Справа № 815/2740/14
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2017-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/2740/14

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Левчук О. А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.

за участю секретаря судового засідання Тутової Л.С.

представника апелянта ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2017 року про заміну сторони виконавчого провадження по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області про визнання протиправною відмову у прийнятті в експлуатацію отриманих у спадщину обєктів, про зобовязання прийняти в експлуатацію отримані у спадщину обєкти, -

ВСТАНОВИВ:

07 травня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області (а.с. 18-19), в якому просив суд:

- визнати протиправною відмову від 07.02.2014 року № 01/11-1312 у прийнятті в експлуатацію отриманих у спадщину обєктів, які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Тиха, 17, а саме житлового будинку літ. «Л», літньої кухні літ. «М»

- зобовязати прийняти в експлуатацію отримані у спадщину обєкти, які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Тиха, 17, а саме житлової будівлі літ. «Л», літньої кухні літ. «М».

Постановою від 13 серпня 2015 року (а.с. 155-160), ухваленою в порядку письмового провадження, Вищий адміністративний суд України:

- частково задовольнив касаційну скаргу ОСОБА_2;

- скасував постанову Одеського окружного адміністративного суду від 01.07.2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 29.10.2014 року

- ухвалив нове рішення;

- позов задовольнив частково;

- визнав протиправною відмову інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області щодо прийняття в експлуатацію отримані ОСОБА_2 у спадщину обєкти: житлову будівлю літ. «Л», літньої кухню літ. «М», за адресою: м. Одеса, вул. Тиха, буд. 17;

- в решті позову відмовив.

22 лютого 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із заявою (а.с. 163), яку в подальшому уточнив (а.с. 214), та в якій з посланням на ст. 264 КАС України (заміна сторони виконавчого провадження) просив суд розглянути питання про заміну сторони відповідача у справі.

Ухвалою від 06 квітня 2017 року (а.с. 235-238), постановленою у відкритому судовому засіданні, Одеський окружний адміністративний суд:

- задовольнив заяву ОСОБА_2;

- замінив сторону виконавчого провадження по справі № 815/2740/14 з інспекції архітектурно-будівельного контролю в Одеській області на управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради.

Не погоджуючись з ухвалою суду від 06.04.2017 року, управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради подало апеляційну скаргу (а.с. 246-249), в якій просить скасувати оскаржену ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що оскаржена ухвала є незаконною та необґрунтованою, внаслідок відсутності зобовязального характеру постанови Вищого адміністративного суду України від 13.08.2015 року, та внаслідок відсутності самого виконавчого провадження.

Крім цього апелянт зазначає, що заявник не позбавлений права звернутись з питанням щодо введення в експлуатацію в порядку передбаченому чинним законодавством.

ОСОБА_2 надав письмові заперечення на апеляційну скаргу (а.с.282-283), в яких з посиланням на необґрунтованість апеляційної скарги, на дотримання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу без змін.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції встановив, що 13 серпня 2015 року Вищим адміністративним судом України винесено постанову, якою касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 01 липня 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2014 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково, визнано протиправною відмову Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області щодо прийняття в експлуатацію отримані ОСОБА_2 у спадщину об'єкти: житлову будівлю літ. "Л" та літню кухню літ. "М" за адресою: Одеса, вул. Тиха, буд. 17.

В решті позову відмовлено.

Також суд першої інстанції встановив, що 10 червня 2015 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області () внесено запис № 0041926 про припинення юридичної особи.

Суд першої інстанції зазначив, що відповідно до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2014 року №150 «Питання функціонування територіальних органів Державної архітектурно-будівельної інспекції» ліквідовані як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної архітектурно-будівельної інспекції, в тому числі Інспекція держаного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області. При цьому пунктом п. 2 цієї постанови, Кабінет Міністрів України погодився з пропозицією Державної архітектурно-будівельної інспекції щодо утворення її територіальних органів як структурних підрозділів апарату Інспекції в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та м. Севастополі.

Також суд першої інстанції зазначив, що відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України» від 09.07.2014 року № 294, Державній архітектурно-будівельній інспекції доручено забезпечити здійснення її територіальними органами, що ліквідуються, функцій та повноважень, покладених на ці органи, до утворення її територіальних органів як структурних підрозділів апарату Державній архітектурно-будівельній інспекції в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та м. Севастополі.

Департамент забезпечує здійснення функцій та повноважень територіального органу, утвореного як структурний підрозділ апарату Державної архітектурно будівельної інспекції України, покладених на нього Положенням про Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області затвердженого наказом № 230 від 01.10.2014 року, на території Одеської області.

Зазначив суд першої інстанції і те, що відповідно до п. 6 Порядку здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідаціє міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2011 р. № 1074, у разі ліквідації органу виконавчої влади і передачі його завдань та функцій іншим органам виконавчої влади, права та обов'язки органів виконавчої влади переходять до органів виконавчої влади, визначених відповідним актом Кабінету Міністрів України.

