Справа № 815/4215/17
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4215/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 року м.Одеса

09год.10хв.

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Аракелян М.М.

Розглянувши в порядку письмового провадження справу справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Баско" до Одеської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла адміністративна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Баско", в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів MUA500030/2017/000025/2 від 05.07.2017року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 04.07.2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Баско» звернулося до Одеської митниці ДФС з метою митного оформлення товару за митною декларацією №UA500030/2017/009610, а саме - мішки пакувальні, плетені з поліпропіленових стрічок - синтетичного текстильного матеріалу, в тюках, із вторинної сировини, згідно специфікації, виробник: XINTAI XINFENG PLASTIC PRODUCTS CO., LTD. Країна виробництва - Китай. Процедура декларування здійснювалася з поданням документів, передбачених ч.2 ст. 53 Митного кодексу (далі - МК) України, які посвідчують підстави придбання товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування, а саме: зовнішньоекономічний договір (контракт) №XF170506T1 від 06.05.2017 року, інвойс між САВМ Trading та ТОВ «Баско» №XF170506T1 від 06.05.2017 року, декларація країни відправлення, коносамент, пакувальний лист, сертифікат походження товару, додаткові документи, що підтверджують митну вартість товару. За результатами перевірки вищевказаної митної декларації Одеською митницею ДФС митним постом «Одеса-порт» прийнято рішення №UA500030/2017/000025/2 від 05.07.2017 року про коригування митної вартості товарів.

В результаті коригування загальна вартість товару збільшилася наступним чином: початкова вартість всього товару згідно митної декларації (Пв) : 201474,31 грн.; вартість товару з рахуванням рішення про коригування митної вартості товару (Вк): 239371,93 грн.; різниця вартості (за формулою Пв-Вк): - 37897,62 грн: (додаткове ПДВ).

На підставі прийнятого рішення Одеською митницею ДФС відмовлено у митному , оформленні (випуску) товарів, про що складено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500030/2017/00187 від 05.07.2017 року.В обґрунтування обставин, за яких було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів, наголошувалося на виявлених розбіжностях, зокрема: у наданих до митного оформлення документах відсутня будь-яка інформація щодо включення/невключення даних складової митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; ціна товару вказана в інвойсі відмінна від ціни товару, вказаної в декларації країни відправлення. При цьому в експортній декларації вказано умови поставки, які відрізняються від заявлених до митного оформлення. Документи (контракт, інвойс та пакувальний лист) мають ідентичний номер, що може вказувати на несправжність вказаних документів

На думку позивача, зауваження, викладені відповідачем у рішенні про коригування митної вартості товарів, є формальними і їх не можна віднести до таких, що можуть слугувати підставою для відмови у визначенні митної вартості товарів за ціною договору (контракту), адже вказані обставини не впливають на формування митної вартості товару. Неможливо погодитись із рішенням фіскального органу про застосування резервного методу визначення митної вартості замість методу за ціною договору, а отже оскаржуване рішення підлягає скасуванню як незаконне та необґрунтоване. Відсутність у зовнішньоекономічному контракті окремих цін на складові товару, з яких складається митна вартість товару, не має жодного значення для визначення суми податкового зобов'язання, оскільки по-перше, сплата митних платежів відбувається з митної вартості у цілому (ціна товару + ціна упакування + страхування +складові митної вартості), по-друге, митний орган не вказав, яким саме чином відсутність цифрового визначення складових митної вартості товару вплинуло на суму митних зобов'язань.

Як зазначає позивач, ненаведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчить про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів. З оскаржуваного рішення про коригування заявленої митної вартості товару за другорядними методами не вбачається, в чому саме полягала неможливість визначення митної вартості за першим методом, на підставі поданих декларантом документів.

Позивач вважаєе, що розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім аргументом для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом. Одеська митниця ДФС не довела, що документи, подані позивачем для митного оформлення товарів, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів в достовірності наданої інформації та не дають можливості визначити митну вартість шляхом застосування обраного декларантом основного методу за ціною договору.

