Справа № 805/2917/17-а
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2017 р. Справа №805/2917/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови:12:25

Донецький окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Христофорова А.Б.,

при секретарі Кульматицькій В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Донецькій області про визнання протиправним рішення про застосування фінансових санкцій,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Донецькій області про визнання протиправним рішення про застосування фінансових санкцій №000018/05-99-40-03/НОМЕР_1 від 11.04.2017 року у сумі 27000,00 грн, з урахуванням уточненення, в обґрунтування позовних вимог зазначив, що податковим органом перевірку проведено з порушенням вимог податкового законодавства. Зазначає, що перевіркою встановлено реалізацію товару за ціною нижчою ніж встановлено.Спірна закупка товару контролюючим органом була здійснена до пред'явлення Наказу про перевірку, натомість продажа товару: пляшки «Кoblevo» за ціною 109,90 грн та сигарет « Camel» за ціною 25,30 грн, підтверджується фіскальним чеком №1536 від 27.03.2017 року, що не є ніжчою за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої. Також зазначає, що перевіркою встановлено реалізація вина без марки акцизного податку, а саме довжина акцизної марки на товарі складала 80,0 мм, однак зазначена акцизна марка була міцно наклеєна, мала усі потрібні реквізити, зазначений факт не був взят до уваги контролюючим органом, крім того, продукція придбана у офіційного постачальника, який має ліцензію та позивачем довжина акцизної марки не перевірялась. Оскільки факту порушення податкового законодавства не було, враховуючи зазначене просить скасувати прийняте контролюючим органом спірне рішення.

Відповідач через відділ документообігу та архівної роботи суду надав заперечення на адміністративний позов, мотивуючи тим, що контролюючим органом було здійсно фактичну перевірку магазину «Авокадо» в який здійснює діяльність позивач, під час перевірки встановлено факт роздрібної торгівлі алкогольними напоями за цінами нижчими за встановлені мінімально-роздрібні та знаходження в реалізації пляшки вина без марки акцизного податку встановленого зразку, а саме довжина акцизної марки складає 80,0 мм, що підтверджується поясненнями продавця, та викладено у акті перевірки на підставі чого винесено рішення про застосування штрафних санкцій на загальну суму 27000,00 грн. Отже, контролюючим органом правомірно було винесене спірне рішення, з огляду на що позовні вимоги не підлягают задоволенню.

Позивач та представник позивача через відділ документобігу суду надали заяви про розгляд справи без їх участі.

Представник відповідача через відділ документобігу суду надав клопотання про розгляд справи без участі представника

У відповідності до приписів ч.2 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі- КАС України) суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін.

Суд, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (РНОКП НОМЕР_1, АДРЕСА_1), пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації 13.12.2016 року № 0038260, згідно ст. 48 КАС України здатний особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки.

Відповідач, Головне управління ДФС в Донецькій області, є суб'єктом владних повноважень, згідно ст. 48 КАС України здатний особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки.

Судом встановлено, що на підставі Наказу №215 від 27.03.2017 року про проведення фактичної перевірки та направлень на перевірку №215 та №216 від 27.03.2017 року, які були вручені ОСОБА_2 27.03.2017 року о 14:52, відповідно до п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України проведено фактичну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, а саме магазину ІНФОРМАЦІЯ_1 який розташований за адресою: АДРЕСА_2

За наслідками фактичної перевірки позивача складено акт перевірки №0014/99/19/40/НОМЕР_1 від 28.03.2017 року. В ході перевірки встановлено наступні порушення, а саме:

- статті 11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР, , ст.. 226 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року, що виразилося у зберіганні, реалізації алкогольних напоїв, а саме: «Tetra-Pak» вина «Аліготе» об'ємом 1,0 л., міцністю 9,3-13 об.од. без марки акцизного податку встановленого зразка;

- Постанови Кабінету Міністрів України №957 від 30.10.2008 року "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв", що виразилося у реалізації пляшки коньяка «Кoblevo»4 зірки об'ємом 0,5 л.,міцністю 40 об.од. за ціною нижчою за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої.

З урахуванням висновків акту фактичної перевірки Головним управлінням ДФС у Донецькій області 11 квітня 2017 року прийнято рішення про застосування фінансових санкцій на суму 27 000,00 грн, у т.ч. :

- за виробництво, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, або з використанням тари, що не відповідає вимогам, визначеним частиною першою статті 11 цього Закону, - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень- застосовано штраф у сумі 17000,00 грн;

- за роздрібну торгівлю коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень- застосовано штраф у сумі 10 000,00 грн.

