Справа № 808/2320/17
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 року о 16 год. 10 хв.Справа № 808/2320/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазаренка М.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, про скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (далі - відповідач 1, ГУНП в Запорізькій області), Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (далі - відповідач 2, Дніпровський ВП ГУНП в Запорізькій області), в якому просив суд:

визнати незаконним та скасувати наказ начальника ГУНП в Запорізькій області Національної поліції України полковника поліції Золотоноші О.В. №1974 від 12.06.2017, в частині накладення на старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення з органів внутрішніх справ;

визнати незаконним та скасувати наказ ГУНП в Запорізькій області Національної поліції України полковника поліції Золотоноші О.В. №352о/с від 10.07.2017, в частині звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції;

поновити ОСОБА_1 на посаді дільничного офіцера поліції сектора превенції Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції в званні старшого лейтенанта поліції, рішення про поновлення на роботі піддати негайному виконанню;

стягнути з ГУНП в Запорізькій області Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час її роботи по 10.07.2017 у розмірі 9134,84 грн.;

стягнути з ГУНП в Запорізькій області Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 10.07.2017 по день поновлення на роботі;

стягнути ГУНП в Запорізькій області Національної поліції України 10000 гривень завданої моральної шкоди ОСОБА_1;

зобов'язати ГУНП в Запорізькій області Національної поліції України внести виправлення до трудової книжки ОСОБА_1 стосовно її звільнення.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем протиправно та не обґрунтовано прийнято оскаржуваний наказ про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції, за начебто вчинення позивачем адміністративного порушення передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), оскільки позивачем адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП не вчинялось, що підтверджується постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя. Вказує на те, що висновок службового розслідування та оскаржувані накази ґрунтуються виключно на припущеннях відповідача та не містять жодних об'єктивних даних, які б свідчили про порушення позивачем службової дисципліни та вчинення дій, які б дискредитували її як поліцейського.

В судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі в порядку письмово провадження, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечив. В обґрунтування заперечень зазначив, що за результатами проведеного службового розслідування відповідачем було встановлено, що ОСОБА_1 грубо порушено вимоги статей 1,2,7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, ч.5 ст.14, ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух», пункти 1,2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», Присягу працівника поліції, підпункту «а» пункту 2.9, підпункту «а» пункту 19.1 Правил дорожнього руху, що виразилось у керуванні транспортним засобом в темну пору доби з вимкнитими фарами ближнього світла, у стані алкогольного сп'яніння, за що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції. Вказує на те, що позивач, як поліцейський, зобов'язаний неухильно дотримуватись вимог чинного законодавства України, а оскільки матеріалами службового розслідування було підтвердження порушенням ОСОБА_1 вимог чинного законодавства України, вважає, що позивача обґрунтовано притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

В судове засідання прибув представник відповідача Завгородній В.І., який підтримав позицію викладену в письмових запереченнях, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного суду України (далі - КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, враховую подачу позивачем заяви про розгляд справи в порядку письмового провадження, суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду даної справи в порядку письмового провадження на підставі наявних в матеріалах справи доказах.

Суд, повно та всебічно встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази у їх сукупності та взаємозв'язку, вважає за необхідне зазначити наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 07 листопада 2015 року проходила службу в органах Національної поліції, на момент прийняття оскаржуваних наказів ОСОБА_1 обіймала посаду дільничного офіцера поліції сектора превенції Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції, мала спеціальне звання - старший лейтенант поліції.

24 травня 2017 року начальником ГУНП в Запорізькій області прийнято наказ про призначення службового розслідування №1648, за фактом керування дільничним офіцером поліції сектору превенції Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 транспортним засобом Honda Civic, державний номер НОМЕР_1, у темну пору доби без ввімкнутих фар ближнього світла та знаходилась у стані алкогольного сп'яніння.

22 червня 2017 року начальником ГУНП а Запорізькій області затверджено Висновок службового розслідування за відомостями, викладеними у подання Запорізького управління ДВБ НП України.