Окрім вищезазначеного, позивачем зазначено, що митна декларація, за якою здійснювалося порівняння вартості товару, не може бути застосована з наступних підстав: згідно з вимогами пункту 1 статті 14 Закону України від 21 червня 2012року № 5007- VI "Про ціни і ціноутворення" під час проведення експортних (імпортних) операцій у розрахунках з іноземними суб'єктами господарювання застосовуються контрактні (зовнішньоторговельні) ціни, що формуються відповідно до цін і умов світового ринку. У відповідності до положень пункту 6 Указу Президента України від 25 серпня 1994 року № 475/94 "Про заходи щодо запобігання експорту товарів походженням з України за цінами, що можуть розглядатися як демпінгові, та врегулювання торговельних спорів" при здійсненні суб'єктами підприємницької діяльності України експортних та імпортних операцій безпосередньо або через зовнішньоторговельного посередника контактні (зовнішньоторговельні) ціни мають відповідати цінам, що склалися чи складатимуться на відповідний товар на ринку експорту чи імпорту на момент здійснення експортної, імпортної операції. Відповідальність за обгрунтування цін за зовнішньоекономічними контрактами покладається на суб'єктів підприємницької діяльності. Отже, ціна імпортованого товару повинна відповідати цінам, що склались на ринку імпорту на аналогічний товар, тобто на товар, який є однаковим за характеристиками, артикулом, та має однакову собівартість виробниитва.

За таких обставин, на думку позивача, твердження Митниці є необґрунтованими, а тому рішення про коригування митної вартості є незаконним.

В судове засідання 28.09.2017р. представник позивача не з'явився. До суду надійшло клопотання (вх. №26723 від 28.09.2017р.) про розгляд справи в порядку письмового провадження.

В матеріалах справи наявні заперечення на адміністративний позов, в яких зазначено наступне. Для підтвердження митної вартості товарів до Одеської митниці ДФС разом з митною декларацією (МД) № UA500030/2017/009610 від 04.07.2017 декларантом подані зовнішньоекономічний договір (контракт) від 08.04.2017 №XF170408T1, рахунок-фактура (інвойс) від 06.05.2017 № XF170506T1, митна декларація країни відправлення від 14.05.2017 № 00423568 та інші документи.

Під час митного контролю товарів за митною декларацією (МД) № UA500030/2017/009610 від 04.07.2017 програмним комплексом автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР) сформовані форми контролю, які у зв'язку з можливим заниженням митної вартості товарів, передбачали необхідність здійснення митницею перевірки правильності визначення митної вартості із зверненням уваги на митну вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів; проведення перевірки відомостей, що містяться в документах, які підтверджують митну вартість товарів; здійснення запиту додаткових документів; а у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 Митного кодексу України - прийняття рішення про коригування митної вартості. Також під час здійснення Одеською митницею ДФС контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача, та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) № UA500030/2017/009610 від 04.07.2017, було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме: у наданих до митного оформлення документах відсутня інформація щодо включення або не включення вартості упаковки та пакувальних матеріалів та робіт, пов'язаних з пакуванням до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; ціна товару вказана у рахунку-фактурі (інвойсі) від 06.05.2017 № XF170506T1 відмінна від ціни товару, яка зазначена у митній декларації країни відправлення від 14.05.2017 № 00423568; у митній декларації країни відправлення від 14.05.2017 № 00423568 зазначені умов поставки товарів - CІF (географічний пункт невідомий), які відрізняються від тих, що були зазначені у митній декларації № UA500030/2017/009610 від 04.07.2017-CFR Одеса; документи, які підтверджують митну вартість товарів (контракт, інвойс, пакувальний лист) мають ідентичний номер, що може вказувати на несправжнісгь (неавтентичність) наданих до митного оформлення документів. Надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Зазначені обставини виключали можливість перевірки органом доходів і зборів числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості.

