Справа № 810/3306/17
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

810/3306/17

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

про відмову у вжитті заходів забезпечення позову

04 жовтня 2017 року 810/3306/17

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши клопотання про вжиття заходів забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “НІКО” до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги,

в с т а н о в и в:

Клопотання обґрунтоване тим, що існує небезпека здійснення податковим органом заходів, передбачених Податковим кодексом України щодо погашення податкового боргу. Позивач вважає, що такі дії податкової можуть призвести до знищення виконання середньострокових і довгострокових економічних планів товариства, що в свою чергу призведе до втрати суб'єкта господарювання як виробника лікарських засобів.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог.

З аналізу ст. 117 КАС України можна зробити висновок, що метою застосування заходів забезпечення позову є, перш за все, захист прав позивача до ухвалення рішення по справі.

Розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд, з огляду на докази, надані стороною по справі для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись зокрема у тому, що клопотання не є надуманим, спір поміж сторонами існує, існує також дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, позов слід забезпечити саме у такий спосіб, про який просить позивач, а не якимось менш обмежувальним у правах способом для відповідача, такий спосіб є співмірним обсягу позовних вимог, даним про особу та характер дій відповідача, позивач має легітимну мету забезпечити саме захист своїх прав та інтересів від неправомірних дій відповідача, а не завдати шкоди правам та інтересам відповідача. Вирішуючи клопотання про забезпечення позову суд має зважати на необхідний баланс процесуальних прав та обов'язків сторін.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчинити певні дії.

Заходи щодо забезпечення позову повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв'язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову. Застосування конкретного забезпечувального заходу повинно виключати утруднення/унеможливлення виконання рішення по суті спору.

Слід також зазначити, що суди найвищих інстанцій неодноразово звертали увагу на те, що суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті (постанова Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 6, постанова Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06 березня 2008 року № 2).

Забезпечивши позов шляхом зупинення оскаржуваного рішення, суд фактично ухвалить рішення без розгляду справи по суті, оскільки завчасно надасть оцінку правомірності та законності спірної податкової вимоги яка є предметом спору, що не відповідає меті застосування інституту забезпечення позову.

Отже, позивачем не надано обґрунтованих доказів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, що не дає суду можливості встановити існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення по даній адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів.

Таким чином, оскільки заявлений позивачем у заяві спосіб забезпечення позову не відповідає критеріям та принципам інституту забезпечення позову, виходячи із пов'язаності заходів забезпечення позову з його предметом, співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам, задоволення заяви позивача про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії оскаржуваної податкової вимоги не є обґрунтованим.

З урахуванням викладеного суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

Керуючись статтями 117, 118, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю “НІКО” щодо вжиття заходів забезпечення позову, - відмовити.

2. Копію ухвали надіслати (видати) особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом п’яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Василенко Г.Ю.