Справа № 310/3241/17
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 жовтня 2017 рокусправа № 310/3241/17(2-а/310/117/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Прокопчук Т.С. Шлай А.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 червня 2017 року у справі №310/3241/17 (2а/310/117/17) за позовом ОСОБА_1 до інспектора сектору з дорожнього нагляду Бердянського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області Колеснікова Олександра Вадимовича про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

02 червня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просив скасувати постанову АР №181541 від 24 травня 2017 року по справі про адміністративне правопорушення, винесену інспектором з Дорожнього нагляду лейтенантом поліції Колесніковим О.В. про накладення штрафу у розрізі 255 грн..

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що фактично позивачем не вчинювалось порушення ПДР, оскільки під час руху автомобіль позивача не створив небезпеки для пішохода, відстань до пішохода була значною, відтак у позивача не виникло обов'язку зупинитися та пропустити пішохода, надавши йому перевагу в русі. Відтак, на думку позивача, оскільки порушення правил дорожнього руху не мало місце, підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності не виникло.

Постановою Бердянського міськорайонного суду Запорізької області від 26 червня 2017 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована доводами адміністративного позову.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 24 травня 2017 року у відношення позивача було прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №181541.

Як вбачається з постанови АР №181541, 24.05.2017 року, ОСОБА_1 24.05.2017 року приблизно 13:40 годині, керуючи транспортним засобом MERCEDES-BENZ VITO державний номер НОМЕР_1 рухався по пр.. Східний у м. Бердянську в напрямку вул.. Свободи в бік вул.. Петровський шлях та на нерегульованому переході не надав переваги в русі пішоходу, який знаходився на пішохідному переході та почав перехід дороги, цим водій порушив п. 18.1 ПДР, відповідальність за таке правопорушення передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Вважаючи постанову АР №181541 від 24.05.2017 року протиправною, та заперечуючи сам факт вчинення адміністративного правопорушення позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що факт вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП доводиться наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, відеозаписом, відтак відсутніми є підстави для скасування оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 1061, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 1162, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 1211, 1212, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 1241 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 1321, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 1331, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 1644, статтею 1751 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 1811, частина перша статті 182, статті 183, 184, 1892, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п. 18.1 ПДР водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

У відповідності до п. 18.4 ПДР, якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що Національна поліція України уповноважена через своїх співробітників притягувати осіб до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху зокрема за порушення правил руху і ненадання водіями переваги в русі пішоходу, який почав рух по нерегульованому пішохідного переходу.

При цьому, за змістом приписів п. 18.1 та 18.4 ПДР України, обов'язок надання переваги в русі пішоходу на нерегульованому пішохідному переході виникає у водія лише в разі, якщо подальший рух створюватиме небезпеку або перешкоду, більш того водіям, що рухаються по сусідніх смугах обов'язок у зупинці авто виникає лише в разі якщо пішохід вже знаходиться на пішохідному переході та здійснює перехід.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка визначає зміст постанови про адміністративне правопорушення визначено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, зокрема наявність вини особи у вчиненні такого правопорушення.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи запису з місця події, 24.05.2017 року позивач приблизно 13:40 годині, керуючи транспортним засобом MERCEDES-BENZ VITO державний номер НОМЕР_1 дійсно не збавив швидкість та не зупинився перед нерегульованим переходом.

Між тим, наявним в матеріалах справи відеозаписом чітко зафіксовано, що в момент переїзду позивачем нерегульованого пішохідного переходу, пішохід, який знаходився по ходу протилежної смуги руху автотранспорту не почав перехід дороги, а стояв біля тротуару.

Суд вважає, з огляду на відеозапис з місця події, вважає доведеним той факт, що рухаючись по протилежній смузі дороги позивач не повинен був зупинитись, оскільки не створював перешкоду або небезпеку пішоходу, який не почав переходу.

Відповідно до ч.1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Оскільки наявний в матеріалах справи відеозапис підтверджує, що позивачем не допущено порушень правил дорожнього руху, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. на ОСОБА_1 є незаконною та необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

За викладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що постанову суду першої інстанції необхідно скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.195, ст.196, 198, ст.202, ст.205, ст.207 КАС України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 червня 2017 року у справі №310/3241/17 (2а/310/117/17) - скасувати та прийняти нову постанову.

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1.

Скасувати постанову АР №181541 від 24 травня 2017 року по справі про адміністративне правопорушення про накладення штрафу у розрізі 255 грн. на ОСОБА_1.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів у відповідності до ст. 212 КАС України.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: Т.С. Прокопчук

Суддя: А.В. Шлай