Справа № 522/6809/17
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2017-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2017 р.м.ОдесаСправа № 522/6809/17

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Загороднюк В.І.
Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді - доповідача -Косцової І.П.
суддів -Кравченка К.В.
Лук'янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 04 липня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у перерахунку пенсії за період з 06 червня 2010 року по 05 червня 2011 року та з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року, зобов'язати відповідача здійснити перерахунок призначеної пенсії за вищевказаний період у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, з виплатою різниці між перерахованим та фактично отриманим розміром пенсії.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відмова відповідача у перерахунку його пенсії є незаконною, оскільки таке право встановлено за ним постановою Приморського районного суду м. Одеси від 14.07.2011 року у справі №2а-325/11.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 04 липня 2017 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своїх доводів апелянт зазначив, що причиною неврахування при перерахунку призначеної позивачу пенсії періоду з 06 червня 2010 року по 05 червня 2011 року стало необізнаність пенсійного органу про наявність ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 26.06.2015 року про виправлення описки. Водночас, підставою для відмови позивачу у перерахунку призначеної йому пенсії за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року стало внесення змін у законодавство, яке регулює спірні правовідносини.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів п.2 ч.1 ст. 197 КАС України, враховуючи достатність доказів для її вирішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_4 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ої категорії, інвалідом 2 групи, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 14.07.2011 року, що набрала законної сили, зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести позивачу перерахунок пенсії як інваліду 2-ї групи та постраждалому внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї категорії з урахуванням права на пенсію по інвалідності у розмірі не нижче восьми мінімальних пенсій за віком та на додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком з наступними її змінами згідно законів України, з виплатою різниці між перерахованим розміром пенсії та фактично отриманим.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21.08.2014 року Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області роз'яснено, що перерахунок призначеної позивачу пенсії необхідно проводити з 06.06.2011 року.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26.06.2015 року виправлено описку в ухвалі від 21.08.2014 року, зокрема, виправлено дату, з якої відповідачу необхідно проводити перерахунок пенсії - замість « 06.06.2011 року» зазначено «06.06.2010 року».

12 січня 2017 року позивач звернувся до Управління із заявою, в якій просив провести перерахунок призначеної йому пенсії у період з 06.06.2010 року по 05.06.2011 року, а також з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року, з урахуванням постанови Приморського районного суду міста Одеси від 14 липня 2011 року та ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 26.06.2015 року про виправлення описки.

Листом від 31.01.2017 року №79/с-11 позивачу повідомлено, що судове рішення виконано органами Пенсійного фонду України в межах покладених зобов'язань та оскільки судом не визначено кінцевої дати його виконання, перерахунок пенсії проведено до внесення відповідних змін в законодавство, яке регулює спірні правовідносини, а саме, до 22.07.2011 року, а відтак, підстави для перерахунку пенсії з 01.04.2014 року відсутні.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що у період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року були відсутні правові обмеження для нарахування та виплати призначеної позивачу пенсій у встановлених статтями 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розмірах, а тому за цей період часу ОСОБА_4 має право на отримання такої пенсії. Крім цього суд першої інстанції дійшов висновку, що перерахунок пенсії має бути проведено і за період з 06.06.2010 року по 05.06.2011 року, як це зазначено в постанові Приморського районного суду м. Одеси від 14 липня 2011 року.

Судова колегія вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо наявності законних підстав для перерахунку пенсії позивача за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року, втім не може погодитись з судовим рішенням в частині перерахунку пенсії за період з 06.06.2010 року по 05.06.2011 року, при цьому зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст.46 Конституції України встановлено, що пенсії та інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчій від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За правилами ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції, яка діяла станом на 01.01.2014 року) (далі Закон №796-XII) пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

В свою чергу, частиною 1 ст. 50, ч.4 ст. 54 цього Закону встановлено, що особам, віднесеним до 1 категорії, які є інвалідами 2 групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

При цьому, в усіх випадках розміри пенсії для інвалідів 2 групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 8 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 28 Закону України № 1058-IV від 9 липня 2003 року «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Водночас, згідно пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» та пункту 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік», норми і положення статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підлягали застосуванню у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012-2013 роки.

Таким чином, у період з 22.07.2011 року по 31.12.2013 року визначення порядку та розмірів виплат особам, які постраждали внаслідок катастрофи на Чорнобильській АЕС, було делеговано Кабінету Міністрів України.

В свою чергу, Закон України «Про державний бюджет України на 2014 рік» від 16 січня 2014 року не містить обмежень щодо застосування Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в тому числі і статей 50, 54 цього Закону.

Отже, з 1 січня 2014 року діяли положення статей 50,54 Закону № 796-XII, відповідно до яких розміри пенсій для інвалідів II групи, щодо яких встановлений зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 8 мінімальних пенсій за віком, а особам, які є інвалідами II групи і віднесені до 1 категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

Поряд з цим, відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31 липня 2014 року №1622-VII, який набрав чинності 03 серпня 2014 року, Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» доповнено пунктом 6-7, яким встановлено, що норми ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Враховуючи вищевказані норми права, колегія суддів зазначає, що до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31 липня 2014 року №1622-VII, застосуванню підлягають положення ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а з 03 серпня 2014 року - відповідні положення Постанови Кабінету Міністрів України.

Аналогічну правову позицію виклав ВСУ у постановах від 27 квітня 2014 року по справах №736/268/14-а та №737/28/14-а, які є обов'язковими для застосування, згідно ч. 1ст. 244-2 КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи, та встановлено судом першої інстанції, на виконання постанови Приморського районного суду міста Одеси від 14 липня 2011 року Управлінням проведено перерахунок призначеної позивачу пенсії за період з 06.06.2011 року по 22.07.2011 року, про що останній був сповіщений листом від 25.11.2016 року.