У висновку службового розслідування ГУНП в Запорізькій області зазначено, що за грубе порушення службової дисципліни, вимог статей 1, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, ч.5 ст.14, абзацу 5 ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух», пункти 1,2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, підпункту «а» пункту 2.9, підпункту «а» пункту 19.1 Правил дорожнього руху, що виразилось у керуванні 21.05.2017 автомобілем «Honda Civic», н.з. НОМЕР_1, у якого в темну пору доби не були ввімкнуті фари ближнього світла, у стані алкогольного сп'яніння, враховуючи вимоги підпункту 2 пункту 8 розділу ІІІ Протоколу №1 оперативної наради керівництва Міністерства внутрішніх справ України від 03.01.2017, на дільничного офіцера поліції сектору превенції Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 накласти дисциплінарне стягнення у виді звільнення з органів внутрішніх справ.

Наказом начальника ГУНП в Запорізькій області «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 22.06.2017 №1974 до дільничного офіцера поліції сектору превенції Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення з органів внутрішніх справ.

Наказом начальника ГУНП в Запорізькій області від 10.07.2017 №352 о/с «По особовому складу» звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (НОМЕР_2), дільничного офіцера поліції сектору превенції Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції.

Вважаючи наказ ГУНП в Запорізькій області про притягнення до дисциплінарної відповідальності та подальше звільнення зі служби в поліції протиправними, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів частини 3 статті 2 КАС України, відповідно до яких, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час розгляду справи судом встановлено, що підставою для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції став факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху, що виразилось у керуванні позивачем транспортним засобом в темну пору доби без ввімкнутих фар ближнього світла, у стані алкогольного сп'яніння. Зазначені обставини були досліджені відповідачем під час проведеного службового розслідування та на думку відповідача знайшли своє підтвердження.

Суд зазначає, що правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, визначаються Законом України «Про Національну поліцію».

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» Поліцейський зобов'язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров'я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв'язку з виконанням службових обов'язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Частиною 2 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов'язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Згідно з ч.1 ст.19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Частиною 1 статті 48 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону, якою в свою чергу визначено, що призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції відповідно до номенклатури посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затверджений Законом від 22.02.2006 №3460-IV (далі - Дисциплінарний статут), норми якого застосовуються до поліцейських до набрання чинності Дисциплінарним статутом Національної поліції України, визначено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно статті 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до статті 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Пунктом 8 частини 1 статті 12 Дисциплінарного статуту визначено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни може накладатися дисциплінарне стягнення у виді звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до частини 15 статті 14 Дисциплінарного статуту звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Отже, застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції є крайнім заходом дисциплінарного впливу, який може застосовуватись за скоєння поліцейським дисциплінарного проступку, який є несумісним з подальшим проходженням ним служби в органах Національної поліції.

З висновку службового розслідування затвердженого 22.06.2017 встановлено наступні обставини: «21.05.2017 приблизно о 04.07, під час несення служби нарядом «Іскра-313» на службовому автомобілі «TOYOTA PRIUS», н.з. (11) 3251, Управління патрульної поліції в м.Запоріжжя ДПП НП України у складі: інспектора роти №3 батальйону №1 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 та інспектора роти №3 батальйону №1 лейтенанта поліції ОСОБА_5 по вул. Костянтина Великого у м. Запоріжжя помічено автомобіль, який рухався у зустрічному напрямку та у якого в темну пору доби не були ввімкнуті фари ближнього світла. Нарядом було прийнято рішення про зупинення транспортного засобу. Після ввімкнення на службовому автомобілі «TOYOTA PRIUS», н.з. (11) 3251, спеціального світлового сигналу, вказаний транспортний засіб різко змінив напрямок руху у бік двору будинку №20 по вул. Костянтина Великого. Після зупинення транспортного засобу, встановлено, що це автомобіль «Honda Civic», н.з. НОМЕР_1, яким під час переслідування та зупинки керувала водій ОСОБА_1

Під час перевірки документів на право керування (особу встановлено посвідченням водія НОМЕР_3 від 25.07.2014) та користування транспортним засобом, поліцейськими встановлено, що ОСОБА_1 має ознаки алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. У зв'язку із цим останній було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння з використанням спеціального технічного засобу - «Drager Alkotest 6820, прилад №Arhk-0116».

