Справа № 133/657/17
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 133/657/17

Головуючий у 1-й інстанції: Слободяний О.Є.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

03 жовтня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Сторчака В. Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління соціальної політики Козятинської міської ради Вінницької області на постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 13 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 (далі - позивач) до Управління соціальної політики Козятинської міської ради Вінницької області (далі - відповідач) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач 10.04.2017 звернувся до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області з адміністративним позовом в якому просив:

- визнати поважними причини пропуску ним строку звернення до адміністративного суду та поновити йому строк звернення до адміністративного суду;

- визнати протиправною бездіяльність управління соціальної політики Козятинської міської ради Вінницької області щодо відмови ОСОБА_2 у перерахунку щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як інваліду війни 3 групи у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком за 2016 рік;

- зобов'язати управління соціальної політики Козятинської міської ради Вінницької області здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити ОСОБА_2 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня як інваліду війни 3 групи у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком за 2016 рік відповідно до ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" станом на 05.05.2016 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 13.07.2017 адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано поважними причини пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду та поновлено позивачу 6-місячний строк звернення до адміністративного суду.

Визнано протиправною бездіяльність Управління соціальної політики Козятинської міської ради Вінницької обл. щодо відмови ОСОБА_2 у перерахунку щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як інваліду війни 3-ї групи у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком за 2016 рік.

Зобов'язано Управління соціальної політики Козятинської міської ради Вінницької обл. здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити ОСОБА_2 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня як інваліду війни 3-ї групи у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком за 2016 рік, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" станом на 05.05.2016, з урахуванням раніше виплачених сум.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є інвалідом війни 3 групи - учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, що підтверджується посвідченням серії Є НОМЕР_1.

14.04.2016 позивачеві виплачена щорічна грошова допомога до 5 травня у сумі 2310 грн.

Позивач звернувся із заявою до відповідача. в якій просив нарахувати та виплатити йому невиплачену частину допомоги до 5 травня у сумі 5600 грн.

14.03.2017 листом № 425 відповідач повідомив позивача про те, разова грошова допомога до 5 травня виплачена йому у розмірі, встановленому Постановою КМ України від 02.03.2016 №141 в сумі 2310 грн.

Не погоджеючись з таким рішення позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що постанова Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 №141 "Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", згідно з якою інвалідам війни III групи у 2016 році разова грошова допомога до 5 травня виплачується у розмірі 2310 грн., суперечить ст. 22 Конституції України та чинній редакції ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"

Щодо строку звернення до суду, суд першої інстанції вказав, що позивач дізнався про порушення свого права з листа відповідача від 14.03.2017 №425, а позовна заява була подана до суду 10.04.2017, тому вважав, що позивачем строк звернення до суду було пропущено з поважних причин, а тому позивачеві слід поновити 6-місячний строк звернення до адміністративного суду.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з таких підстав.

Статтею 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" №3551-XII від 22.10.1993 (далі - Закон №3551-XII) у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, вказано, що щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога, у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" викладені в новій редакції положення ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", відповідно до яких щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 наведені положення визнані неконституційними. Отже, починаючи з 22.05.2008 відновлено дію ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", в редакції від 25.12.1998, відповідно до якої розмір грошової допомоги інвалідам війни 3 групи становить 7 мінімальних пенсій за віком.

Разом з тим, Законом України від 28.12.2014 № 79-VIII "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" розділ VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Таким чином, розмір разової грошової допомоги інвалідам війни та щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій до 5 травня визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Кабінетом Міністрів України на виконання зазначених приписів Бюджетного кодексу України прийнято постанову від 02.03.2016 № 141 "Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань".

Підпунктом 1 пункту 1 зазначеної постанови Кабінету Міністрів України установлено, що у 2016 році виплата разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" інвалідам війни та колишнім малолітнім (яким на момент ув'язнення не виповнилось 14 років) в'язням концентраційних таборів, ґетто та інших місць примусового тримання, визнаним інвалідами загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин: І групи - 2975 гривень, ІІ групи - 2600 гривень, ІІІ групи - 2310 гривень.

Вказані положення є чинними та не визнані Конституційним судом України не конституційними.

Враховуючи викладене, розмір щорічної разової грошової допомоги позивачу до 5 травня за 2016 рік визначається постановою Кабінету Міністрів України та становить 2310 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем нараховано та виплачено позивачу щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2016 рік в розмірі 2310,00 грн.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в Рішенні від 26.12.2011 № 20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Зміна механізму нарахування соціальних виплат та допомоги повинна відбуватися відповідно до критеріїв пропорційності та справедливості і є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів власне сутність змісту права на соціальний захист.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 1-11/2012 від 25.01.2012 у справі за конституційним поданням правління Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення положень статті 1, частин першої, другої, третьої статті 95, частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України, пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з окремими положеннями Конституції України, суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Закріплений у ст. 8 КАС України принцип верховенства права суд застосовує з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до вимог ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права в Україні.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 у справі "Ейрі проти Ірландії" також констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12.10.2004.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що у 2016 році виплата позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій відповідно до ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту", відповідачем здійснена правомірно в порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тобто прийнята постанова не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням нової.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Управління соціальної політики Козятинської міської ради Вінницької області задовольнити повністю.

Постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 13 липня 2017 року - скасувати та прийняти нову.

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Мельник-Томенко Ж. М. Сторчак В. Ю.