Справа № 826/3498/17
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2017-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

09 жовтня 2017 року № 826/3498/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Федорчука А.Б., розглянувши адміністративну справу в письмовому провадженні

за позовом ОСОБА_1

до Генеральної прокуратуру України

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії.

На підставі ч. 4 ст. 122 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, в особі ОСОБА_1 (надалі - Позивач), звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Генеральної прокуратуру України (надалі - Відповідач), в якому просить Суд: визнати протиправним і скасувати наказ Генерального прокурора України від 05.12.2016 № 13-дц «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» як незаконний та необгрунтований, а також зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити у розмірі, передбаченому законом, підзаконними актами та відомчими документами Генеральної прокуратури України, заробітну плату (з урахуванням посадового окладу, премій та надбавок, без авансової виплати) за грудень 2016 року.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що рішення про притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності у виді оголошення догани, викладене у наказі Генерального прокурора України від 05.12.2016 р. № 13-дц «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», протиправним і незаконним, а тому підлягає скасуванню.

Крім того, Позивач зазначає, що між останнім та керівником Генеральної інспекції ОСОБА_2 наявний внутрішній конфлікт, який в свою чергу став підставою для прийняття Наказу Генерального прокурора України від 05.12.2016 № 13-дц. Проте, на думку Позивача, відповідно до законодавства України внутрішній конфлікт між керівником та підлеглим не може бути сам пособі підставою, а так само ініціювати пошук підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності.

В судовому засіданні Позивача позов підтримав у повному обсязі та наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі з підстав, наведених у адміністративному позові.

Представник Відповідача проти позовних вимог заперечував в повному обсязі з підстав викладених в запереченнях на позовну заяву.

В обґрунтування заперечень на позовну заяву представник Відповідача зазначає, оскаржуваний наказ прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України. Крім того, Відповідач зазначає, що уповноваженою особою, яка на той час відповідно до ч. З ст. 9 Закону України «Про прокуратуру» виконувала обов'язки Генерального прокурора України, після вивчення та перевірки усіх доводів заявника, останньому у передбачений місячний строк надано вичерпну мотивовану відповідь про відсутність підстав для скасування наказу, з роз'ясненням судового порядку оскарження прийнятого рішення.

У відповідності до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

Старшим групи прокурорів у кримінальному провадженні - прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях стосовно працівників прокуратури Генеральної інспекції внутрішніх розслідувань та безпеки ОСОБА_3 02.08.2016 р. надано Вказівки у кримінальному провадженні №0001810 (у порядку п.4 ч.2 ст.36 КПК України) Начальнику управління з розслідування у кримінальних провадженнях стосовно працівників прокуратури та інформаційної безпеки Генеральної інспекції внутрішніх розслідувань та безпеки ОСОБА_4 (надалі - Вказівки від 02.08.2016 р.).

В Вказівці від 02.08.2016 р. зазначено 14 пунктів із них: п.п. 4, 5, 6, 10, 14, 8, 9 доручено до виконання ОСОБА_1

Керівник Генеральної інспекції внутрішніх розслідувань та безпеки Генеральної прокуратури України (далі - Генеральна інспекція) ОСОБА_2 04.11.2016 ініціював оперативну нараду щодо стану досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001810 за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. На вказаній нараді позивачем було надано усне пояснення щодо стану досудового розслідування.

За результатом оперативної наради складено Протокол оперативної наради у керівника Генеральної інспекції внутрішніх розслідувань та безпеки від 04.11.2016 р. (надалі - Протокол від 04.11.2016 р.).

В п. 5 Протоколу від 04.11.2016 р. зазначено наступне: «Запропонувати слідчим в особливо важких справах ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_1 надати письмові пояснення на ім'я Генерального прокурора України з приводу невиконання письмових вказівок прокурора та порушення розумних строків.».

Позивачем 04.11.2016 р. надано Генеральному прокурору України Луценку Ю.В. письмові Пояснення, в яких зазначив, що станом на 04.11.2016 р. всі пункти вказівок прокурора, виконання яких доручено ОСОБА_1 виконано в повному обсязі.

