Справа № 333/3838/16-а (2-а/333/156/16)
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2017-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - Білак С. В.
Головуючий у 1 інстанції - Кулик В.Б.
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 вересня 2017 рокусправа № 333/3838/16-а (2-а/333/156/16)
Приміщення суду за адресою: 49083, м. Дніпро, пр.Слобожанський, 29

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білак С.В., суддів: Юрко І.В. Шальєвої В.А. , секретар судового засідання - Лащенко Р.В., з участю позивача - ОСОБА_2, представника позивача - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2016 року у справі №333/3838/16-а (2-а/333/156/16) за позовом ОСОБА_2 в особі представника за довіреністю ОСОБА_3 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області про визнання незаконними та скасування постанов у справі про адміністративне правовопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому, з урахування уточнень, просив визнати протиправними та скасувати постанови Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області по справі про адміністративне правопорушення № 88 від 15.07.2016 року та № 89 від 15.07.2016 року, прийнятих відповідачем по відношенню до нього.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постанови відповідача були прийняті при суттєвому порушенні норм чинного законодавства. Перевірку було призначено відповідачем за відсутності підстав для її призначення, а проводилась позапланова перевірка з чисельним порушенням прав позивача, які полягали в позбавленні позивача права надати зауваження до акту перевірки від 22.07.2016 року, заперечити проти протоколу про адміністративне правопорушення. Вважає, що відповідачем при перевірці було порушено принцип неупередженості, для чого наводить аналогічні випадки, коли відповідач за аналогічних фактичних обставин встановлював відсутність порушень щодо інших замовників будівництва. Посадова особа відповідача без повідомлення позивачеві його прав та обов'язків, без заслуховування заперечень позивача, без розгляду доказів та матеріалів, на початку розгляду справи про адміністративне правопорушення визнала позивача винним у його вчиненні. Позивач посилається на низку процесуальних порушень під час проведення перевірки та винесення спірних постанов про адміністративне правопорушення з боку відповідача таких як: проведення позапланової перевірки в неповному складі, розгляд справи про адміністративне правопорушення не уповноваженою особою. Вважає, що постанови є незаконними та підлягають скасуванню у зв'язку з відсутністю складу та факту адміністративних правопорушень, за вчинення яких його було притягнуто до адміністративної відповідальності відповідачем.

Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2016 року позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення №88 від 15.07.2016 року винесену головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області ОСОБА_4, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.7 ст.96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500 грн.

Визнано протиправною та скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення №89 від 15.07.2016 року винесену головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області ОСОБА_4, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що підставою для здійснення позапланової перевірки щодо позивача сталі численні звернення ОСОБА_5, яка просила провести перевірку додержання ОСОБА_2 та ОСОБА_6 вимоогістобудівного законодавства при будівництві об'єкту: «Реконструкція квартири» за адресою: АДРЕСА_1.

Під час перевірки позивачу ставилися питання щодо надання пояснень, проте позивач заявив про неможливість надання будь-яких пояснень щодо причин виявлених порушень. За результатами перевірки був складений акт, який разом з протоколами та приписами про усунення порушень направлявся рекомендованим листом з повідомленням на адресу позивача.

У проектній документації позивача повинні були міститься містобудівні умови та обмеження, чого зроблено не було, оскільки робочим проектом «Реконструкція квартири АДРЕСА_3» передбачено збільшення житлової площі квартири за рахунок перетворення веранди під лютню кімнату шляхом влаштування стін, монтажу склопакетів та перекриваються легкою конструкцією з утеплювачем і покриттям шиферу, що свідчить про зміну зовнішньої конфігурації.

Також, малоповерхова забудова по АДРЕСА_1 знаходиться в межах історичного ареалу міста Запоріжжя, тому згідно з абз.6 ст.14 Закону України «Про архітектурну діяльність» проектне рішення об'єктів, розташованих в історичній частині міста, історичних ареалах потребує погодження головним архітектором міста. Листом від 05.04.2016 року Запорізька міська Рада підтвердила факт знаходження оселі позивача в історичній частині міста та повідомила його про це. Отже позивач був обізнаний про порушення з його боку норм законодавства, які містять додаткові вимоги до погодження проектної документації архітектором міста.

Позивач та його представник в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечували.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та його представника, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області була проведена позапланова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил щодо гр.ОСОБА_2. За результатами перевірки складений акт від 02.07.2016 року.

Перевірка проводилась на підставі направлення від 06.06.2016 року № 315. В направленні на перевірку зазначено, що підставою перевірки є наказ (розпорядження) Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 08.09.2015 року № 976 та звернення гр. ОСОБА_5 від 01.06.2016 року.

В ході перевірки відповідачем було встановлено, що позивачем було подано декларацію про початок виконання будівельних робіт, зареєстрованої в Департаменті Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області від 11.11.2015 року за № ЗП37. У вказаній декларації зазначено, що наявність містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки для будівництва об'єкту не потрібно згідно п.25 «Переліку об'єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються», затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та комунального господарства України №109 від 07.07.2011 року. Але в робочому проекті передбачено збільшення житлової площі квартири за рахунок перетворення веранди під літню кімнату, шляхом влаштування стін, монтажу стеклопакетів, та перекриття легкою конструкцією з утеплювачем і покриттям шиферу, що свідчить про зміну зовнішньої конфігурації та потребує отримання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки та будівництва вказаного об'єкту є обов'язковим. Цей факт свідчить про надання недостовірних даних ОСОБА_2 у декларації про початок виконання будівельних робіт, реконструкції квартири за адресою: АДРЕСА_2 від 11.11.2015 року за № ЗП37 та є порушенням ч.8 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.11 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України, від 13.04.2011 року № 466. Крім того, на момент проведення перевірки проектна документація, подана замовником не була погоджена головним архітектором міста, що є порушенням ст. 14 ЗУ «Про архітектурну діяльність».

04.07.2016 року відповідачем були складені протоколи про адміністративні правопорушення, якими було визначена відповідальність позивача за ч.1 та ч.7 ст.96 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також, 04.07.2016 року відповідачем було складено приписи № 87 та № 88 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Вказаним приписом позивача було зобов'язано усунути виявлені порушення до 24.07.2016 року.

05.07.2016 року відповідачем було скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт, зареєстрованої в Департаменті Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області від 11.11.2015 року за № ЗП37 за заявою позивача від 08.06.2016 року.

15.07.2016 року відповідачем було прийнято постанову по справі про адміністративне правопорушення № 88, якою позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.7 ст.96 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладено адміністративне стягнення у розмірі 8 500 грн.

Також, 15.07.2016 року відповідачем було прийнято постанову по справі про адміністративне правопорушення № 89, якою позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.96 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладено адміністративне стягнення у розмірі 850 грн.

Не погодившись із прийнятими постановами про адміністративне правопорушення, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем була порушена процедура проведення позапланової перевірки позивача, не дотримано вимог ст.ст. 279, 283 КУпАП при розгляді справ про адміністративне правопорушення, у зв'язку з чим прийняті постанови про адміністративне правопорушення № 88 від 15.07.2016 року та № 89 від 015.07.2016 року є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Аналіз ст. 14 Закону України «Про архітектурну діяльність», на думку суду першої інстанції свідчить про те, що вона регулює певні повноваження головних архітекторів міста, і безпосередньо не встановлює обов'язку замовника будівництва погоджувати проектну документацію у головного архітектора міста. Отже, норма ст. 14 Закону України «Про архітектурну діяльність» не може бути застосована до позивача, який не є головним архітектором міста. Отже суд прийшов до висновку, що позивач не може вважатися таким, що допустив порушення ст.14 Закону України «Про архітектурну діяльність».

Також суд першої інстанції вважає, що твердження відповідача про збільшення житлової площі квартири позивача за рахунок перетворення веранди під літню кухню, - не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи, а тому позивач не може вважатися таким, що допустив порушення ч. 8 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.11 «Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт», затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 року № 466.

З наведеними висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 533 від 23.05.2011 року, цей Порядок визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Згідно з п.5 Порядку, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Згідно з п.7 Порядку, позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставами для проведення позапланової перевірки зокрема є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.

Положеннями п.п.16, 17 Порядку визначено, що за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком. У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис).

Отже, приписи чинного законодавства встановлюють до органів архітектурно-будівельної інспекції вимоги стосовно здійснення ними контролюючих функцій. Так, позапланові перевірки можуть проводитись виключно за умови наявності підстав, встановлених Порядком, до яких зокрема належить звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.

Колегією суддів встановлено, що 25.05.2016 року на адресу відповідача надійшла заява ОСОБА_5 про проведення перевірки додержання ОСОБА_2 та ОСОБА_6 вимог містобудівного законодавства при виконанні будівельних робіт на об'єкті: «Реконструкція квартири» за адресою: АДРЕСА_1.