У зв'язку із цим позивача повідомлено про те, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленою ним митної вартості товарів. 04.07.2017 декларантом надіслано заяву від 04,07.2017 № 170704-7т, в якій орган доходів і зборів було повідомлено про те, що жодних додаткових документів надаватися не буде. З метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості з урахуванням інформації, яка наявна в органі доходів і зборів, між декларантом та Одеською митницею ДФС були проведені консультації, про що зазначено у рішенні про коригування митної вартості товарів № UA 500030/2017/000025/2 від 05.07.2017. За результатом проведених консультації між органом доходів і зборів та декларантом було обрано метод визначення митної вартості - резервний, про що зазначено у рішенні про коригування митної вартості товарів № UA 500030/2017/000025/2 від 05.07.2017. За допомогою інформації, отриманої за результатами здійснення митного контролю із зазначенням номерів відповідних митних декларацій, яка міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС) встановлено, що рівень митної вартості товарів (застосовано обґрунтовану гнучкість у застосуванні резервного методу), митне оформлення яких вже здійснено, є більшим: по товару № 1 у митній декларації № UA500030/2017/009610 від 04.07.2017 - 2,03 дол. США за кг. нетто (митна декларація від 13.05.2017 № UA 500030/2017/006343).

Відповідач зазначив, що у зв'язку з вищевикладеним та у відповідності до ч.2 ст. 55 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI Одеською митницею ДФС прийняте рішення про коригування митної вартості № UA 500030/2017/000025/2 від 05.07.2017. У рішенні про коригування митної вартості товарів № UA 500030/2017/000025/2 від 05.07.2017 наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано. Також у рішенні про коригування митної вартості № UA 500030/2017/000025/2 визначені джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості, а саме: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), у яких міститься інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю із зазначенням номерів митних декларацій.

Враховуючи вищевикладені причини, положення частини 6 статті 54, ч. 1,2,3 статті 256 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, відповідач вважає, що Одеською митницею ДФС було правомірно прийнято рішення про коригування заявленої позивачем митної вартості товарів № UA 500030/2017/000025/2 від 05.07.2017, а отже відсутні підставі для задоволення адміністративного позову ТОВ "Баско".

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо не має перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні.

Враховуючи наведене, у зв'язку із відсутністю необхідності надання додаткових доказів та пояснень, відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив рішення про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі письмовими доказами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

04 липня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Баско» звернулося до Одеської митниці ДФС з метою митного оформлення товару за митною декларацією №UA500030/2017/009610, а саме - мішки пакувальні, плетені з поліпропіленових стрічок - синтетичного текстильного матеріалу, в тюках, із вторинної сировини, згідно специфікації, виробник: XINTAI XINFENG PLASTIC PRODUCTS CO., LTD. Країна виробництва - Китай.

Під час здійснення Одеською митницею ДФС контролю правильності визначення митної вартості товарів встановлено, що в поданих декларантом документах, які підтверджують заявлену митну вартість, містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. а саме: у наданих до митного оформлення документах відсутня інформація щодо включення або не включення вартості упаковки та пакувальних матеріалів та робіт, пов'язаних з пакуванням до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; ціна товару вказана у рахунку-фактурі (інвойсі) від 06.05.2017 № XF170506T1 відмінна від ціни товару, яка зазначена у митній декларації країни відправлення від 14.05.2017 № 00423568; у митній декларації країни відправлення від 14.05.2017 № 00423568 зазначені умов поставки товарів - C&F (географічний пункт невідомий), які відрізняються від тих, що були зазначені у митній декларації № UA500030/2017/009610 від 04.07.2017-CFR Одеса; документи, які підтверджують митну вартість товарів (контракт, інвойс, пакувальний лист) мають ідентичний номер, що може вказувати на несправжнісгь (неавтентичність) наданих до митного оформлення документів.

