Справа № 263/4053/17
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Шевченко О.А.
Суддя-доповідач - Міронова Галина Михайлівна
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року справа №263/4053/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в м. Маріуполі Департаменту патрульної поліції на постанову Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 04 липня 2017 року у справі № 263/4053/17 за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в м. Маріуполі Департаменту патрульної поліції, національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 27.03.2017 року звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: скасувати постанову від 23.03.2017 року серія ЕАА № 075071, винесену інспектором поліції про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425, 00 грн., а справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутності в його діях складу правопорушення (а.с. 1-7).

Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04 липня 2017 року у справі № 263/4053/17 позов ОСОБА_2 задоволено.

Постанову ЕАА № 075071 від 23.03.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. скасовано (а.с. 57).

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій останній просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що першочергово позивач пред'явив адміністративний позов до Національної поліції України, яка є неналежним відповідачем у справі, у зв'язку з чим представник відповідача надав до суду клопотання про заміну неналежного відповідача Національної поліції України належним відповідачем інспектором УПП в м. Маріуполі лейтенантом поліції Тумановим О.В. Таким чином, при розгляді клопотання представника УПП в м. Маріуполі ДПП суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права та всупереч вимог ст. ст. 52, 53 КАС України відмовив у вступі до розгляду справи Туманову О.В.

Апелянт звертає увагу на те, що до компетенції УПП в м. Маріуполі ДПП не входить організація дорожнього руху на вулицях міста, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» ця функція належить Маріупольській міській раді. У зв'язку з чим відповідач був об'єктивно позбавлений можливості надати до суду будь-які матеріали на підтвердження кількості смуг для руху та наявності дорожньої розмітки та правомірності застосування останньої.

Зазначає, що з заперечень відповідача вбачається, що Туманов О.В. є посадовою особою УПП в м. Маріуполі ДПП, а отже і повноважною особою для прийняття рішення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Крім того, жодною із сторін в заявлених вимогах та запереченнях не ставилися під сумнів наявність повноважень у інспектора.

Сторони у судове засідання не з'явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином

За нормами пункту другого частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено.

23.03.2017 року інспектором УПП у м. Донецьку лейтенантом поліції Тумановим О.В. було винесено постанову серії ЕАА № 075071 у справі про адміністративне правопорушення про порушення ОСОБА_2 п.п. 11.14 Правил дорожнього руху України, чим останній скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. На позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. (а.с. 8).

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про задоволення позову є необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань: регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Органи Національної поліції на виконання статті 222 КУпАП розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: в тому числі про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, частини перша, друга і третя статті 122.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно пп. 11.4 ПДР на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

Порушення пп. 11.4 ПДР України є адміністративними правопорушеннями, відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до частини 2 статті 122 КУпАП України порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Статтею 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (ст. 283 КУпАП).

Відповідно до ст. 291 КУпАП постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 26 цього Кодексу, постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованого в автоматичному режимі, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

За правилами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, наведеними нормами визначено, що позивач, як водій транспортного засобу, повинен виконувати встановлені діючим законодавством правила дорожнього руху. Відступати від виконання своїх обов'язків водій може лише в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.

Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Колегія суддів вказує на те, що з переглянутого відеоматеріалу, наданого відповідачем, позивач дійсно 23.03.2017 року керуючи автомобілем Opel Astra AH4156EA, по пр-ту Металургів у м. Маріуполі здійснив поворот ліворуч перетнувши при цьому подвійну дорожню горизонтальну суцільну лінію розмітки, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків. Більш того, відеоматеріал дозволяє впевнитися у наявності подвійної дорожньої горизонтальної суцільної лінії розмітки, яку з невідомих причин не побачив суд першої інстанції.

Таким чином, в діях позивача вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Основною підставою для задоволення позовних вимог судом першої інстанції зазначено ту обставину, що постанова про накладення адміністративного стягнення винесена неповноважною особою, а саме УПП м. Донецьк інспектором лейтенантом поліції Тумановим О.В., а м. Донецьк знаходиться на тимчасово непідконтрольній Україні території і УПП у м. Донецьк не має повноважень у м. Маріуполі.

Колегія суддів з зазначеним висновком не погоджується, оскільки з заперечень Національної поліції України вбачається, що спірну постанову винесено інспектором Управління патрульної поліції в м. Маріуполі та відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції № 149 від 30.05.2017 року Туманов О.В. знаходиться на посаді інспектора УПП в м. Маріуполі ДПП.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що, приймаючи оскаржувану постанову, відповідач діяв у межах повноважень, а тому підстави для визнання протиправними дій відповідача та скасування прийнятої ним постанови у справі про адміністративне правопорушення відсутні.

За таких обставин, вимоги позивача щодо скасування постанови від 23.03.2017 року серія ЕАА № 075071 задоволенню не підлягають.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим постанова підлягає скасуванню із прийняттям нового рішення.

З огляду на вищезазначене та керуючись ст. ст. 195, 197, п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202, 207, 211, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в м. Маріуполі Департаменту патрульної поліції - задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 04 липня 2017 року у справі № 263/4053/17 - скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в м. Маріуполі Департаменту патрульної поліції, національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Г.М.Міронова

Судді Т.Г. Арабей

І.В. Геращенко