Позивачем було подано скаргу на дане рішення та Рішенням про результати розгляду скарги Державної фіскальної служби України від 14.06.2017 року №7581/Б/99-99-11-03-01-25 скаргу залишено без задоволення.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач, звернувся до суду із даним позовом.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У відповідності до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно;6) розсудливо;7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинстваУкраїни в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Основним нормативно-правовим актом, що регулює спірні правовідносини є Податковий кодекс України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі - Податковий кодекс України, ПК України).

Згідно із п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України).

Відповідно до п.п. 80.1, 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

- у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів;

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;

- письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування;

- неподання суб'єктом господарювання в установлений законом строк обов'язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками;

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального;

- у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3;

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу (п. 80.5. ст.. 80 ПК України).

Пунктом 81.1 ст. 81 ПК України встановлено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Аналіз наведених вище норм законодавства свідчить про те, що фактична перевірка суб'єкта господарювання може бути проведена при дотриманні таких умов, як наявність підстав для проведення фактичної перевірки та пред'явлення посадовими особами податкового органу необхідного пакету документів.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи містяться направлення на проведення перевірки та наказ, які вручені ОСОБА_2(за довіреністю) 27.03.2017 року о 14-52год, про що свідчить власний підпис.

Таким чином, відповідачем проведено фактичну перевірку позивача у відповідності до вимог чинного законодавства.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 року №481/95-ВР(далі - Закон №481/95-ВР).

Відповідно до ст. 1 Закону №481/95-ВР, мінімальні роздрібні ціни на алкогольні напої - ціни, які визначаються виходячи з мінімальних оптово-відпускних цін на цю продукцію та торговельної надбавки.

Відповідно до ч. 10 ст. 18 Закону №481/95-ВР, Кабінету Міністрів України надано право встановлювати мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на алкогольні напої.

Відповідно до ст. 17 Закону №481/95-ВР, за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі:

-оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень;

- виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, або з використанням тари, що не відповідає вимогам, визначеним частиною першою статті 11 цього Закону, - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Так, на підтвердження факту реалізації пляшки коньяка «Кoblevo» за ціною 109,90 грн та сигарет « Camel» за ціною 25,30 грн, що не є ніжчою за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої позивачем надано фіскальний чек від 27.03.2017 року відповідно до якого вбачається, що 27.03.2017 року здійснено продаж «Кємел» на суму 25,30 грн та «КК Коблево» на суму 109,90 грн, загальна сума становить 135,20 грн, що також підтверджується відомостями з бази даних контролюючого органу, відповідно до якої 27.03.2017 року о 14:42 було здійснено реалізацію на суму 135,20 грн.

Суд не приймає до уваги ксерокопії фотографій з алкогольними напоями, які містяться у матеріалах справи та надані контролюючим органом на підтвердження факту реалізації позивачем алкогольних напоїв за цінами ніжчими за встановлені мінімальні, оскільки з зазначених ксерокопій фотографій не можливо ідентифікувати, що реалізація зазначених алкогольних напоїв здійснювалась саме в магазині «Авокадо», де проводилась фактична перевірка.

Отже, відповідачем не надано будь яких доказів, окрім акту фактичної перевірки, які б свідчили про вчинення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 порушення - Постанови Кабінету Міністрів України №957 від 30.10.2008 року "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв", що виразилося у реалізації пляшки коньяка «Кoblevo» 4 зірки об'ємом 0,5 л.,міцністю 40 об.од. за ціною нижчою за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої, з огляду на що, застосування до позивача штрафних санкцій у розмірі 10 000,00 грн. за дане порушення є неправомірним, отже рішення про застосування штрафних санкцій в цій частині підлягає скасуванню.

Щодо порушення, позивачем статті 11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР, що виразилося зберіганні, реалізації алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка.

Відповідно до п. 228.2 ст. 228 ПК України контроль за наявністю марок акцизного податку на пляшках (упаковках) алкогольних напоїв і на пачках (упаковках) тютюнових виробів під час їх транспортування, зберігання та продажу, а також у разі ввезення таких товарів на митну територію України здійснюють відповідні контролюючі органи.

