Справа № 305/1001/17
Суддя: Тулик І. І.
Дата ухвалення: 2017-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 305/1001/17
Провадження по справі № 2-а/305/37/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.10.2017. Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

судді - Тулик І.І.

за участі: секретаря - Шемота М.І.

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Бузаш Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тячівського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання протиправним перерахунку пенсії по інвалідності,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Тячівського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання протиправним перерахунку пенсії по інвалідності, який проводили з 07.05 по 27.05.2010 року, згідно розпорядження від 07.05.2010 року.

Свої вимоги обґрунтував тим, що працівниками Управління пенсійного фонду України в Рахівському районі було проведено перерахунок пенсії по розпорядженні №126419 від 07.05.2010 року, де він мав право на розрахунок середнього заробітку по Україні за минулий рік (тобто 2009 рік, який на той час становив 1650,43 грн.) Натомість, йому було здійснено перерахунок та неправомірно застосовано показник середньої заробітної плати за 2007 рік, що становить 1197,91 грн. Загальний стаж замість 35 років 4 місяці та 18 днів йому зарахували тільки 30 років, 4 місяці та 2 дні. Вважає, що йому таким чином неправомірно обікрали на 557,67 гривень, щомісячно, з травня 2010 року, чим позбавили його гідного та достойного життя.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, позовні вимоги підтримав з підстав зазначених у позовній заяві. Просить позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача Бузаш Г.М. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала з підстав зазначених в письмовому запереченні.

В своїх письмових запереченнях на позов, поданих до суду 28.08.2017 року Тячівське об"єднане упрвління ПФУ Закарпатської області позов не визнало, оскільки пенсія гр. ОСОБА_1 призначена по інвалідності з 14.03.2001 року. Гр. ОСОБА_1 не звертався із заявою до Управління про підвищення пенсії у зв"язку із щорічним зростанням середньої заробітної плати в країні, а до адміністративного позову додав копію відповіді Управління на його заяву щодо перерахунку пенсії по стажу і заробітній платі. Тому з боку управління не має незаконних дій чи бездіяльності і права позивача не порушувалися. Таким чином, немає підстав розглядати позовну заяву до Управління в судовому порядку, так як спору фактично немає. Крім того, додатково повідомляють по суті питань, заявлених у адміністративному позові, що з 01 січня 2008 року по тепперішній час відповідно до Постанови КМУ від 23.04.2012 року №327 "Про підвищення рівня соціального захисту населення" обчислення пенсії проводиться із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік - 1197,91 гривень. На питання, щодо підвищення пенсії у зв"язку із щорічним зростанням плати в країні, відповідно до частини другої статті 4 ЗУ "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" 1058-ІV, повідомляють, що зазначену норму зупинено до стабілізації економічної ситуації в країні згідно із ЗУ "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні №1166-VІІ від 27.03.2014 року. Підсумовуючи викладене вважають, що розмір пенсії обчислено згідно з вимогами чинного законодавства. На підставі наведеного просили у відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Тячівського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання протиправним перерахунку пенсії по інвалідності у зв"язку із щорічним зростанням середньої заробітної плати в країні.

Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, взявши до уваги заперечення відповідача, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення адміністративного позову по суті, суд приходить до висновку, що позивачу у задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб, із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спори, що виникають з приводу укладення, виконання, припинення, скасування чи визнання не чинними адміністративних договорів; спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Судом встановлено та визнано відповідачем, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в Тячівському об"єднаному УПФУ Закарпатської області та отримує пенсію по інвалідності з 14.03.2001 року за нормами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Позивач являється інвалідом ІІ-ї групи, що підтверджується довідкою виданою Рахівською районною МСЕК від 18.03.2009 року.