Заступником начальника управління з розслідування у кримінальних провадженнях стосовно працівників прокуратури та інформаційної безпеки - начальник відділу з розслідування злочинів, скоєних працівниками прокуратури управління з розслідування у кримінальних провадженнях стосовно працівників прокуратури та інформаційної безпеки Генеральної інспекції внутрішніх розслідувань та безпеки Генеральної прокуратури України старший радник юстиції Баклан Тарас Володимирович, розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001810 від 13.07.2016 р. та прийнято Постанову про відсторонення слідчих від проведення досудового розслідування від 08.11.2016 р., зокрема серед інших і Позивача.

Генеральним прокурором України від 05.12.2016 № 13-дц прийнято Наказ «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1.»

Позивач не погоджується з таким рішенням, а тому звернувся до суду із даним позовом.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також, норми чинного законодавства, Суд прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

В частині позовних вимог щодо визнання протиправним і скасувати наказ Генерального прокурора України від 05.12.2016 № 13-дц «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» як незаконний та необґрунтований, Суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Наказом Генерального прокурора України від 05.12.2016 р. № 13дц за неналежне виконання службових обов'язків, порушення вимог КПК України старшому слідчому в особливо важливих справах відділу з розслідування злочинів, скоєних працівникам прокуратури, управління з розслідування у кримінальних провадженнях стосовно працівників прокуратури та інформаційної безпеки Генеральної інспекції внутрішніх розслідувань та безпеки Генеральної прокуратури України ОСОБА_1 оголошено догану.

Підставою для притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності стало неналежне виконання ним, як слідчим, своїх службових обов'язків під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001810 та як старшим слідчої групи під час розслідування у кримінальних провадженнях № 0000104, № 0002114, наслідком якого стало порушення вимог ч. 1 ст. 28, ч. ч. 1,4 ст. 40, ст. 219 КПК України.

Зазначені обставини встановлено під час вивчення прокурором матеріалів указаних кримінальних проваджень та обговорено 04.11.2016 р. на нараді у керівника Генеральної інспекції внутрішніх розслідувань та безпеки, яким надалі ініційовано перед Генеральним прокурором України питання щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за допущені ним порушення вимог КПК України у зв'язку з неналежним виконанням службових обов'язків.

Так, на вказаній оперативній нараді заслухано стан досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001810 від 13.07.2016 р. за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Оперативною нарадою встановлено, що досудове розслідування кримінального провадження здійснюється тривалий час, його строки продовжено до чотирьох місяців за клопотанням одного зі слідчих та спливали 26.11.2016 р., проте завершення розслідування в межах продовженого строку не забезпечено.