З посиланням на приписи ч. 2 ст. 10 Закону України «Про архітектурну діяльність», ч. 3 ст. 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», рішення Одеської міської ради № 6908-VI від 10.09.2015 р. «Про внесення змін до рішення Одеської міської ради від 17 грудня 2013 року № 4185-VI «Про затвердження структури виконавчих органів, загальної чисельності апарату Одеської міської ради та її виконавчих органів в новій редакції», рішення Одеської міської ради № 579-VII від 27.04.2016 р., Положення про Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради №6908-VI від 10.09.2015р. (за змінами), суд першої інстанції встановив, що до компетенції Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради віднесено повноваження щодо реалізації державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду в м. Одесі.

Оскільки частиною 1 ст. 264 КАС України встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником, враховуючи встановлені обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_2 по справі № 815/2740/14 є обґрунтованим, а тому слід замінити сторону виконавчого провадження з Інспекції архітектурно-будівельного контролю в Одеській області на управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення осіб, які зявились у судове засідання, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга може бути задоволена.

Апеляційний суд встановив, що постановою від 13 серпня 2015 року (а.с. 155-160), ухваленою в порядку письмового провадження, Вищий адміністративний суд України, окрім іншого, визнав протиправною відмову інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області щодо прийняття в експлуатацію отриманих ОСОБА_2 у спадщину обєктів: житлову будівлю літ. «Л», літню кухню літ. «М», за адресою: м. Одеса, вул. Тиха, буд. 17, та відмовив у задоволенні вимоги про зобовязання прийняти в експлуатацію отримані у спадщину обєкти, які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Тиха, 17, а саме житлової будівлі літ. «Л», літньої кухні літ. «М».

Відповідно до ч. 2 ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про:

1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення;

2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача коштів;

5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян;

6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян;

7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України;

8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Суд за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень може прийняти іншу постанову у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до ч. 4 ст. 257 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 258 КАС України за судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно та яке підлягає примусовому виконанню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист. Якщо на підставі ухваленого рішення належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, або якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним виконавчим листом, або зазначити, що обовязок чи право стягнення є солідарним. Якщо судом було вжито заходів щодо забезпечення позову за заявою осіб, на користь яких ухвалено судове рішення, суд разом із виконавчим листом видає копії документів, які підтверджують виконання ухвали суду про забезпечення позову.

Виконавчий лист видається судом першої інстанції. Якщо за результатами перегляду справи суд апеляційної чи касаційної інстанції залишить прийняте по суті позовних вимог рішення без змін, ухвалить нове судове рішення по суті позовних вимог чи змінить судове рішення, то виконавчий лист видається судом апеляційної чи касаційної інстанції, за умови, що заява особи про видачу виконавчого листа надійшла до моменту повернення адміністративної справи до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, який набрав чинності з 05.10.2016 року, (чинного на час звернення апелянта до суду першої інстанції із заявою про заміну сторони виконавчого провадження), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обовязковими тією мірою, якою вони були б обовязковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, імя чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Також статтею 264 КАС України встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, що звернулися з поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 15 закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обовязок щодо виконання рішення.

Враховуючи приписи зазначених норм, апеляційний суд зазначає, що виконавче провадження по суті є примусовим виконанням судового рішення зобовязального характеру на підставі виконавчого листа, за яким відкрито виконавче провадження.

Постанова Вищого адміністративного суду України від 13.08.2015 року (а.с. 155-160), якою визнана протиправною відмова інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області щодо прийняття в експлуатацію отриманих ОСОБА_2 у спадщину обєктів: житлову будівлю літ. «Л», літню кухню літ. «М», за адресою: м. Одеса, вул. Тиха, буд. 17, не є судовим рішенням зобовязального характеру, тобто таким рішенням для примусового виконання якого може бути виданий виконавчий лист, проте, в силу приписів ст. 255 КАС України, ця постанова є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб на всій території України.

Відповідно до матеріалів справи виконавчий лист не видавався, виконавче провадження з примусового виконання судового рішення, ухваленого Вищим адміністративним судом України 13.08.2015 року по цій справі, не відкривалось, а тому сторони у справі не набули статусу сторін виконавчого провадження, внаслідок чого відсутні правові підстави для заміни сторони виконавчого провадження.

Таким чином, апеляційний суд встановив помилковість висновків суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_2Ю про заміну сторони виконавчого провадження.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції помилково застосував норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення заяви про заміну сторони виконавчого провадження, у звязку з чим, відповідно до п. 4 ч. 1ст. 202 КАС України, це є підставою для задоволення апеляційної скарги, скасування оскарженої ухвали та постановлення нової ухвали про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Керуючись ст. ст. 2, 11, 195, 196, п. 6 ч. 1 ст. 199, п. 4 ч. 1 ст. 202, ст. 206, ч. 2 ст. 211, ч. 6 ст. 254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради задовольнити.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2017 року скасувати та постановити нову ухвалу.

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: суддя С.Д.Домусчі

суддя М.П.Коваль

суддя О.О.Кравець