У відповідності до ст. 33 ЗУ ""Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: інвалідам I групи - 100 відсотків пенсії за віком; інвалідам II групи - 90 відсотків пенсії за віком; інвалідам III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону. Непрацюючі інваліди II групи за їх вибором мають право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону, за наявності такого страхового стажу: у жінок - 20 років, а у чоловіків - 25 років, якщо їм вперше встановлено інвалідність у віці до 46 років включно; у жінок - 21 рік, а у чоловіків - 26 років, якщо їм вперше встановлено інвалідність у віці до 48 років включно; у жінок - 22 роки, а у чоловіків - 27 років, якщо їм вперше встановлено інвалідність у віці до 50 років включно; у жінок - 23 роки, а у чоловіків - 28 років, якщо їм вперше встановлено інвалідність у віці до 53 років включно; у жінок - 24 роки, а у чоловіків - 29 років, якщо їм вперше встановлено інвалідність у віці до 56 років включно; у жінок - 25 років, а у чоловіків - 30 років, якщо їм вперше встановлено інвалідність у віці до 59 років включно.

Згідно ч.2 ст. 42 ЗУ ""Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" крім індексації пенсії, передбаченої частиною першою цієї статті, щороку починаючи з 1 березня поточного року у разі, якщо середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за минулий рік зросла, здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій із застосуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію, підвищеної на коефіцієнт, який відповідає не менш як 20 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, порівняно з попереднім роком, але не менше зростання рівня інфляції (індексу споживчих цін) за минулий рік.

Поряд з цим слід зазначити, про те що дію частини другої статті 42 зупинено до стабілізації економічної ситуації в країні згідно із Законом № 1166-VII від 27.03.2014 року.

У відповідності до постанови КМУ від 23.04.2012 року №327 "Про підвищення рівня соціального захисту населення" обчислення пенсії проводиться із застосуванням показника середньої заробітої плати за 2007 рік.

Аналізуючи вище наведені норми закону та беручи до уваги ті докази, які містяться у матеріалах справи, суд приходить до висновку, що посадовими особами Тячівського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області розмір пенсії ОСОБА_1 обчислено згідно з вимогами чинного законодавства.

У матералах справи міститься лист заступника начальника Тячівського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області, Небила О.П. від 05.04.2017 року за вих №141/06, яким позивачу ОСОБА_1 відмовлено в проведенні перерахунку пенсії по стажу і заробітній платі, оскільки розмір пенсії зменшується. Крім того, ОСОБА_1 було повідомлено про те, що при досягненні пенсійного віку згідно ст. 26 ЗУ ""Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" він зможе перейти з пенсії по інвалідності на пенсію за віком з врахуванням стажу роботи після останнього перерахунку з застосуванням середньої заробітної плати за попередні три роки перед зверненням.

З вище наведеного листа слідує, що позивач ОСОБА_1 звернувся до Тячівського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області з заявою саме про перерахунок пенсії по стажу і заробітній платі, а не із заявою про перерахунок пенсії у зв"язку із щорічним зростанням середньої заробітної плати в країні.

Більше того, позивачем до позовної заяви не надано жодних доказів того, що він звертався до Тячівського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області із заявою про перерахунок пенсії у зв"язку із щорічним зростанням середньої заробітної плати в країні. Не здобуто таких доказів і в процесі розгляду справи.

При розгляді даної адміністративної справи суд керується положеннями ст.70 КАС України, згідно яких належними є ті докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування, не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до положень статті 71 КАС України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В силу приписів статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів у доведенні перед судом їх переконливості.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_1, суд виходить з того, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів неправомірності дій посадових осіб відповідача. Натомість представником відповідача в судовому засіданні доведено правомірність їхніх дій.

Пункти п"ятий та шостий позовних вимог є похідними від пункту четвертього цих вимог, у зв'язку з чим суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в цілому.

З урахуванням наведеного, судом встановлено підстави для відмови у задоволенні позову в повному обсязі.

Оскільки відповідач являється інвалідом ІІ групи та звільнений від сплати судового збору у відповідності до вимог ст. 94 КАС України, витрати по сплаті судового збору слід віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 11, 17-19, 94, 69-72, 94, 158-163, 167, 186 КАС України,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Тячівського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання протиправним перерахунку пенсії по інвалідності - відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня отримання повного тексту постанови суду.

Суддя: Тулик І.І.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Тулик І.І