Приписи п. 228.3 ст. 228 ПК України визначають, що у разі виявлення фактів ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування та продажу на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів без наявності марок акцизного податку встановленого зразка, контролюючі органи, зазначені у пункті 228.2 цієї статті, вилучають такі товари з вільного обігу та подають відповідні матеріали до суду для винесення постанови про їх вилучення в дохід держави (конфіскацію).

При цьому, згідно п. 228.9 ст. 228 ПК України відповідальність за недодержання порядку маркування, продажу алкогольних напоїв і тютюнових виробів, несплату чи несвоєчасну сплату податку несуть виробники (замовники), імпортери, продавці таких товарів та їх посадові особи відповідно до закону.

У п. 226.3 ст. 226 ПК України визначено, що виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється марками акцизного податку, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України (п. 226.5 ст. 226 ПК України).

Відповідно до п.1 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Українир від 27.12.2010 року №1251(далі Положення №1251) марки акцизного податку для алкогольних напоїв та тютюнових виробів (далі - марки) виготовляються з паперу вагою 70 ± 2,5 г/кв. метр і мають такі розміри для алкогольних напоїв: довжина - 160 міліметрів ± 0,25 міліметра, ширина - 20 міліметрів ± 0,25 міліметра.

Згідно п.20 Положення № 1251, вважаються такими, що немарковані, алкогольні напої з марками, що мають пошкодження, внаслідок яких зменшилася довжина марки на 10 чи більше міліметрів.

Відповідно до ст. 11 Закону №481/95-ВР, алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Статтею 226 ПК України визначено, що наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.

Вважаються такими, що немарковані алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції.

Пунктом 21, 22 Положення №1251, встановлено, що для прикріплення марок використовується клей (дисперсійний, дескрин тощо), який не дає змоги зняти їх з виробів без пошкодження і змивається у разі потреби в митті пляшок для повторного їх використання. Марки наклеюються на пляшку П- чи Г-подібним способом через горловину.

В ході перевірки було встановлено невідповідність акцизної марки стандару, а саме довжині - 160 міліметрів ± 0,25 міліметра, оскільки була всього 80 міліметрів.

В матеріалах справи міститься пояснення продавця магазину ІНФОРМАЦІЯ_1 написані власноруч, що в магазині на поліцях знаходиться вино «Пикник», «Томянка» в яких пошкоджена акцизна марка (відірвана на 5 см), оскільки такий товар був поставлений постачальником.

Також в матеріалах справи міститься пояснення ОСОБА_2, відповідно до яких вбачається, що в ході перевірки було виявлено акцизні марки, які не відповідають стандарту, з якими вони погодились, оскільки можливо акцизні марки є підробленими.

В матеріалах також міститься Постанова Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 01.08.2017 року №265/2600/17(3/265/746/17) про закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ст. 164-5 ч.1 КУпАП, якою передбачено відповідальність за зберігання або транспортування алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, на яких немає належним чином розміщених марок акцизного збору, або з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного збору посадовими особами підприємств - виробників, імпортерів і продавців цих товарів.

На що суд зауважує, що в податковому законодавсті не передбачено встановлення вини платника податків та встановлюється лише факт порушення податкового законодавства, що виникають у сфері справляння податків і зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Таким чином, враховуючи з'ясовані судом обставини, суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно застосовано до позивача фінансові санкції у розмірі 17 000,00 грн. за порушення 11 Закону № 481/95-ВР, отже в цій частині спірне рішення є правомірним.

Частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцією та законами України.

Відповідно до ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі викладеного вище, суд дійшов висновку, що позов Фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Оскільки прийняте рішення ухвалено на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, відповідно до вимог ст.94 КАС України суд судові витрати, пропорційно задоволеним вимогам, у сумі 236, 80 грн.

Керуючись ст.ст. 17, 18, 19, 20, 51, 69, 70, 71, 72, 86, 94, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Донецькій області про визнання протиправним рішення про застосування фінансових санкцій - задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення про застосування фінансових санкцій №000018/05-99-40-03/НОМЕР_1 від 11.04.2017 року в частині застосування штрафних санкцій у сумі 10 000,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Донецькій області на користь Фізичної особи-підприємеця ОСОБА_1 (РНОКП НОМЕР_1) судовий збір у сумі 236 (двісті тридцять шість) грн. 80 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошено у судовому засіданні 03.10.2017 року.

Повний текст постанови виготовлено 06.10.2017 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 - денний строк з дня отримання постанови апеляційної скарги з подачею її копії до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Христофоров А.Б.