Справа № 212/5627/17
Суддя: Зімін М. В.
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 212/5627/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Зіміна М.В.,

секретаря судового засідання-Борух Ю.К.,

за участі:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кривому Розі Дніпропетровської області в порядку адміністративного судочинства справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в місті ОСОБА_3 Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

12 вересня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до інспектора патрульної поліції 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в місті ОСОБА_3 Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 04 вересня 2017 року відповідачем винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої, він 04 вересня 2017 року порушив п.18.1 ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 грн. Зазначає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню оскільки на момент його наближення до пішохідного переходу пішоходів на ньому не було, при проїзді пішохідного переходу пішохід знаходився на іншій смузі для руху, зазначив, що інспектор виніс постанову на місці зупинки транспортного засобу, при винесенні постанови інспектор не надав йому можливості скористатися своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП, інспектор в протоколі не зазначив вказаних ним свідків, при накладені адміністративного стягнення не враховані дані про його особу, а саме матеріальний стан та інші обставини, які слід враховувати при призначенні адміністративного стягнення. Просить визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 772773 від 04.09.2017 року винесену інспектором патрульної поліції 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в місті ОСОБА_3 Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 255 грн. 00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав посилаючись на письмові заперечення в яких зазначив, що винесена інспектором патрульної поліції ОСОБА_4 постанова є законною та обґрунтованою, при розгляді справи на місці зупинки останньою дотримано норми чинного законодавства, позивачу були розяснені його права передбачені ст.268 КУпАП, при розгляді справи на місці зупинки від позивача надійшло клопотання про ознайомлення з доказами, яке було задоволено та останній був ознайомлений із відеозаписом вчинення правопорушення, інших клопотань від правопорушника на місці розгляду справи не надходило, під час розгляду справи були зясовані усі обставини справи шляхом опитування та аналізу усіх фактичних даних. Зазначив, що позивач спотворює дійсні обставини справи з метою уникнення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, просив у задоволенні позову відмовити. На підтвердження заперечень надав відеозапис фіксування адміністративного правопорушення.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, відеозапис наданий відповідачем, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення на нього, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до такого висновку.

В силу п. 2 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Під час розгляду справи судом встановлено, що постановою в справі про адміністративне правопорушення серії АР №772773 від 04 вересня 2017 року прийнятою інспектором патрульної поліції 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в місті ОСОБА_3 Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4, визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 гривень.

Згідно зазначеної постанови, ОСОБА_1, 04 вересня 2017 року о 12 годині 10 хвилин керував транспортним засобом «КІА СЕRАТО» номерний знак НОМЕР_1 по вулиці Січеславська в місті Кривому Розі, наближаючись до пішохідного переходу, на якому знаходились пішоходи, не змінив швидкість щоб надати дорогу пішоходам, чим порушив п.18.1 ПДР України, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. (а.с.4).

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб'єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій субєкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення. Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у інспектора патрульної поліції підстави для прийняття постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Також, згідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Реалізовуючи свої повноваження, субєкти владних повноважень повинні діяти добросовісно та на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Суд при вирішенні справи, відповідно до ст. 9 КАС України, перевіряє законність дій чи прийнятого рішення субєкта владних повноважень.

Так, Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобовязані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоровю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови, зобовязана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, ч.1 ст.122 КУпАП, передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються органи Національної поліції.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 106 1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116 2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121 1, 121 2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124 1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132 1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133 1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164 4, статтею 175 1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181 1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189 2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 4 статті 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Аналогічний порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення та винесення постанови по справі без складання протоколу передбачено і п. 4 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 року, відповідно до якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124 1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132 1, частинами шостою і одинадцятою статті 133 1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Відповідно до ч. 6 ст. 258 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином слід зазначити, що під час винесення оскаржуваної постанови відповідач мав право винести постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Щодо інших підстав вказаних у адміністративному позові про скасування постанови серії АР № 772773 від 04.09.2017 року слід зазначити наступне.

Відповідно до п.18.1, постанови Кабінетів Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 «Про Правила дорожнього руху» (далі - Правила), водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Так, в постанові серії АР № 772773 від 04 вересня 2017 рокузазначено, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом наближаючись до пішохідного переходу не змінив швидкість, не зупинився та не надав дорогу пішоходам, які знаходились на пішохідному переході.

В судовому засіданні, під час перегляду відеозапису зробленого відповідачем у відповідності до ч.1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», на який зафіксовано дане правопорушення встановлено, що ОСОБА_1, дійсно керував автомобілем «КІА СЕRАТО» 04 вересня 2017 року о 12 год. 10 хв. та наближаючись до пішохідного переходу не змінив швидкість, не зупинився та не надав дорогу пішоходам, які знаходились на пішохідному переході.

Під час розгляду справи судом встановлено, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, наявна також його вина в скоєнні правопорушення, відповідачем дотримано порядок притягнення до відповідальності, не порушено строки розгляду та накладення адміністративного стягнення, виконано вимоги закону щодо обовязкової присутності особи при розгляді справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ст. 80 КАС України речовими доказами є предмети матеріального світу, що містять інформацію про обставини, які мають значення для справи. Речовими доказами є також магнітні, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи.

Дослідивши докази, суд на підставі ст.10 КАС України, відповідно до якої усі учасники адміністративного процесу є рівними, та ст.11 КАС України, у відповідності до якої розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, у межах позовних вимог, враховуючи вимоги статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, вважає, що при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідач діяв у відповідності з вимогами КУпАП та Закону України «Про Національну поліцію», та винесена ним постанова є законною, а тому позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, враховуючи ст. 9, 33, 122, 258, 279, 280,288, 293 КУпАП, керуючись ст. ст. 3, 9-11, 71, 86, 99, 158-163, 171-2 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в місті ОСОБА_3 Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення- відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо судом у відповідності до частини 3 статті 160 КАС України було проголошено вступну та резолютивну частину постанови, а також в разі прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 12 жовтня 2017 року.

Суддя: М. В. Зімін