Справа № 807/999/16
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2017-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2017 рокум. Ужгород№ 807/999/16

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Рейті С.І.

при секретарі судового засідання Кречко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Тячівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення рішення та податкової вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 9 жовтня 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини Постанови. Постанова в повному обсязі складена 11 жовтня 2017 року.

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1М.) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Тячівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області (далі відповідач, ДПІ у Тячівському районі), яким просить визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 15.02.2016 року про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 464633,78 грн., по штрафним санкціям в сумі 116328,45 грн., всього на суму 580962,23 грн., а також податкову вимогу від 12.03.2016 року № 726-23 щодо зобов'язання сплатити суму узгодженого податкового зобов'язання в розмірі691901,50 грн., в т.ч., з податку на доходи фізичної особи в сумі 464633,78 грн., штрафні санкції в сумі 116328,45 грн. та пені в сумі 110939,27 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ДПІ у Тячівському районі дійшла помилкового висновку про порушення позивачем вимог пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, а саме: не включення до складу доходу фізичної особи доходу за 2013 рік в сумі 2734489,31 грн., отриманого як додаткове благо, оскільки грошові кошти нараховувались банком на свою користь, і ці кошти не сплачувались позивачу, а тому не підпадають під визначення обєкту оподаткування податком з доходів фізичних осіб та не є додатковим благом.

Позивач в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, якою просив розглядати справу без його участі, та у відповідності до ст. 122 КАС України, справу розглянуто за відсутності позивача, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Відповідач надав суду заперечення на позов, відповідно до яких просить відмовити у задоволенні позову в зв'язку з тим, що перевіркою встановлено отримання позивачем у ІІІ кварталі 2013 року додаткового блага внаслідок списання йому кредиторської заборгованості ПАТ "ОСОБА_2 Аваль". Однак, позивачем не задекларовано дохід у вигляді додаткового блага, податкова декларація не подана, а таким чином, висновки акта перевірки та оскаржені податкові повідомлення-рішення та податкова вимога є правомірними.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча повідомлявся судом про відкриття провадження в адміністративній справі, про дату, час і місце розгляду даної справи, відтак, у відповідності до ч. 4 ст. 128 КАС України, справу розглянуто за відсутності представника відповідача, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову, виходячи з наступного:

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 05 вересня 2013 року між позивачам та ПАТ "ОСОБА_2 Аваль" укладено кредитний договір № 014/81-1-0-00/5785, відповідно до якого ПАТ "ОСОБА_2 Аваль" надав позивачу кредитні кошти в розмірі 108894,26 грн. (а.с.18)

Листом ПАТ "ОСОБА_2 Аваль" від 05 вересня 2013 року позивача під підпис повідомлено про анулювання заборгованості у розмірі 2734489,31 грн. та ознайомлено зі змістом підпункту "д" 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України (а.с.39).

22 січня 2017 року ДПІ у Тячівському районі проведена документальна позапланова невиїзна перевірка фізичної особи ОСОБА_1 з питань відображення в податковій декларації про майновий стан і доходи, доходів отриманих з інших джерел за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2013 р.

За результатами перевірки складено акт від 22 січня 2016 року за № 76/17-01/НОМЕР_2 (а.с.10-13)

Вказаною перевіркою встановлено порушення пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16, пп. 49.18 ст. 49, пп. 163.1.1 п. 163, абз. "д" пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України, а саме: позивачем податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2013 рік до ДПІ у Тячівському районі не подано; суму доходу, отриманого платником податку як додаткове благо в сумі 2734489,31 грн. у податковій декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік не задекларовано та податкові зобовязання з податку на доходи фізичних осіб з сум доходу отриманого платником податку як додаткове благо в сумі 464633,78 грн.

За наслідками проведеної перевірки та на підставі акта, ДПІ у Тячівському районі винесено податкове повідомлення від 15 лютого 2016 року № НОМЕР_1, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 580962,22, в тому числі основне зобовязання 464633,78 грн., штрафні (фінансові) санкції 116328,45 грн. (а.с.8).

В подальшому, в звязку з несплатою у встановлені терміни грошового зобовязання, визначеного податковим повідомленням рішенням № НОМЕР_1 від 15 лютого 2016 року, ДПІ у Тячівському районі винесено податкову вимогу № 726-23 від 12 березня 2016 року на суму 691901,50 грн. (а.с.9)

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (з наступними змінами та доповненнями, в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин, далі - ПК України).

