Справа № 802/1391/17-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2017-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

09 жовтня 2017 р. Справа № 802/1391/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді: Альчука Максима Петровича,

суддів: Дончика Віталія Володимировича

Чернюк Алли Юріївни

за участю секретаря судового засідання: Шевченка Р.В.

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача та третьої особи: Лісового В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_2

до: Генерального штабу Збройних Сил України, третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача військової частини НОМЕР_1

про: визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_2 з адміністративним позовом до Генерального штабу Збройних Сил України, третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача військової частини НОМЕР_1 , про визнання протиправним та скасування рішення.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю наказу першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 05.08.2017 року № 338 в частині призначення майора ОСОБА_2 начальником служби фізичної підготовки і спорту 16 окремої бригади армійської авіації, ВОС-3201003, за місцем дислокації в м. Броди Львівської області на вищу посаду у порядку просування по службі з шпк "капітан" на "майор".

Вказуючи на протиправність оскаржуваного наказу позивач зазначає, що на його утриманні перебуває непрацездатна матір похилого віку, яка потребує постійного догляду та не здатна до самообслуговування, а тому призначення його начальником служби фізичної підготовки і спорту 16 окремої бригади армійської авіації, ВОС-3201003, за місцем дислокації в м. Броди Львівської області повинно відбуватись за його згодою, чого відповідачем зроблено не було.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив задовольнити, посилаючись на зміст позовної заяви.

Представник відповідача та третьої особи в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на обґрунтування письмових заперечень. Додатково зазначив, що на час прийняття оскаржуваного наказу позивач не подавав будь-яких відомостей про непрацездатну матір, яка перебуває на його утриманні, а тому приймаючи даний наказ, відповідач діяв в межах наданих повноважень згідно чинного законодавства.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку про задоволення адміністративного позову, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 з березня 2002 року по даний час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 (230 окрема база забезпечення Повітряних Сил Збройних Сил України) на посаді начальника фізичної підготовки і спорту у військовому званні "майор".

Наказом першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 05.08.2017 року № 338 позивача призначено начальником служби фізичної підготовки і спорту 16 окремої бригади армійської авіації, ВОС-3201003, за місцем дислокації в м. Броди Львівської області на вищу посаду у порядку просування по службі з шпк "капітан" на "майор". Даний наказ одночасно являється предметом оскарження у даній справі.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України "Про оборону України", "Про Збройні Сили України", "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулювання питань, пов`язаних з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі, а також відносини, що виникають у зв`язку з проходженням у Збройних Силах України кадрової військової служби особами офіцерського складу до їх переходу в установленому порядку на військову службу за контрактом або звільнення з військової служби, визначає Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджене Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі - Положення № 1153).

Згідно пп. 1 п. 82 Положення № 1153 призначення військовослужбовців на посади здійснюється, зокрема: на вищі посади - у порядку просування по службі.

Згідно з п. 112 Положення № 1153 військовослужбовець може бути переміщений на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої у випадках, визначених пунктом 82 цього Положення, а також якщо з урахуванням вчиненого правопорушення військовослужбовець, якому призначено покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців, не може бути залишений на посаді, пов`язаній із керівництвом підлеглими особами.

Зазначене переміщення здійснюється без згоди військовослужбовця, крім таких випадків, зокрема: потреба у догляді за непрацездатними чи хворими батьками, дружиною (чоловіком) або особами, які виховували його з дитинства замість батьків і були визнані опікунами та мешкають окремо від сім`ї військовослужбовця, відповідно до документів, які це підтверджують.

Як свідчать матеріали справи та встановлено в судовому засіданні, згідно довідки виданої військовою частиною НОМЕР_1 08.06.2017 за вихідним № 502, на утриманні майора ОСОБА_2 знаходиться сім`я у складі: мати ОСОБА_3 , 1934 року народження; дружина ОСОБА_4 , 1970 року народження та дочка ОСОБА_5 , 2002 року народження (а.с. 10).

Згідно довідки № 610 від 23.05.2017 ОСОБА_2 проживає в квартирі по АДРЕСА_1 без реєстрації разом із матір`ю - ОСОБА_3 , 1934 року народження, яка потребує стороннього догляду (а.с. 11).

Як слідує з Акту обстеження житлових умов сім`ї ОСОБА_2 від 23.05.2017, останній проживає по АДРЕСА_1 . Будинок належить на праві власності ОСОБА_3 , 1934 року народження, яка є пенсіонером та потребує постійного догляду (а.с. 12).

Відповідно до висновку Лікарської консультативної комісії ЦПМСД № 5 оформленого Рішенням № 146 (протокол № 37) від 26.05.2017 ОСОБА_3 , 1934 року народження, потребує постійного стороннього догляду, не здатна до самообслуговування.

15.06.2017 комісією Вінницького об`єднаного міського військового комісаріату у встановленому порядку проведено обстеження сімейного стану та житлових умов сім`ї позивача, про що складено Акт обстеження сімейного стану сім`ї військовослужбовця № 1494. За результатами перевірки встановлено, що позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 м. Вінниця на посаді начальника фізичної підготовки та спорту, отримує грошове забезпечення в розмірі 13369 гривень на місяць. На даний час позивач зі своєю сім`єю проживає у квартирі матері за адресою: АДРЕСА_1 . Джерела засобів до існування сім`ї позивача це його грошове забезпечення та пенсія матері. Власною житловою площею позивач не забезпечений. Батько позивача помер у 2005 році, старший брат позивача проживає в м. Москва, Російська Федерація. Мати позивача є учасником війни, пенсіонерка, отримує пенсію у розмірі 1655 гривень на місяць. Згідно Рішення Лікарської консультативної комісії ЦПМСД № 5 від 26.05.2017 № 146 (протокол № 37) остання потребує постійного стороннього догляду, не здатна до самообслуговування (а.с.14).

