Справа № 643/4991/17
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2017-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2017 р.Справа № 643/4991/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бегунца А.О.

Суддів: Старостіна В.В. , Рєзнікової С.С.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Московського районного суду м. Харкова від 20.07.2017р. по справі № 643/4991/17

за позовом ОСОБА_1

до Житомирської митниці ДФС

про скасування постанови по справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до до Житомирської митниці ДФС (далі - відповідач), в якому просив суд визнати незаконною та скасувати постанову про порушення митних правил № 0915/101000014/2016 від 24.03.2017р., яка прийнята заступником начальника Житомирської митниці ДФС Мірошніченко М.І., згідно якої позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу - 8500 грн.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 20.07.2017 року в задоволенні вказаного адміністративного позову відмовлено.

Позивач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Московського районного суду м. Харкова від 20.07.2017року та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт вказує на протиправність постанови в справі про порушення митних правил з огляду на порушення посадовими особами Житомирської митниці ДФС процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності, а саме, розгляд справи про порушення митних правил за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Позивач в судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що постановою заступника начальника Житомирської митниці ДФС Мірошніченко М.І. в справі про порушення митних правил № 0915/101000014/2016 від 24.03.2017р. позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.3 ст. 470 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на суму 8 500 грн.

Оскаржуваною постановою встановлено, зокрема, що ОСОБА_1 ввіз 01.10.2016 р. через пункт пропуску «Виступовичі-Нова Рудня» Житомирської митниці ДФС у митному режимі «Транзит» на митну територію України транспортний засіб марки «Toyota Corola» д.р.н. НОМЕР_1, який не вивезено за межі митної території України у встановлений ст. 95 МК України строк, перевищивши його більше ніж на 10 діб.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням відповідача, звернувся до суду із даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що факт порушення позивачем митних правил, передбачених ч.3 ст. 470 МК України встановлений та доведений, а тому заступником начальника Житомирської митниці ДФС правомірно винесено постанову про притягнення до відповідальності, стягнення на позивача накладено в межах санкції ч.4 ст.470 Митного кодексу України, порушень при фіксації правопорушення чи прийнятті постанови, які б свідчили про незаконність постанови, судом не встановлено.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Статтею 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно ст. 494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування т, реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до ч. 1 ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Статтею 526 МК України передбачено, що справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що транспортний засіб не був вивезений у встановлений ст. 95 МК України строк у зв'язку з несправним станом автомобіля. Вважає протиправними дії відповідача щодо розгляду справи про порушення митних правил за його відсутності, оскільки він повідомляв про причини неможливості з'явитися на виклик у зв'язку з хворобою, а також необхідністю виїзду за межі України для придбання запчастин для відновлення технічного стану транспортного засобу.

Однак, позивачем, на підтвердження доводів щодо несправності транспортного засобу і необхідності відновлення його технічного стану належних доказів надано не було. При цьому, згідно постанови від 24.03.2017 року гр. ОСОБА_1 неодноразово повідомлявся про розгляд справи про порушення митних правил (14.11.2016 року, 26.01.2017 року, 01.03.2017 року), але на розгляд справи не прибув.

Відповідно до ч. 1 ст. 460 МКУ вчинення порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 469, ст. 470, ч. 3 ст. 478, ст. 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Разом з тим, згідно п. 5 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Мінфіну 31.05.2012 №657, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили, що має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Так, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що позивач звертався з відповідними заявами до відповідача, а також відсутні будь-які дані, які б підтверджували несправність вищевказаного автомобіля та/або перебування його на ремонті.

Крім того, позивач не заперечує того, що автомобіль не був вивезений за межі митної території України в строки передбачені ст. 95 МК України.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем правильно встановлено фактичні обставини, надано вірну правову кваліфікацію діям позивача, стягнення накладено у передбаченому законом розмірі, а наведені позивачем підстави не ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтверджених доказами, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 20.07.2017р. по справі № 643/4991/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бегунц А.О.
Судді(підпис) (підпис) Старостін В.В. Рєзнікова С.С.

Повний текст ухвали виготовлений 09.10.2017 р.