Справа № 826/9358/16
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2017-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/9358/16

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

20 вересня 2017 року 13:10 справа №826/9358/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Яцюти М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом

Головного управління Державної служби України з питань праці у Київській області

до

Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку “Лазурний блюз”

про

застосування заходів реагування

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 червня 2016 року відкрито скорочене провадження в адміністративній справі №826/9358/16.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 липня 2016 року адміністративну справу №826/935816 призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні 20 жовтня 2016 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача проти задоволення позову заперечив; за спільним клопотанням представників сторін на підставі частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив здійснити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В:

ГУ Держпраці у Київській області у період з 09 червня 2016 року по 10 червня 2016 року проведено планову перевірку в частині дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці при експлуатації ліфтів ОСББ “Лазурний блюз” за адресою: м. Київ, вул. О. Туманяна, 15-А, за результатами якої складено відповідний акт від 10 червня 2016 року №5.2/066/197 (далі по тексту – акт перевірки).

В акті перевірки зафіксовано 42 порушення вимог законодавства з охорони праці, однак, на думку позивача, необхідність негайного зупинення робіт ліфтів потребують лише наступні встановлені порушення:

- дозволено роботу ліфтів, а саме: дозволено роботу ліфтів, зав. №№184, 185, 199, 187, за відсутності відомостей про реєстрацію, що є порушенням пункту 9.7.15 НПАОП 0.00-1.02-08 “Правил побудови і безпечної експлуатації ліфтів”;

Позивач обґрунтовує необхідність застосування заходів реагування тим, що відповідачем експлуатуються ліфти із порушенням вимог законодавства у сфері охорони праці, чим створюють реальну загрозу життю та здоров’ю людей, які проживають у будинку.

Відповідач письмового заперечення проти позову до суду не надав, однак у клопотанні від 18 липня 2016 року про розгляд справи у судовому засіданні зазначав про невизнання позову.

Окружний адміністративний суд міста Києва, виходячи з і змісту пред’явлених позовних вимог, звертає увагу на наступне.

Частиною четвертою статті 4 Закону України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” передбачено, що вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності встановлюється виключно законами.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України “Про охорону праці” державна політика в галузі охорони праці визначається відповідно до Конституції України Верховною Радою України і спрямована на створення належних, безпечних і здорових умов праці, запобігання нещасним випадкам та професійним захворюванням.

Частиною першою статті 13 Закону України “Про охорону праці” передбачено, що роботодавець зобов’язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Статтею 21 Закону України “Про охорону праці” зокрема передбачено, що виробничі будівлі, споруди, машини, механізми, устаткування, транспортні засоби, що вводяться в дію після будівництва (виготовлення) або реконструкції, капітального ремонту тощо, та технологічні процеси повинні відповідати вимогам нормативно-правових актів з охорони праці.

Проектування виробничих об’єктів, розроблення нових технологій, засобів виробництва, засобів колективного та індивідуального захисту працюючих повинні провадитися з урахуванням вимог щодо охорони праці. Не допускається виготовлення і впровадження нових для даного підприємства технологій і зазначених засобів без попередньої експертизи робочого проекту або робочої документації на їх відповідність нормативно-правовим актам з охорони праці. Фінансування цих робіт може провадитися лише після одержання позитивних результатів експертизи. Експертиза проектів будівництва проводиться відповідно до статті 31 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності”.

Роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (далі - дозвіл). Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, видає дозволи на безоплатній основі на підставі висновку експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб’єкта господарювання, проведеної експертно-технічними центрами, які належать до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, або незалежними експертними організаціями, які забезпечують науково-технічну підтримку державного нагляду у сфері промислової безпеки та охорони праці. На застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки виробник або постачальник устаткування підвищеної небезпеки отримує дозвіл до прийняття зобов’язань на постачання. Одержання дозволу не вимагається у разі експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, яке прийнято в експлуатацію з видачею відповідного сертифіката або щодо якого зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації, а також у разі реєстрації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Частиною першою статті 38 Закону України “Про охорону праці” передбачено, що державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Процедуру проведення перевірок під час здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням законів та інших нормативно-правових актів з питань промислової безпеки, охорони праці, безпечного ведення робіт юридичними та фізичними особами, які відповідно до законодавства використовують найману працю встановлює Положення про організацію та здійснення державного гірничого нагляду, державного нагляду (контролю) у сфері промислової безпеки та охорони праці в системі Держгірпромнагляду України, затверджене наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України від 11 серпня 2011 року №826 (далі по тексту – Положення).