01.06.2016 року на адресу відповідача надійшло ще одне звернення гр.ОСОБА_5 з проханням провести перевірки даних вказаних ОСОБА_2 та ОСОБА_6 у декларації про початок виконання будівельних робіт від 11.11.2015 року №ЗП 37 на відповідність містобудівного законодавства.

На виконання покладених на відповідача повноважень, з огляду на надані гр.ОСОБА_5 звернення, на підставі направлення для проведення позапланової перевірки №315 від 06.06.2016 року Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області було проведено позапланову перевірку додержання вимог містобудівного законодавства на об'єкті будівництва за вищезазначеною адресою.

З огляду наведені норми, беручи до уваги наявність двох звернень фізичної особи про проведення перевірки додержання суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства (перевірки при виконанні будівельних робіт на об'єкті та перевірки даних вказаних у декларації про початок виконання будівельних робіт), колегія суддів вважає, що у відповідача були передбачені діючим законодавством повноваження та підстави для проведення позапланової перевірки на об'єкті «Реконструкція квартири» за адресою: АДРЕСА_1.

В той же час, колегія суддів вважає, що не зазначення відповідачем у направленні на проведення перевірки звернення гр.ОСОБА_5 від 25.05.2016 року не може тягнути за собою визнання протиправною самої перевірки та, як наслідок скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, прийнятих за результатами перевірки, оскільки як встановлено з матеріалів справи, у відповідача були підстави для проведення перевірки - численні звернення гр.ОСОБА_5.

Окрім того, у направленні на проведення перевірки було зазначено про звернення гр.ОСОБА_5 від 01.06.2016 року, в якому вона просила провести перевірки даних вказаних ОСОБА_2 та ОСОБА_6 у декларації про початок виконання будівельних робіт на відповідність містобудівного законодавства, які також були предметом перевірки на об'єкті «Реконструкція квартири» за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до пунктів 13, 19, 21 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінетом Міністрів України № 553 від 23.05.2011 року, суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право: бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акту перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки. Крім того, він має право на отримання припису про усунення порушень.

З акту перевірки вбачається, що перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил була проведена у присутності ОСОБА_2 та ОСОБА_6, з актом їх ознайомлено, від отримання та підпису відмовились. Також позивач відмовився від отримання протоколів про адміністративні правопорушення від 04.07.2016 року.(а.с.9-14)

Пунктом 21 Порядку встановлено, якщо суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід'ємною частиною такого акта.

У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис.

У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

Колегію суддів встановлено, що на адресу позивача відповідачем були направлені рекомендованим листом з повідомленням наступні документи: акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 02.07.2016 року; два протоколи про адміністративне правопорушення від 04.07.2016 року; приписи №87 та №88 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 04.07.2016 року.

Зазначені документи були отримані позивачем 14.07.2016 року (до розгляду справ про адміністративні правопорушення призначені на 15.07.2016 року), про що є відповідна відмітка поштового відділення на повідомленні до рекомендованого листа відповідача.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що з боку відповідача відсутні порушення порядку фіксування правопорушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та повідомлення про такі правопорушення суб'єкта містобудування.

Відповідно до ст.283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Розглянувши матеріали справ про правопорушення у сфері містобудівної діяльності за результатами перевірки об'єкта будівництва: «Реконструкції квартири за адресою: АДРЕСА_2», 15.07.2016 року відповідачем було прийнято постанову №88, якою позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.7 ст.96 Кодексу України про адміністративне правопорушення і накладено адміністративне стягнення у розмірі 8 500 грн. та постанову по справі про адміністративне правопорушення № 89, якою позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.96 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладено адміністративне стягнення у розмірі 850 грн.

За постановою № 88 від 15.07.2016 року позивача притягнуто до відповідальності за порушення ч. 8 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 11 «Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт», затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 року № 466.

Відповідно до ч.8 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації.

Згідно з п.11 «Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт», затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 року №466, замовник несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданих ним повідомленні, декларації, за виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації та за порушення вимог, визначених цим Порядком, відповідно до Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.25 Переліку об'єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та господарства України від 07.07.2011 року №109 реконструкція житлових та нежитлових приміщень без зміни їх зовнішньої конфігурації містобудівні умови та обмеження не потрібні.

В свою чергу робочим проектом «Реконструкція квартири АДРЕСА_1 передбачено збільшення житлової площі квартири за рахунок перетворення веранди під літню кімнату шляхом влаштування стін (матеріал - газобетон), монтажу склопакетів та перекриваються легкою конструкцією з утеплювачем і покриттям шиферу що свідчить про зміну зовнішньої конфігурації.