Відповідно до пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобовязаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник зобовязаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пп. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162 ПК України платником податку з доходів фізичних осіб, зокрема є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Згідно з п.п. 163.1 п. 163 ст. 163 ПК України обєктом оподаткування резидента є, зокрема загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

За змістом п. 164.1 ст. 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Відповідно до пп. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14 ПК України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Згідно з абз. "д" п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу включається, зокрема, дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Вказане положення містить застереження, згідно з яким якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

З аналізу наведених законодавчих положень у їх системному зв'язку, суд приходить висновку, що обов'язок щодо самостійної сплати податку на доходи фізичних осіб внаслідок анулювання кредитором суми боргу виникає у платника податку за наявності таких умов:

- отримання платником податку доходу у вигляді суми боргу такого платника податку, анульованого кредитором за його самостійним рішенням;

- надіслання (вручення) платнику податку кредитором повідомлення про анулювання боргу або укладення з платником відповідного договору;

- включення кредитором суми анульованого боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого на користь платника податку, за підсумками звітного періоду.

При цьому, наведеними положеннями закріплено оподаткування саме суми боргу, яка анульована кредитором. Будь яких застережень про те, які саме суми можуть входити до її складу, зокрема, основний борг, нараховані проценти або пеня - не має.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду від 01 червня 2016 року у справі № К 800/42518/15 (№ 809/569/14).

Як вже встановлено судом, ПАТ "ОСОБА_2 Аваль" було здійснено анулювання заборгованості позивача по пені у розмірі 2734489,31 грн.

Про вказане анулювання заборгованості позивач був повідомлений особисто, що підтверджується його підписом на листі повідомленні від 05 вересня 2013 року. У вказаному повідомленні, банком було повідомлено позивача про те, що вказана сума анульованого боргового зобовязання буде включена до податкового розрахунку доходу, нарахованого на його користь як позичальника, зі підсумками звітного періоду, в якому боргове зобовязання було анульовано.

Факт включення суми анульованого боргу позивача перед банком у розмірі 2734489,31 грн. до звіту 1 ДФ за ІІІ квартал 2013 року підтверджується листом ПАТ "ОСОБА_2 Аваль" від 02 листопада 2015 року та формою 1 ДФ (а.с.40, 42).

У звязки з цим, суд приходить висновку, що у позивача виник обов'язок щодо самостійної сплати податку на доходи фізичних осіб внаслідок анулювання кредитором суми боргу, та така анульована заборгованість, включається до його річного оподатковуваного доходу як отримане додаткове благо.

При цьому стосовно тверджень позивача про те, що строк позовної давності по стягненню кредитної заборгованості закінчився, суд зазначає, що банком не зазначалося, що списується безнадійна заборгованість по якій закінчився строк позовної давності.

Крім того, дохід у позивача виник у ІІІ кварталі 2013 року, який він повинен був включити до декларації 1ДФ і подати її до 1 травня 2014 року. Акт перевірки в якому встановлено отримання таких доходів та нарахування грошового зобовязання контролюючим органом складено - 22 січня 2016 року, тобто у межах строків давності нарахування контролюючим органом грошового зобовязання, що відповідає нормам податкового законодавства.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що оскаржене податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 15.02.2016 р. відповідає податковому законодавству, чинному на його момент прийняття, а тому не підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про скасування податкової вимоги № 726-23 від 12 березня 2016 року, суд констатує наступне: оскільки судом не встановлені підстави для скасування податкового повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 15 лютого 2016 року, а податкова вимога винесена у звязку з несплатою у встановлені терміни грошового зобовязання, визначено цим податковим повідомленням-рішенням відсутні підстави для задоволення позову і в цій частині.

За правилами, встановленими ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. ДПІ у Тячівському районі доведено правомірність оскарженого податкового повідомлення рішення та податкової вимоги, в зв'язку з чим позовні вимоги є необґрунтованими, суперечать вимогам закону та не відповідають обставинам справи, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами та задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Згідно ч. 2 ст. 94 КАС України та в зв'язку з відсутністю судових витрат відповідача, судові витрати у справі не стягуються.

Керуючись ст. ст. 2, 17, 71, 86, 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Тячівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення рішення та податкової вимоги відмовити.

2. Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України, та може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд в порядку та строки, встановлені ст.186 КАС України. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України протягом десяти днів з дня отримання копії постанови (копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції).

Суддя ОСОБА_3