Після надання ОСОБА_1 згоди, о 04.09 21.05.2017 поліцейські УПП в м.Запоріжжя, відповідно до ст. 266 КУпАП, інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, провели огляд ОСОБА_1 па стан алкогольного, сп'яніння з використанням вищевказаного спеціального технічного засобу у присутності двох свідків…

Проведеним оглядом на стан сп'яніння встановлено позитивний результат: 1,57 проміле (тест №306), що є порушенням вимог п. 2.9 (а) ПДР.

Далі встановлено, що 21.05.2017 інспектором роти №3 батальйону №1 УПП в м.Запоріжжя лейтенантом поліції ОСОБА_5 за керування транспортним засобом у якого в темну пору доби не були ввімкнуті фари ближнього світла, що є порушенням п.19.1 ПДР, відносно ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БР №762071, за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Прийнятим по справі рішенням до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень.

Крім того, о 04.25 21.05.2017 інспектором роти №3 батальйону №1 УПП у м.Запоріжжя ДПП НПУ старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4, у присутності вищевказаних свідків відносно ОСОБА_1 складено протокол серії БР №206354 про адміністративне правопорушення щодо порушення підпункту "а" пункту 2.9 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.».

Суд зазначає, що відповідно до ч.4 ст.72 КАС України вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

З матеріалів справи судом встановлено, що матеріали щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, було передано на розгляд Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.08.2017 у справі №331/3610/17 (провадження №3/335/1216/2017), яка набрала законної сили 30.08.2017, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

У постанові Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.08.2017 у справі №331/3610/17, судом вказано на те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б доводили вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй діяння.

Отже, судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, як встановлено з матеріалів справи, постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.09.2017 у справі №335/8984/17 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1, серед іншого скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР №762071 від 21.05.2017, складену інспектором роти №3 батальйону №1 УПП в м. Запоріжжя ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_5 відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Постанова Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.09.2017 у справі №335/8984/17 набрала законної сили 26.09.2017.

Таким чином, судовими рішеннями, які набрали законної сили, не спростовано висновки поліцейських УПП в м. Запоріжжя щодо керування позивачем транспортним засобом в темну пору доби без ввімкнутих фар ближнього світла та у стані алкогольного сп'яніння.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що ч.1 ст.15 КУпАП визначено, що військовослужбовці, військовозобов'язані та резервісти під час проходження зборів, а також особи рядового і начальницького складів Державної кримінально-виконавчої служби України, служби цивільного захисту і Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, поліцейські несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами.

За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, санітарних норм, правил полювання, рибальства та охорони рибних запасів, митних правил, вчинення правопорушень, пов'язаних з корупцією, порушення тиші в громадських місцях, неправомірне використання державного майна, незаконне зберігання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, невжиття заходів щодо окремої ухвали суду, ухилення від виконання законних вимог прокурора, порушення законодавства про державну таємницю, порушення порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, ці особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

До зазначених осіб не може бути застосовано громадські роботи, виправні роботи і адміністративний арешт.

Таким чином, порушення поліцейським правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, не пов'язане з виконанням службових обов'язків, тягне за собою адміністративну відповідальність на загальних підставах, тобто у відповідності до норм КУпАП.

Слід звернути увагу, що подія мала місце 21 травня 2017 року о 04 годині 07 хвилин, що знайшло своє відображення у висновку службового розслідування, тобто у час коли позивач перебувала поза несенням служби, доказів протилежного суду не надано.