Пунктом 1.4 Положення про організацію та здійснення державного гірничого нагляду, державного нагляду (контролю) у сфері промислової безпеки та охорони праці в системі Держгірпромнагляду України, затвердженого наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України від 11 серпня 2011 року №826 (далі по тексту – Положення), визначено, що загроза життю та здоров’ю працівників - виникнення умов, за яких подальше продовження виконання робіт або експлуатація об’єкта, машин і механізмів несе ризик спричинення внаслідок цих умов фізичної шкоди працівникові, в тому числі такої, яка може призвести до смертельних наслідків.

Згідно пункту 2.26 Положення право заборони виконання робіт, виробництва виникає у разі виявлення під час перевірки: порушень вимог законодавства з охорони праці та промислової безпеки, що створюють загрозу життю працівників; порушень вимог Кодексу України про надра; відсутності дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; непроведення у встановленому порядку та в терміни технічного огляду, випробування або експертного обстеження машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки; виникнення нещасного випадку зі смертельним або тяжким наслідком, групового нещасного випадку.

У разі виявлення факту перевищення допустимих норм технологічного навантаження виробничого об’єкта (окремого виробництва, машин і механізмів) або якщо дійсний рівень технологічного навантаження створює загрозу життю працівників, уникнути чого можливо за рахунок його зниження, роботи такого об’єкта (виробництво, експлуатація машин і механізмів) можуть бути обмежені до допустимого безпечного рівня.

Згідно з частиною п’ятою статті 4 Закону України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб’єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Частиною сьомою статті 7 Закону України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

З наведених норм законодавства та обставин справи суд приходить до висновку, що недотримання ОСББ “Лазурний блюз” вимог законодавства з охорони праці та промислової безпеки, які створюють загрозу життю працівників, може бути підставою для звернення ГУ Держпраці до адміністративного суду із відповідним позовом про застосування заходів реагування.

Суд звертає увагу, що доказів на підтвердження усунення виявлених перевіркою порушень, які створюють загрозу життю та здоров’ю працівників, або доказів на спростування висновків акта перевірки, відповідачем до суду не надано, що є підставою для вжиття заходів реагування.

Посилання позивача на подання до ГУ Держпраці листа від 11 жовтня 2016 року №1/11-10 щодо про усунення частини встановлених порушень та перебування на стадії виконання порушень, встановлених у пунктах 1-3, 7, 10, 11, 14, 15, 22-25, 30, 33, не приймаються судом до уваги, тому що не підтверджують усунення виявлених перевіркою порушень Правил побудови і безпечної експлуатації ліфтів.

Будь-яких належних доказів на підтвердження виявлених порушень відповідачем до суду не надано.

Разом з тим, на думку суду, виходячи зі змісту позовних вимог, адміністративний позов належить задовольнити частково, оскільки обраний позивачем спосіб реагування не відповідає вимогам Закону України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності”.

Так, відповідно до норм частини п’ятої статті 4 Закону України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” передбачено повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг, однак, не визначено такого способу реагування як заборона виконання робіт чи експлуатації обладнання та не визначено події, до якої застосовуються заходи реагування.

При цьому суд зазначає, що відповідач має право на звернення до суду із заявою про скасування заходів реагування, застосованих судом за результатом розгляду даної справи, якщо обставини, які стали підставою для вжиття заходів реагування, перестали існувати або усунуті, що підтверджується відповідними доказами. Така заява подається до адміністративного суду, який прийняв постанову про застосування відповідних заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) в порядку, встановленому статтею 1832 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно частини першої статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Оскільки спір вирішено на користь суб’єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача – суб’єкта владних повноважень, пов’язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Головного управління Державної служби України з питань праці у Київській області задовольнити частково.

3. В іншій частині адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко