.2015 по 07.05.2016 підлягають залишенню без розгляду.

Щодо позовних вимог за період з 08.05.2016, слід зазначити наступне.

Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213-VIII від 02.03.2015 (далі - Закон №213-VIII), у абз.2 ч.1 ст.47 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 викладений в наступній редакції: „Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах передбачених законами України "Про статус народного депутата України", „Про державну службу", "Про прокуратуру", „Про судоустрій і статус суддів" пенсії, призначені відповідно до цього закону не виплачуються".

Аналогічні зміни внесені до ст.37 Закону України „Про державну службу" № 3723-XII від 16.12.1993.

Відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону №213-VIII порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Згідно п.1 Прикінцевих положень Закону №213-VIII цей Закон набирає чинності з 1 квітня 2015 року.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 911-VIII від 24.12.2015 року (далі - Закон №911-VIII) абзаци 2 та 3 ч.1 ст.47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 викладені в такій редакції: „Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", „Про прокуратуру", „Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються".

Аналогічні зміни внесені до ст.37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16.12.1993.

Згідно п.1 Прикінцевих положень Закону №911-VIII цей Закон набирає чинності з 1 січня 2016 року.

Виходячи з наведених законодавчих норм, враховуючи те, що позивач працює на посаді та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу", колегія суддів вважає, що відповідно до Закону №911-VIII в період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року виплата пенсії позивачу не повинна здійснюватись, отже дії відповідача щодо не виплати позивачу пенсії по інвалідності ІІІ групи загального захворювання у 2016 році та відмова відповідача виплачувати позивачу з 23 вересня 2016 року призначену пенсію за віком є правомірними.

За таких обставин суди дійшли правомірного висновку, що в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 щодо поновлення виплати пенсії по інвалідності за період з 08 травня 2016 року слід відмовити.

Пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті -пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, які відповідають усталеній практиці Вищого адміністративного суду України у цій категорії справ, ця касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 08 червня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Криворізького північного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя В.Ф. Мороз