Як встановлено з матеріалів справи та не заперечувалось сторонами, за порушення п.19.1 Правил дорожнього руху до ОСОБА_1 було застосовано адміністративний штраф в розмірі 425 гривень, а відтак, приймаючи рішення про накладення на позивача дисциплінарного стягнення за порушення п.19.1 Правил дорожнього руху, відповідачем фактично вдруге притягнуто ОСОБА_1 до відповідальності за один і той самий проступок, що прямо суперечить приписам статті 61 Конституції України.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваних наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції, у зв'язку з чим позивач підлягає поновленню на службі в поліції.

Щодо позовних вимог про зобов'язання відповідача внести зміни до трудової книжки ОСОБА_1, суд зазначає, що такі позовні вимоги є передчасними, а відтак задоволенню не підлягають, оскільки після прийняття судом рішення про поновлення позивача на роботі, відповідач зобов'язаний буде внести відповідні зміни до трудової книжки в силу закону.

Також, суд вважає такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача середнього заробітку за час її роботи по 10.07.2017 у розмірі 9134,84 грн., оскільки як встановлено з довідки Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Запорізькій області від 02.10.2017 №1002/12/01-2017 грошове забезпечення ОСОБА_1 за 10 діб липня 2017 року та компенсацію за 15 діб невикористаної чергової відпустки за 2017 рік було виплачено позивачу 31.07.2017.

Стосовно позовних вимог про стягнення моральної шкоди, суд зазначає, що позивачем до матеріалів справи не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що звільнення зі служби в поліції завдало позивачу душевних страждань та/або негативно вплинули на рівень її здоров'я, у зв'язку з чим вимоги про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Суд зазначає, що пунктом 6 розділу ІІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260, поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв'язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення.

Відповідно до пункту 4 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

При визначенні розміру грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, суд виходить з того, що при обчисленні належної до виплати суми застосовуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 (далі - Порядок №100). Так, згідно з вимогами п.2 Порядку №100 обчислення середньомісячної заробітної плати здійснюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Відповідно до п.5.8 Порядку №100 нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відповідно до ч.3 ст.91 Закону України «Про Національну поліцію» для поліцейських установлюється п'ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями.

З матеріалів справи встановлено, що на користь позивача підлягає стягненню сума грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, починаючи з 11.07.2017 (наступний день за днем звільнення) по 03.10.2017 (день ухвалення судового рішення), кількість днів вимушеного прогулу станом на 03.10.2017 становить 59 робочих днів.

З довідки Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Запорізькій області №1002/12/01-2017 від 02.10.2017 встановлено, що за останні два повних календарних місяці роботи перед звільненням, грошове забезпечення позивача склало: 9134,84 грн. в травні 2017 року та 9134,84 грн. в червні 2017 року, а розмір середньоденного грошового забезпечення позивача складає 299,50 грн.,

Отже, сума грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, яку належить стягнути на користь позивача, становить: 299,50 грн. х 60 днів = 17970,00 грн.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 161 КАС України, під час прийняття постанови суд вирішує в тому числі, чи є підстави допустити негайне виконання постанови.

За приписами пункту 2 частини 1 статті 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Таким чином, за даних підстав постанова суду в частині поновлення позивача на посаді та в частині стягнення з відповідача на користь позивача грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 9134,84 грн. підлягає негайному виконанню.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 71, 86, 94, 158-163, 254, 256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 22.06.2017 №1974 про накладення дисциплінарного стягнення у виді звільнення з органів внутрішніх справ на дільничного офіцера поліції сектору превенції Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 10.07.2017 №352 о/с про звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1, дільничного офіцера поліції сектору превенції Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області.

Поновити ОСОБА_1 на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області з 11.07.2017.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 11.07.2017 по 03.10.2017 у розмірі 17970,00 грн. (сімнадцять тисяч дев'ятсот сімдесят гривень 00 копійок).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області та в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць - 9134,00 грн., підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.С. Лазаренко