Прокурором 02.08.2016 р. надано письмові Вказівки з 14 пунктів, зокрема зазначено наступне: « 1. Невідкладно організувати виконання ухвал слідчого судді від 28.07.2016 р. про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_6, в частині покладеного обов'язку - носити електронний засіб контролю, відповідно до ст. 195 КПК України та Положення про порядок застосування електронних засобів контролю. 2. Витребувати з підрозділів ДМС України інформацію про виконання підозрюваними обов'язку - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в'їзд в Україну, покладеного ухвалами слідчого судді від 28.07.2016. 3. Встановити, шляхом витребування інформації, наявність майна підозрюваних ОСОБА_5 та ОСОБА_6, яке їм належить на праві приватної та спільної сумісної власності (майно дружини), та на яке може бути накладено арешт. Після встановлення такого майна ініціювати перед слідчим суддею питання про накладення арешту. 4. Витребувати у встановленому КПК України порядку матеріали кримінального провадження № 0000009 від 24.02.2016, провести їх детальний огляд. 5. Допитати слідчого (слідчих), який здійснює досудове розслідування кримінального провадження № 0000009 від 24.02.2016 про обставини вимагання та одержання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 неправомірної вигоди, виклику та допиту ОСОБА_11, тощо. 6. Допитати прокурорів у кримінальному провадженні №0000009 від 24.02.2016 про обставини вимагання та одержання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 неправомірної вигоди, виклику та допиту ОСОБА_11, тощо. 7. Витребувати з Первомайської місцевої прокуратури Харківської області та прокуратури Харківської області всі наявні накази про розподіл обов'язків між керівництвом та працівниками Первомайської місцевої прокуратури Харківської області за період з 15.12.2015. 8. Допитати працівників Сахновщинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Харківської області про відомі їм обставини вимагання та одержання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 неправомірної вигоди. 9. Допитати працівників Кегичівського відділу Первомайської місцевої прокуратури Харківської області про відомі їм обставини вимагання та одержання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 неправомірної вигоди. 10. Витребувати у встановленому КПК України порядку матеріали наглядового провадження у кримінальному провадженні № 0000009 від 24.02.2016, провести їх детальний огляд. 11. Провести детальний огляд із залученням спеціалістів всіх вилучених під час обшуків речей і документів. В ході огляду речей і документів особливу увагу звернути на можливу наявність ознак іншого (інших) кримінального правопорушення. 12. Призначити криміналістичну експертизу вилучених 26.07.2016 під час обшуку службового кабінету ОСОБА_5 грошових коштів. 12. Отримати тимчасовий доступ до інформації, яка знаходиться у операторів мобільного зв'язку за номерами, якими користувались ОСОБА_5 та ОСОБА_6, за період з 15.06.2016. 14. Витребувати інформацію про рух кримінального провадження №0000009 від 24.02.2016, яка міститься у Єдиному реєстрі досудових розслідувань. Дані вказівки не є вичерпними, оскільки в ході їх виконання може виникнути необхідність в проведенні інших заходів, спрямованих на всебічне, повне і об'єктивне дослідження обставин події. Про виконання наданих письмових вказівок ґрунтовно інформувати в строк до 19.08.2016.».

Виконання семи пунктів (п.п. 4, 5, 6, 10, 14, 8, 9) цих вказівок старшим слідчої групи ОСОБА_12 того ж дня доручено Позивачу, що не заперечує і останній.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що ним здійснювалися наступні дії: спочатку позивачем заплановано витребування відомостей з ЄРДР - для визначення: органу досудового розслідування, у провадженні якого перебувало кримінальне провадження № 0000009 від 24.02.2016 з часу його реєстрації по 26.07.2016 (дата затримання підозрюваних); імена слідчих та старшого слідчого, які призначалися керівником органу досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000009 від 24.02.2016 з часу його реєстрації по 26.07.2016; імена прокурорів та старшого прокурора, які призначалися керівником органу прокуратури у кримінальному провадженні № 0000009 від 24.02.2016 з часу його реєстрації по 26.07.2016; імена керівників органу досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000009 від 24.02.2016 з часу його реєстрації по 26.07.2016; імена керівників органу прокуратури у кримінальному провадженні № 0000009 від 24.02.2016 з часу його реєстрації по 26.07.2016; відомості про відвідування та дії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000009 від 24.02.2016 з часу його реєстрації по 26.07.2016; 09.08.2016 Позивачем на ім'я Генерального прокурора України складено мотивований рапорт про витребування в порядку п. 7.42 Регламенту Генеральної прокуратури України, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 12.04.2012 № 35 «Про затвердження Регламенту Генеральної прокуратури України», кримінального провадження № 0000009 від 24.02.2016, процесуальне керівництво у якому здійснювалося Кегичівським відділом Первомайської місцевої прокуратури Харківської області, разом із наглядовим провадженням з метою їх огляду; Після накладення 11.08.2016 Генеральним прокурором України резолюції указаний рапорт було повернуто Позивачу 15.08.2016, його він одразу спрямував для виконання до управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України; Після надходження кримінального провадження № 0000009 від 24.02.2016 та наглядового провадження у ньому протягом 06.09.2016 та 07.09.2016 їх позивачем було оглянуто та виготовлено копії, про що складено відповідний протокол; Здійснивши огляд указаного кримінального та наглядового провадження, Позивачем, радячись із старшим групи слідчих ОСОБА_7 та прокурором ОСОБА_3., було визначено коло осіб, які підлягали допиту в якості свідків; З вересня по середину жовтня 2016 року проводилися конкурси на добір працівників у новостворену Генеральну інспекцію, в яких брали участь майже всі працівники тодішньої Генеральної інспекції, а тому допит свідків, коло яких було визначено, планувався орієнтовно на час закінчення конкурсу. Така позиція була узгоджена позивачем зі старшим групи слідчих ОСОБА_7 Окрім цього, як позивачу на той час було відомо, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001810 не планувалося завершувати протягом вересня-жовтня 2016 року, оскільки на той час по матеріалам НСРД не було прийнято рішення про їх розсекречування, яке займає тривалий час. Прокурор ОСОБА_3. прийняв таке рішення лише 06.10.2016 - через 2 місяці та 11 днів після затримання підозрюваних. Виходячи з викладеного, позивачем спільно зі старшим групи слідчих ОСОБА_7. наприкінці жовтня 2016 року було прийнято рішення, враховуючи кількість свідків (більше 10 осіб - працівників місцевих прокуратур Харківської області), про їх допит із виїздом до Харківської області. Указана інформація позивачем надавалася на ім'я заступника начальника управління - начальника відділу Баклана Т.В. (на вимогу керівника Генеральної інспекції ОСОБА_2), а також у поясненні на ім'я Генерального прокурора України за результатами оперативної наради.