При цьому визначені зазначеним судовим рішенням розмири пенсії застосовувались відповідачем лише до 22.07.2011 року, тобто до набрання чинності постановою КМ України від 06.07.2011 року №745 "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету", якою були змінені розміри відповідних виплат.

Отже, оскільки відповідач правомірно з 22.07.2011 року припинив виплату пенсії позивача в розмірах, визначених судовим рішенням, однак протиправно не відновив ці виплати з 01.01.2014 року у раніш визначеному розмірі відповідно до вимог Закону № 796 - ХІІ, та не виплачував пенсію у такому розмірі до 02.08.2014 року, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

При цьому, як вірно зазначено судом першої інстанції, доводи Управління щодо пропуску позивачем строку на звернення до суду є безпідставними, оскільки останнім дотримано вимоги ст.99 КАС України.

Так, пунктом 11 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 16 березня 2012 року № 4 «Про судову практику вирішення адміністративними судами спорів, що виникають у зв'язку із застосуванням статей 39, 48, 50, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що під час вирішення питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду з позовами про нарахування та виплату пенсії громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, судам необхідно керуватися нормами статті 99 КАС України.

В свою чергу, відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що позивач дізнався про порушення його права на перерахунок пенсії з листа ГУ ПФУ в Одеській області від 25.11.2016 року, після чого звертався до ГУ ПФУ в Одеській області щодо відповідного перерахунку пенсії та, отримавши відповідь про результати розгляду звернення від 31.01.2017 року, 10.04.2017 року звернувся до суду за захистом своїх прав в межах шестимісячного строку.

Що стосується періоду перерахунку пенсії з 06.06.2010 року по 05.06.2011 року, судова колегія зазначає наступне.

Як вже зазначалося вище, з матеріалів справи вбачається, що постановою Приморського районного суду м. Одеси від 14.07.2011 року, що набрала законної сили, з урахуванням ухвал цього ж суду від 21.08.2014 року та від 26.06.2015 року, зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести позивачу перерахунок пенсії як інваліду 2-ї групи та постраждалому внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї категорії з урахуванням права на пенсію по інвалідності у розмірі не нижче восьми мінімальних пенсій за віком та на додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком з наступними її змінами згідно законів України, з виплатою різниці між перерахованим розміром пенсії та фактично отриманим, з 06.06.2010 року.

Кінцевої дати виплати перерахованої пенсії суд в своєму рішенні не зазначав.

Судом апеляційної інстанції також встановлено, і про це вже зазначалось вище, що виплату пенсії позивачу у визначеному судом розмірі було припинено Управлінням 22.07.2011 року.

Таким чином, питання перерахунку пенсії у вказаному спірному періоді вже було предметом судового розгляду, за результатами якого судом прийнято відповідне рішення, що набрало законної сили.

У зв'язку з цим колегія суддів зазначає, що позивачем пред'явлено позовні вимоги, які вже вирішені в судовому порядку.

Відповідно до приписів п. 4 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

Оскільки спір щодо перерахунку позивачу пенсії за період з 06 червня 2010 року по 05 червня 2011 року вирішено Приморським районним судом м. Одеси у справі №2-а/325/11, колегія суддів вважає за необхідне закрити провадження у справі в зазначеній частині позовних вимог.

При цьому, вирішуючи питання щодо можливості прийняття рішення про закриття провадження у даній справі щодо частини позовних вимог разом із розглядом іншої частини позову по суті, судова колегія виходить з принципу розумності та має на меті уникнення подальших ускладнень для сторін під час виконання прийнятого судом апеляційної інстанції рішення.

Судова колегія також зазначає, що відповідно до ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Статтею 257 КАС України встановлюється порядок виконання судових рішень в адміністративних справах.

Так, вказаною статтею передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах, вирішує суддя адміністративного суду одноособово, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Звернення судових рішень в адміністративних справах до примусового виконання регулюється статтею 258 КАС України та передбачає можливість отримання виконавчого листа та його пред'явлення для виконання до відповідного органу виконавчої служби.

Якщо позивач вважає, що судове рішення не виконане відповідачем в повному обсязі, або виконане неналежним чином, він має можливість захистити своє порушене право за правилами Закону України "Про виконавче провадження" а не шляхом пред'явлення нового позову про стягнення невиплачених сум.

Тобто, у відповідності до наведених норм чинного процесуального закону, невиконання відповідачем рішення суду, ухваленого на користь позивача, не є підставою для звернення до суду з новим позовом.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, однак їм надано невірну правову оцінку, що призвело до порушення норм процесуального права, та є підставою для скасування ухваленого у справі рішення з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову із закриттям провадження щодо частини позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 157, 195, 196, п.3 ч.1 ст. 198, ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст. 207, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 04 липня 2017 року - скасувати.

Ухвалити у справі нову постанову, якою позов ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_4 у перерахунку його пенсії за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року, з урахуванням належного йому права на пенсію по інвалідності у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_4 пенсії за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року з урахуванням належного йому права на пенсію по інвалідності у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, з виплатою різниці між перерахованим розміром пенсії та фактично отриманим.

Провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у перерахунку пенсії за період з 06 червня 2010 року по 05 червня 2011 року та зобов'язання здійснити перерахунок призначеної пенсії за цей період у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, з виплатою різниці між перерахованим розміром пенсії та фактично отриманим - закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів після набрання законної сили безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Суддя-доповідач: І.П. Косцова

Судді: К.В. Кравченко

О.В. Лук'янчук.