Крім того поняття реконструкції об'єкта нерухомості міститься в пункті 3 Державних будівельних норм В.3.2-2-2009 Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку і будівництва України від 22 липня 2009 року № 295 (далі - ДБН), відповідно до якого реконструкція - це така перебудова будинку, наслідком якої є зміна кількості приміщень, їх площі, геометричних розмірів та функціонального призначення, заміна окремих конструкцій.

За рахунок зміни несучих (зовнішніх) стін шляхом улаштування матеріалом газобетон у бік збільшення змінилася площа квартири, зокрема і житлова.

Наведене свідчить про те, що у проектній документації позивача повинні були міститься містобудівні умови та обмеження, чого зроблено не було.

З огляду на вищевикладене, необґрунтованими є висновки суду першої інстанції щодо недоведеності відповідачем зміни зовнішньої конфігурації об'єкту під час реконструкції, як підстави для скасування постанови № 88 від 15.07.2016 року

Таким чином, колегія суддів вважає доведеним порушення позивачем ч. 8 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.11 «Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт», затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 року № 466, що свідчить про обґрунтованість та правомірність прийняття постанови № 88 від 15.07.2016 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинене ним порушення.

За постановою № 89 від 15.07.2016 року позивача притягнуто до відповідальності за порушення ст. 14 Закону України «Про архітектурну діяльність».

Відповідно до абз.6 ст.14 Закону України «Про архітектурну діяльність», головний архітектор міста, району погоджує містобудівне та архітектурне проектне рішення об'єктів, розташованих в історичній частині міста, історичних ареалах, на магістралях та площах загальноміського значення.

Згідно наказу Міністерства культури України від 31.07.2012 року № 814 «Про затвердження науково-проектної документації щодо меж і режимів використання зон охорони пам'яток та занесення об'єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам'яток України» малоповерхова забудова по АДРЕСА_1 знаходиться в межах історичного ареалу міста Запоріжжя.

За наведених обставин, містобудівне та архітектурне проектне рішення об'єкту, а саме малоповерхової забудови по АДРЕСА_1, яке знаходиться в межах історичного ареалу міста Запоріжжя, підлягає погодженню головним архітектором міста.

Колегією суддів встановлено, що листом від 05.04.2016 року, направленим на адресу позивача (а.с.68), Запорізька міська Рада повідомляла про факт знаходження оселі в історичному ареалі міста та необхідність погодження головним архітектором міста проектного рішення об'єктів, розташованих в історичному ареалі міста, відповідно до ст.14 Закону України «Про архітектурну діяльність».

Необхідність застосування Державних будівельних норм передбачено Законом України «Про будівельні норми». Цей Закон визначає правові та організаційні засади розробле погодження, затвердження, реєстрації і застосування будівельних норм.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про будівельні норми» будівельні норми -затверджений суб'єктом нормування підзаконний нормативний акт технічного характеру, містить обов'язкові вимоги у сфері будівництва, містобудування та архітектури.

Державні будівельні норми - нормативний акт, затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері будівництва.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про будівельні норми» дія цього Закону поширюється на суб'єктів господарювання незалежно від форми власності, які провадять, будівельну, містобудівну, архітектурну діяльність і забезпечують виготовлення продукції будівельного призначення, а також на органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Отже, в порушення вимог діючого законодавства, надана замовником будівництва проектна документація не була погоджена головним архітектором міста, що не заперечується позивачем.

Наведені норми права та обставини справи свідчать про те, що позивачем дійсно були допущені порушення ст.14 Закону України «Про архітектурну діяльність», а тому колегія суддів вважає доведеною правомірність прийняття постанови №89 від 15.07.2016 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, належним чином доведено правомірність оскаржуваних постанов, а відтак суд першої інстанції прийшов до помилкових висновків про задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ст.202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а в задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 160, 167, 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України - задовольнити.

Постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 11 листопада 2016 року у справі №333/3838/16-а (2-а/333/156/16) за позовом ОСОБА_2 в особі представника за довіреністю ОСОБА_3 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області про визнання незаконними та скасування постанов у справі про адміністративне правовопорушення - скасувати.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 в особі представника за довіреністю ОСОБА_3 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області про визнання незаконними та скасування постанов у справі про адміністративне правовопорушення - відмовити.

Вступна та резолютивна частини постанови складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 25 вересня 2017 року, в повному обсязі постанова складена 02 жовтня 2017 року.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова суду може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складання рішення відповідно до ст.160 КАС України - з дня складання рішення в повному обсязі.

Головуючий суддя С.В. Білак

Судді І.В.Юрко

В.А.Шальєва