Судом досліджено матеріали справи та встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази того, що Позивачем з вересня по середину жовтня 2016 р. був залучений до проведення конкурси на добір працівників у новостворену Генеральну інспекцію та відсутні докази того зупинення допиту свідків погоджено з старшим групи слідчих ОСОБА_7

В матеріалах справи міститься Рапорт заступника начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях стосовно працівників прокуратури ОСОБА_3, в яких останній зазначає, що виправдання слідчого (Позивача) про те, що до нього не надійшли матеріали кримінального провадження № 0000009, з яких він мав визначити коло осіб для допиту, є нікчемними, оскільки відомості про слідчих і прокурорів містились у інформації отриманій ОСОБА_1 ще 09.08.2016 з управління інформаційних технологій ГПУ. Крім того, 6-7.09.2016 ОСОБА_1 здійснено огляд вищевказаного провадження та отримано всі відомості, які нібито були необхідні щоб визначити коло осіб для допиту. Однак допит цих осіб останній не проводив ще два місці.

Як вбачається з матеріалів справи, Суд приходить до висновку, що Відповідачем правомірно встановлено, що слідчим ОСОБА_1 упродовж наступних трьох місяців (з серпня до 01.11.2016 р.) лише витребувано письмову інформацію від управління інформаційних технологій Генеральної прокуратури України, а також матеріали кримінального провадження № 0000009 і наглядового провадження до нього, що в свою чергу суперечить ч. ч. 1, 4 ст. 40 КПК України, за вказаний період Позивачем не виконано, зокрема, ним не допитано жодного з працівників Первомайської місцевої прокуратури Харківської області.

Суд звертає увагу, що в Рапорті заступника начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях стосовно працівників прокуратури ОСОБА_3 зазначено, що саме з його ініціативи було проведено оперативну нараду 04.11.2016 р., у зв'язку з тим, що тривалий час посадові особи, зокрема і Позивач не виконано Вказівок.

Позивач в позовній заяві зазначає, що ні прокурор ОСОБА_3., ні будь-хто з керівників органу досудового розслідування, жодного разу не нагадували позивачу про необхідність допиту працівників місцевих прокуратур Харківської області.

Судом не береться до уваги вищезазначені твердження Позивача, оскільки в п. 5, п.6 Вказівки 02.08.2016 р. визначено коло осіб, які підлягали допита та за результатом розгляду матеріалів кримінальної справи могли бути встановлені інші особи, які підлягали допиту.

