Справа № 816/574/17
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 р.Справа № 816/574/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Тацій Л.В.

Суддів: Подобайло З.Г. , Григорова А.М.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 13.06.2017р. по справі № 816/574/17

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, викладеного у формі листа за №3111/6-17 від 23.03.2017 щодо розгляду клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва орієнтовною площею 2,0 га, яка розташована за межами населеного пункту на території Тростянецької сільської ради Полтавського району Полтавської області;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва орієнтовною площею 2,0 га, яка розташована за межами населеного пункту на території Тростянецької сільської ради Полтавського району Полтавської області з урахуванням висновків суду та надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 13.06.2017р. по справі № 816/574/17 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, викладене у формі листа за №3111/6-17 від 23.03.2017 щодо розгляду клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, орієнтовною площею 2,0 га, яка розташована за межами населеного пункту на території Тростянецької сільської ради Полтавського району Полтавської області.

Зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, орієнтовною площею 2,0 га, яка розташована за межами населеного пункту на території Тростянецької сільської ради Полтавського району Полтавської області з урахуванням висновків суду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись із постановою суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, подав апеляційну скаргу, відповідно до якої просить скасувати постанову в цій частині та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно положень пункту г частини першої статті 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, в т.ч. на підставі прийняття спадщини.

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону (ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України).

За приписами частини першої статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства в розмірах не більше 2,0 гектара.

Частина четверта статті 122 Земельного кодексу України визначає, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Таким центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, який здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (стаття 125 Земельного кодексу України).

Відповідно до статті 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Отриманню земельної ділянки, в т.ч. право на яку визнано в порядку спадкування потрібно здійснити ряд дій, які включають:

- отримання викопіювання з кадастрової карти бажаної не зайнятої земельної ділянки;

- звернення до органу Держгеокадастру з викопіюванням за отриманням рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою;

- замовлення в землевпорядній організації виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- погодження проекту відведення земельної ділянки органом Держгеокадастру;

- звернення до державного кадастрового реєстратора в територіальному органі Держгеокадастру із пакетом документів, в т.ч. з виготовленим проектом землеустрою про державну реєстрацію земельної ділянки;

- реєстрація земельної ділянки в Державному земельному кадастрі і отримання витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Судом встановлено, що рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 08.12.2016 по справі № 545/3888/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Полтавської РДА, Тростянецької сільської ради Полтавського району, третя особа - сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Спілка селян "Тростянець" про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування визнано за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай), розташованої на території Тростянецької сільської ради Полтавського району Полтавської області за межами населених пунктів розміром 2,11 умовних кадастрових гектари для виробництва сільськогосподарської продукції в порядку спадкування після померлого батька ОСОБА_2 (а.с. 9-10)

Рішення набрало законної сили 18.12.2016 року.

Від Тростянецької сільської ради Полтавського району Полтавської області позивач отримала викопіювання земельної ділянки сільськогосподарського призначення не наданої у власність чи користування орієнтовною площею 2,00 га для товарного сільськогосподарського виробництва за межами населеного пункту на території Тростянецької сільської ради Полтавського району Полтавської області (а.с. 8).

Позивач в особі представника 20.02.2017 звернувся до відповідача з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

За результатами розгляду клопотання, рішенням ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 23.03.2017 за №3111/6-17 повідомлено позивача про відсутність підстав для задоволення клопотання.

Позивач, посилаючись на те, що вказана відмова ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, порушує її права та інтереси на одержання у власність земельної ділянки, право на яку вона отримала у спадок від батька на підставі рішення суду, звернулася до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з їх правомірності.

Колегія суддів погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Позивач з метою оформлення права власності на земельну ділянку, яка визнана за позивачем на підставі рішення суду, позивач звернулася до ГУ Держгеокадастру у Полтавській області з клопотанням про отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва орієнтовною площею 2,0 га, яка розташована за межами населеного пункту на території Тростянецької сільської ради Полтавського району Полтавської області (а.с. 13).

До клопотання додано викопіювання, копію паспорта та ідентифікаційного коду, копію рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 08.12.2016, копію довіреності представника.

Відповідач прийняв рішення про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, яка вмотивована тим, що в рішенні Полтавського районного суду Полтавської області від 08.12.2016 (у справі № 545/3888/16-ц) за ОСОБА_1 визнано право на земельну ділянку (пай), але не зазначено, що Головне управління, враховуючи положення статті 122 Земельного кодексу України, зобов'язане виділити земельну ділянку в розмірі земельної частки (паю) на території даної сільської ради із земель запасу державної власності (а.с. 12).

Частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, Земельний кодекс України визначає вичерпний перелік підстав для відмови особі в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах безоплатної приватизації, при цьому зобов'язує орган державної влади або орган місцевого самоврядування у випадках ухвалення рішення про відмову в надані такого дозволу належним чином мотивувати причини цієї відмови.

Виходячи з наведеного, відповідач, обґрунтовуючи відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, виходячи з того, що рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 08.12.2016 (у справі № 545/3888/16-ц) визнано право на земельну частку (пай), однак не зобов'язано орган Держгеокадастру виділити земельну ділянку в розмірі земельної частки (паю) на території Тростянецької сільської ради Полтавського району із земель запасу державної власності, діяв неправомірно.

Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі про відсутність у позивача права на земельну ділянку сільськогосподарського виробництва з мотивів цільового отримання її лише для ведення фермерського господарства та на конкурентних засадах колегія суддів вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Так, вказана обставина не була зазначена у листі ГУ Держгеокадастру в Полтавській області від 23.03.2017 за №3111/6-17, як підстава для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Крім того, за позивачем судовим рішенням, яке набрало законної сили, визнано право власності на земельну частку (пай), а отже дозвіл на розробку проекту землеустрою носить суто формальний характер, оскільки такий в будь-якому випадку видається чи не видається ГУ Держгеокадастру в Полтавській області, як органом уповноваженим розпоряджатися землями державної власності.

В силу частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач у ході судового розгляду справи не довів, що у спірних відносинах він діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак, відмова ГУ Держгеокадастру у Полтавській області у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою є невмотивованою, не містить аналізу підстав необхідних для такої відмови, що визначені безпосередньо у законі. Відповідно, така відмова суб'єкта владних повноважень не є законною в розумінні національного законодавства, оскільки не ґрунтується на вимогах закону.

Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, як суб'єкт владних повноважень, повинен діяти виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а його дискреційні повноваження обмежені вимогами цих законів.

Під час вирішення питання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою відповідач може прийняти рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою або обґрунтовану відмову у наданні такого дозволу.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог шляхом зобов'язання відповідача повторно розглянути клопотання ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 13.06.2017р. по справі № 816/574/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Тацій Л.В.
Судді Подобайло З.Г. Григоров А.М.
Повний текст ухвали виготовлений 09.10.2017 р.