Як убачається з матеріалів справи, Відповідачем повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів податкових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

На вимогу митного органу декларантом ТОВ "Баско" було надіслано заяву від 04.07.2017 № 170704-7т, якою відмовлено в наданні документів. Також, в заяві Позивачем надані пояснення щодо вищевказаних розбіжностей.

Разом з тим, відповідачем при розгляді документів, які надані Позивачем до Одеської митниці ДФС разом з митною декларацією № UA500030/2017/009610 від 04.07.2017 встановлено розбіжності та відсутність відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

На підставі вищезазначеного, митницею було прийнято рішення про коригування митної вартості заявленого Позивачем товару та визначено її за другорядним методом - резервним по товару №1 у митній декларацій №UA500030/2017/009610 від 04.07.2017 - 2,03 дол. США за кг.нето.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями, Позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Як встановлено ч.2 ст.52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

За правилами ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначається ч.2 ст.53 МК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначений положеннями даної статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 МК України).

Як встановлено ч.1 ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст.54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 6 статті 54 МК України визначено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

З наведеного вбачається, що орган доходів і зборів у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Проте, такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

При цьому, в розумінні наведених статей МК України, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи, зазначені у ч.2 ст.53 МК України, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Тобто, наведені приписи зобов'язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

В свою чергу, ненаведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Аналогічна позиція висловлена Верховним судом України, зокрема, у постановах від 31.03.2015 року у справі № 21-127а15, від 30.06.2015 року у справі № 21-591а15 (814/283/14), в яких вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції одних і тих самих норм права у подібних правовідносинах, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України зазначила, що наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Як встановлено судом, обґрунтовуючи свої сумніви у правильності зазначеної Позивачем митної вартості товарів заявлених у спірному випадку до декларування, Відповідач послався на те, що в поданих декларантом документах, які підтверджують заявлену митну вартість, містяться розбіжності.

Проте, Відповідачем не вказано, які саме підстави дають обґрунтовану можливість вважати, що Позивачем заявлено неповні чи/або недостовірні відомості саме щодо митної вартості заявленого Позивачем до декларування товару, зокрема, не вказано які саме складові митної вартості є непідтвердженими.

Суд зазначає, що з оскаржуваного рішення Відповідача про коригування заявленої митної вартості товару за другорядним методом не вбачається, в чому саме полягала неможливість визначення митної вартості за першим методом, на підставі поданих декларантом документів.

Як встановлено судом , підставою прийняття оскаржуваноо рішення Відповідач зазначив, що у наданих до митного оформлення документах відсутня інформація щодо включення або не включення вартості упаковки та пакувальних матеріалів та робіт, пов'язаних з пакуванням до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; ціна товару вказана у рахунку-фактурі (інвойсі) від 06.05.2017 № XF170506T1 відмінна від ціни товару, яка зазначена у митній декларації країни відправлення від 14.05.2017 № 00423568; у митній декларації країни відправлення від 14.05.2017 № 00423568 зазначені умови поставки товарів - C&F (географічний пункт невідомий), які відрізняються від тих, що були зазначені у митній декларації № UA500030/2017/009610 від 04.07.2017-CFR Одеса; документи, які підтверджують митну вартість товарів (контракт, інвойс, пакувальний лист) мають ідентичний номер, що може вказувати на несправжнісгь (неавтентичність) наданих до митного оформлення документів.

Проте, вказані обставини жодним чином не свідчать про не підтвердження Позивачем саме митної вартості заявленого ним до декларування товару.

Так, суд зазначає, що умовами поставки оскаржуваного товару за МД № 500030/2017/009610 від 04.07.2017 року визначено CIF - Odessa відповідно до Інкотермс.

Відповідно до Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів Інкотермс - CIF (Cost, Insurance, Freight) - (Вартість, страхування і фрахт): продавець зобов'язаний за власний рахунок застрахувати вантаж у відповідності з договором купівлі-продажу, на умовах надання права покупцю або іншій особі, що володіє страховим інтересом відносно товару, заявляти вимоги безпосередньо до страховика, а також надати покупцю страховий поліс або інший доказ страхового покриття.