Відповідач зазначає, що виконання вказівок прокурора у кримінальному провадженні активізовано ОСОБА_1 тільки на початку листопада поточного року і лише після неодноразових нагадувань та зауважень з боку самого прокурора, а також керівників органу досудового розслідування, Суд погоджується з даними твердженнями.

Частиною 3 ст. 40 КПК України визначено, що слідчий зобов'язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються в письмовій формі. Невиконання слідчим законних вказівок та доручень прокурора, наданих у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об'єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Крім того, ст. 219 КПК України визначено строки досудового розслідування, яке повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Зазначений строк може бути продовжено у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. При цьому, слід зазначити, що норми зазначеної статті, надаючи певні гарантії самостійності та незалежності слідчому, одночасно передбачають, що він виконує свої повноваження у суворій відповідності до інших вимог цього Кодексу, у тому числі і ч. 1 ст. 28 КПК України.

З огляду на неефективність досудового розслідування постановою від 08.11.2016 керівника органу досудового розслідування усіх слідчих слідчої групи, в тому числі і ОСОБА_1, згідно з ч. 2 ст. 39 КПК України відсторонено від проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Постановою заступника Генерального прокурора України від 16.11.2016 р. досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001810 продовжено до 6 місяців та 01.02.2017 обвинувальний акт скеровано до суду.

В матеріалах справи міститься Довідка про стан досудового розслідування матеріалів кримінального провадження № 0000104 від 14.06.2016 за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 368 КК України за фактом вимагання у ОСОБА_13 неправомірної вигоди адвокатом за закриття кримінального провадження місцевою прокуратурою встановлено, що упродовж 120 місяців будь-які слідчі (розшукові) дії ні Позивачем (як старшим групи слідчих), ні іншими слідчими слідчої групи, всупереч ч. 1 ст. 28 КПК України, не проводились.

Як вбачається з матеріалів справи, основних фігурантів кримінального провадження (адвоката ОСОБА_14, керівника місцевої прокуратури ОСОБА_15, начальника відділу місцевої прокуратури ОСОБА_16, заявника ОСОБА_13, його сина - ОСОБА_17 та інші) станом на початок листопаду 2016 року не допитано, що підтверджується і Рапортом прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях стосовно працівників прокуратури Генеральної інспекції внутрішніх розслідувань та безпеки Генеральної прокуратури України Матюшева С.М.

Доводи Позивача про безперспективність кримінального провадження суперечать вимогам кримінального процесуального закону, оскільки такі твердження є лише попередніми припущеннями слідчого та обов'язково повинні бути перевірені слідчим шляхом.

Такі припущення не виключають обов'язку слідчого виконувати завдання кримінального провадження із забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, забезпечення ефективності досудового розслідування, законності та своєчасності здійснення процесуальних дій.

Суд звертає увагу, що Позивач не заперечує факту того, що свідків по вищезазначеному кримінальному провадженні допитано лише 26.11.2016 р., після проведення оперативної наради 04.11.2016 р.

Відповідач звертає увагу Суду, що тверджень Позивача про проведення ним слідчих дій, зокрема, аналізу розсекречених матеріальних носіїв інформації, отриманих під час проведення негласних слідчих розшукових дій, а також відповідних цифрових носіїв, опрацювання матеріалів НСРД, інших носіїв інформації є слідчо-процесуальною дією та повинно відповідати формам фіксування кримінального провадження, передбаченого ст. 103 КПК України (складання протоколу).

Крім того, Відповідач звертає увагу, що в зв'язку з затягуванням вчинення слідчих дій досудове слідство у кримінальному провадженні триває.

Суд звертає увагу, що Прокурором у Вказівці від 02.08.2016 р. зазначено, що про виконання наданих письмових вказівок ґрунтовно інформувати в строк до 19.08.2016 р., як свідчать матеріали справи Позивачем не було своєчасно проінформовано Прокурора про виконання Вказівок та не надано доказів, які б підтверджували несвоєчасне виконання.