За результатами даної перевірки військовий комісар Вінницького обласного військового комісаріату прийшов до висновку: «Надати документ на розгляд командира військової частини для прийняття відповідного рішення».

Таким чином, на утриманні позивача знаходиться його хвора мати - ОСОБА_3 , 1934 року народження, яка є пенсіонером та згідно рішення Лікарської консультативної комісії ЦПМСД № 5 від 26.05.2017 № 146 (протокол № 37) потребує постійного стороннього догляду, не здатна до самообслуговування. Батько Позивача помер у 2005 року. Інших членів сім`ї крім позивача, які могли б здійснювати догляд за ОСОБА_3 , 1934 року народження, немає. А тому ОСОБА_2 проживає у матері в АДРЕСА_1 та здійснює за нею постійний догляд.

Отже, переміщення ОСОБА_2 на місце нової військової служби в іншу місцевість повинно відбуватись лише за його згодою. Однак, наказ першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 05.08.2017 року № 338 в частині призначення позивача начальником служби фізичної підготовки і спорту 16 окремої бригади армійської авіації, ВОС-3201003, за місцем дислокації в м. Броди Львівської області на вищу посаду у порядку просування по службі з шпк "капітан" на "майор" прийнятий відповідачем без згоди позивача.

Відповідно до статті 12 розділу 1 частини 1 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові про все, що з ним сталося і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження.

Для вирішення питання про запис утриманців військовослужбовець подає рапорт по команді з додаванням до нього документів, якими підтверджується непрацездатність утриманців (довідка про вік чи інвалідність), та документів, якими підтверджується, що основним джерелом засобів існування утриманців є матеріальна допомога військовослужбовця (довідка про розмір пенсії, чи мають вони інших дітей, про характер та розмір матеріальної допомоги).

Так, 29.05.2017 року позивачем було надано рапорт командиру військової частини НОМЕР_1 (зареєстровано за вхідним №55/924) відповідно до якого він повідомив останнього про те, що не дає згоди на переміщення до нового місця служби в іншу місцевість, у зв`язку із тим, що при прийнятті рішення про переміщення на іншу посаду не було враховано сімейних обставин позивача, а саме необхідність постійного стороннього догляду за хворою матір`ю.

Аналогічний рапорт позивачем було подано 31.05.2017 (зареєстровано за вхідним №55/942).

До зазначених рапортів позивачем додані вищезазначені документи, що підтверджують наявність обставин, при яких переміщення військовослужбовця повинно бути здійснене за його згодою (а.с. 15-16). Вказане свідчить про належне виконання позивачем своїх обов`язків передбачених Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, зокрема щодо повідомлення свого безпосереднього керівництва про сімейні обставини, які впливають на проходження військової служби.

При цьому 16.06.2017 ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем проходження військової служби позивача - військова частина НОМЕР_1 , листом за вихідним №1813 було надіслано Акт обстеження сімейного стану сім`ї військовослужбовця № 1494 з відповідними висновками. Даний лист зареєстрований у військовій частині 19.06.2017 за вхідним №55/1043, та цього ж числа командиром військової частини накладено резолюцію на виконання.

Таким чином, позивачем вживались усі заходи з метою завчасного проінформування відповідача про наявність сімейних обставин, які роблять неможливим переведення позивача на вищу посаду до іншої місцевості без його згоди.

Разом з тим, військовою частиною НОМЕР_1 супровідним листом за вих.№ 2808 від 10.08.2017 вказані документи направлені командиру військової частин НОМЕР_2 для направлення їх до Кадрового центру ЗС України для врахування при переміщенні (видаванні наказів про переміщення) для доукомплектування бойових військових частин СВ ЗС України за рахунок військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , тобто після прийняття оскаржуваного наказу.

Відповідно до п. 28 частини 1 розділу 1 Закону України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця.

Таким чином, керівництво Збройних Сил України відповідальне перед державою за життя кожного військовослужбовця, а тому з метою забезпечення здійснення на належному рівні проходження військової служби, керівники військових частин зобов`язані цікавитись всіма сторонами життя військовослужбовців, надавати допомогу у вирішенні їхніх питань, що в свою чергу сприятиме високій обороноздатності держави.

Згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено).

Згідно ст.ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що наказ першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 05.08.2017 року № 338 в частині увільнення начальника фізичної підготовки і спорту 230 окремої бази забезпечення Повітряних Сил майора ОСОБА_2 та призначення начальником служби фізичної підготовки і спорту 16 окремої бригади армійської авіації, ВОС-3201003 є протиправним та підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання щодо судових витрат у справі, суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 5 Закону України Про судовий збір позивач звільнений від сплати судового збору. Відтак позивачем при подачі позову до суду судовий збір не сплачувався

А тому, керуючись положеннями статті 94 КАС України судові витрати не підлягають стягненню.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 05.08.2017 року № 338 в частині увільнення начальника фізичної підготовки і спорту 230 окремої бази забезпечення Повітряних Сил майора ОСОБА_2 та призначення начальником служби фізичної підготовки і спорту 16 окремої бригади армійської авіації, ВОС-3201003.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.
Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий суддя Альчук Максим Петрович

судді Дончик Віталій Володимирович

Чернюк Алла Юріївна