Таким чином, оскільки Позивачем не сплачувались страхові платежі, то доводи митниці про те, що вартість страхування впливає на правильність визначення митної вартості, є безпідставними.

У спірному випадку не є важливим, які страхові платежі та за якою процентною ставкою вони сплачені постачальником товару, оскільки, враховуючи умови зовнішньоекономічного контракту, вони не можуть вплинути на правильність визначення Позивачем митної вартості.

З тих самих підстав є необґрунтованими посилання Відповідача на неможливість підтвердження заявленої Позивачем митної вартості товару за МД № 500030/2017/009610 від 04.07.2017 року у зв'язку із тим, що у наданому до митного оформлення інвойсі від 06.05.2017 року № XF170506T1 не зазначено, скільки саме становить вартість упаковки та маркування товару, що був поставлений за контрактом.

Суд враховую позицію Позивача щодо різниці ціни, визначеної в інвойсі та декларації країни відправлення. Pгідно пп. 2.2 зовнішньоекономічного договору від 06.05.2016 року № XF170506T1 (а.с.16) ціна поставляємого Позивачем товару вже включає в себе вартість упаковки та маркування, а тому за правилами ч.10 ст.58 МК України ці складові не підлягають додаванню Позивачем з метою визначення митної вартості товару та вони не можуть вплинути на правильність визначення Позивачем митної вартості. ТОВ «Баско» здійснює імпорт товару за контрактом із CABM Trading, а отже митне оформлення здійснюється за непрямим контрактом. На підтвердження вищевикладеного, у графі 44 спірної ВМД контракт від 06.05.2017 року №XF 170506 зазначено під кодом 4100, що відповідно до класифікатора, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 № 1011, означає зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов'язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.53 МК Укаїни документами, які підтверджують митну вартість товарів, є, у тому числі: рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу).

З огляду на зазначену норму, рахунок-проформа (проформа-інвойс) може бути документом, що підтверджує митну вартість товару лише в тому випадку, якщо імпортований товар не є об'єктом купівлі-продажу.

Однак, в даному випадку імпортований товар є об'єктом купівлі-продажу згідно представленого для митного оформлення зовнішньоекономічного контракту.

Тобто, оскільки імпортований товар був об'єктом купівлі-продажу, то подання імпортером проформи-інвойсу не є обов'язковим.

З матеріалів справи вбачається, що товар за МД №UA500030/2017/009610 від 04.07.2017 року Позивачем поставляється саме за контрактом, укладеним з САВМ Тrading (Каліфорнія) як продавцем.

Саме виставлена наведеним продавцем САВМ Тrading (Каліфорнія) ціна поставляємого товару у відповідному рахунку - фактурі і визначена Позивачем у поданій митній декларації.

Крім того, в матеріалах справи наявні платіжні документи, що підтверджують здійснення оплати за поставлений товар постачальником.

З огляду на викладене, суд вважає, що надані відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, що передбачені МК України, дають можливість визначити митну вартість товару за першим методом визначення митної вартості - за ціною договору (контракту).

Подані документи ідентифікували оцінюваний товар та містили об'єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, які підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця.

Таким чином, правильність визначення митної вартості товару за ціною договору, а також об'єктивна можливість застосування першого методу не були спростовані Митницею, а тому висновки щодо документального не підтвердження Позивачем митної вартості товару є необґрунтованими, а подальше коригування його вартості за резервним методом є протиправним.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги про визнання протиправними та скасування рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів є обґрунтованими.

Згідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.ст.11, 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідач не довів законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару від 05.07.2017р. №UA500030/2017/00025/2.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Баско» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 94, 128, 159-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Баско" до Одеської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA500030/2017/00025/2 від 05.07.2017 року.

Стягнути з Одеської митниці ДФС за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Баско» 1600 (одна тисяча шістсот) грн. судового збору.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя М.М. Аракелян