Як свідчать матеріали справи, Генеральною прокуратурою України розслідувалось кримінальне провадження № 0002114 від 15.08.2016 за фактом збуту підробленої іноземної валюти працівником правоохоронного органу за ч. 1 ст. 199 КК України, в якому ОСОБА_1 того ж дня визнано старшим групи слідчих, що підтверджується Довідка про стан досудового розслідування матеріалів кримінального провадження № 0002114 від 10.11.2016 р.

В вищезазначеній Довідці зазначено, що слідчі та інші процесуальні дії у кримінальному провадженні № 0002114, всупереч вимогам ч. 1 ст. 28 КПК України, не проводились слідчою групою упродовж 50 днів - з 15.08.2016 р. до 05.10.2016 р.

Вищезазначене кримінальне провадження 05.10.2016 р. об'єднано з провадженням № 0002164 від 07.10.2015 за ч. 1 ст. 199 КК України за фактом можливого збуту підробленої іноземної валюти.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи наявні Рапорти посадових осіб Прокуратури, які підтверджують, що Позивачем тривалий час не вчинялися дії про перевірці документів кримінальних проваджень та допиту свідків.

Постановою Верховної Ради України від 6 листопада 1991 року затверджено Дисциплінарний статут прокуратури України (далі за текстом - Статут), який встановлює порядок заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності, зокрема, прокурорсько-слідчих працівників.

У відповідності до ст. ст. 1, 3 Статуту, відповідно до Закону України "Про прокуратуру" Генеральний прокурор України та підлеглі йому прокурори здійснюють вищий нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів. Важливою передумовою успішного виконання покладених на прокуратуру функцій є компетентність та особиста дисципліна прокурорів і слідчих прокуратури. На підставі статті 48 Закону України "Про прокуратуру" цей Статут встановлює порядок заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурорсько-слідчих працівників, а також працівників навчальних, наукових і інших установ прокуратури, які мають класні чини.

Згідно вимог ч. 1 ст. 8 Статуту дисциплінарні стягнення до прокурорсько-слідчих працівників застосовується за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків або за проступок, який порочить його як працівника прокуратури.

Відповідно до ст. 10 Статуту генеральний прокурор України має право застосовувати дисциплінарні стягнення, зазначені у статті 9 цього Статуту, в повному обсязі, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Статтею 9 Статуту, встановлено, що дисциплінарними стягненнями є: 1) догана; 2) пониження в класному чині; 3) пониження в посаді; 4) позбавлення нагрудного знаку "Почесний працівник прокуратури України"; 5) звільнення; 6) звільнення з позбавленням класного чину.

У статті 11 Статуту зазначено, що дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню вини та тяжкості проступку. Прокурор, який вирішує питання про накладення стягнення, повинен особисто з'ясувати обставини проступку та одержати письмове пояснення від особи, яка його вчинила. В разі необхідності може бути призначено службову перевірку.

Як вбачається з матеріалів справи, при прийнятті спірного Наказу було проведено перевірки та встановлено всі обставини справи, які стали підставою для притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності.

Суд звертає увагу, що в даному випадку було встановлено ряд порушень Позивачем вимог законодавства, що в свою чергу і стало підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності, а отже спірний Наказ прийнято у відповідності до вимог законодавства.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача в частині щодо визнання протиправним і скасувати Наказ Генерального прокурора України від 05.12.2016 № 13-дц «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

В частині позовних вимог щодо зобов'язати Відповідача нарахувати та виплатити у розмірі, передбаченому законом, підзаконними актами та відомчими документами Генеральної прокуратури України, заробітну плату є похідними, а тому не підлягають задоволенню.

Враховуючи наведені фактичні обставини справи, а також норми права, що регулюють дані правовідносини, Суд приходить до висновків про необґрунтованість позовних вимог, а відтак позов задоволенню не підлягає.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновків про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 122, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Б. Федорчук