Справа № 820/5095/16
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

11 жовтня 2017 р. Справа № 820/5095/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:
Головуючого судді: Курило Л.В.,
Суддів: Присяжнюк О.В. , Бартош Н.С. ,
за участю секретаря судового засідання - Дудки О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткову постанову Харківського окружного адміністративного суду від 14.08.2017р. по справі № 820/5095/16
до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України , Управління патрульної поліції у м.Харкові
про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення,
У вересні 2016 р. ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1, позивач) звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Управління патрульної поліції у м.Харкові, в якому просила:
- визнати протиправними та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 2411 від 22.08.2016 р., та наказ №220 о/с від 01.09.2016 р., яким ОСОБА_1 було звільнено зі служби в Національній поліції України у відповідності до п. п. 1, 2, 3 ч. 4 ст. 7, ч.1 ст. 18 Закону України "Про національну поліцію" п.п. 1, 6 ч. 1, ч. 2 ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, п.5 ч.1 ст.12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України;
- поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора роти №3 батальйону №4 Департаменту патрульної поліції Національної поліції України;
- стягнути на користь ОСОБА_1 з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу з 01 вересня 2016 року до дня поновлення на посаді.
Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 02.12.2016 р. адміністративний позов - задоволено.
Визнано протиправними та скасовано наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 2411 від 22.08.2016 р., та наказ №220 о/с від 01.09.2016 р., яким ОСОБА_1 було звільнено зі служби в Національній поліції України у відповідності до п. п. 1, 2, 3 ч. 4 ст. 7, ч.1 ст. 18 Закону України "Про національну поліцію" п.п. 1, 6 ч. 1, ч. 2 ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, п.5 ч.1 ст.12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді інспектора роти №3 батальйону №4 Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу з 01 вересня 2016 року до 02 грудня 2016 року.
Постанова суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора роти №3 батальйону №4 Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за один місяць звернена до негайного виконання.

03.08.2017 р. ОСОБА_1 подала до Харківського окружного адміністративного суду заяву про ухвалення додаткового рішення по справі № 820/5095/16, мотивуючи тим, що в резолютивній частині постанови суду не зазначена сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка підлягає стягненню з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на її користь. Відсутність вказаної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу унеможливлює виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду по вказаній справі.

Харківський окружний адміністративний суд додатковою постановою від 14.08.2017 р. заяву позивача про винесення додаткового рішення задовольнив та стягнув з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 20062,68 грн. ( двадцять тисяч шістдесят дві гривні 68 копійок).

Не погодившись з додатковою постановою суду першої інстанції в частині розрахунку суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить змінити додаткову постанову та стягнути на її користь з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 27966,16 грн.

Сторони про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч.6 ст. 12 та ч.1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання 11.10.2017 р. за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно з ч.1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши в межах апеляційної скарги додаткову постанову суду, доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про ухвалення додаткового судового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що стягуючи з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь позивача середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.09.2016 р. по 02.12.2016 р., судом не визначено суму, яку необхідно стягнути на користь позивача.

Судовим розглядом встановлено, що постановою Харківського окружного адміністративного суду від 02.12.2016 р., яка набрала законної сили, визначено, що позовні вимоги про поновлення позивача на посаді інспектора роти №3 батальйону №4 Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та стягнення на її користь середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу з 01.09.2016 р. до дня поновлення на посаді є такими, що підлягають задоволенню.

Із резолютивної частини постанови Харківського окружного адміністративного суду від 02.12.2016 р. по справі №820/5095/16 встановлено, що судом першої інстанції стягнуто на користь ОСОБА_1 з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу з 01 вересня 2016 року до 02 грудня 2016 року, проте, не визначено, яку саме суму необхідно стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1, що і стало підставою для звернення позивача до суду першої інстанції із заявою про ухвалення додаткового судового рішення.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 168 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення.

Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного України "Про судове рішення в адміністративній справі" №7 від 20.05.2013р. передбачено, що за правилами ст. 168 КАС України суд будь-якої інстанції може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу лише у випадках, передбачених ч.1 ст. 168 КАС України.

Отже, наведеними приписами передбачено право суду, що ухвалив судове рішення, за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи, постановити додаткове рішення, зокрема, у випадку, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, не було ухвалено рішення.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо розміру грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, яка підлягає стягненню з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1, з огляду на таке.

Згідно з пунктом 24 розділу II Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 р. № 114, у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов'язків, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на службі розглядається більше одного року не з вини особи рядового, начальницького складу, така особа має право на отримання грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу.

Аналогічні положення містить ч. 2 ст. 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Обчислення середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження проводиться відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі по тексту- Порядок ).

Абзацом 3 п. 2 вказаного Порядку середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто ті, що передують дню звільнення працівника з роботи.

За приписами п. 5 р. IV зазначеного Порядку, основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на кількість відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період.

Відповідно до наявної у справі довідки Департаменту патрульної поліції №1181 ОСОБА_1 у липні - серпні 2016 р. фактично відпрацювала 62 дні та їй нарахована заробітна плата в загальній сумі 18846,70 грн., середньоденне грошове забезпечення складає 303,98 грн. ( а.с. 107).

Враховуючи, що позивача звільнено зі служби 01.09.2016 року та поновлено за рішенням суду 02.12.2016 р., а тому період вимушеного прогулу позивача складає 92 дні, у зв'язку з чим підлягає стягненню з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь позивача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 01.09.2016 р. по 02.12.2016 р. в сумі 27966,16 грн. (92 дні х 303,98 грн.).

Згідно з п.1 ч.1 ст. 201 КАС України підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але з помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на вищевикладене колегія суддів дійшла висновку, що додаткова постанова суду першої інстанції про стягнення з відповідача грошового забезпечення за час вимушеного прогулу підлягає зміні.

Керуючись ст. 41, 160, 167, 195, 196, п. 2 ч.1 ст. 198, ст. 201, ч.2 ст.205, ст. 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Додаткову постанову Харківського окружного адміністративного суду від 14.08.2017р. по справі № 820/5095/16 змінити, виклавши абзац другий резолютивної частини в наступній редакції:

"Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (код 40108646) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 01.09.2016 р. по 02.12.2016 р. у розмірі 27966,16 грн. ( двадцять сім тисяч дев'ятсот шістдесят шість гривень 16 копійок)".

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Курило Л.В.
Судді Присяжнюк О.В. Бартош Н.С.
Повний текст постанови виготовлений 12.10.2017 р.