Справа № 642/2121/17
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 жовтня 2017 р.Справа № 642/2121/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: Катунова В.В.
Суддів: Бершова Г.Є. , Ральченка І.М.
за участю секретаря судового засідання Ружинської К.О
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 23.05.2017р. по справі № 642/2121/17
за позовом ОСОБА_1
до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України
про визнання дії, бездіяльності та рішення протиправними та зобов`язання вчинення певних дій, щодо обчислення, призначення соціальних виплат та допомоги,
ВСТАНОВИЛА:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України, в якому просив:
- визнати дії Харківського обласного військового комісаріату протиправними, які полягають у внесенні до висновку від 13.03.2017 № 78/ОГД не передбаченої законом інформації до Додатку 13 затверджений Наказом Міністра оборони України № 530 від 14.08.2014;
- визнати не чинним висновок від 13.03.2017, №78/ОГД ХОВК, який направлений на адресу Директора Департаменту фінансів Міністерства оборони України;
- зобов`язати Харківський обласний військовий комісаріат повторно скласти та направити висновок за формою - Додаток 13 затверджений Наказом Міністра оборони України № 530 від 14.08.2014 р., на адресу Директора Департаменту фінансів Міністерства оборони України, щодо призначення йому одноразової грошової допомоги у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму - з дотриманням вимог п. 4.7. Положення затвердженого Наказом Міністра оборони України №530 від 14.08.2014 р. та внести до висновку інформацію передбачену Додатком 13 до Положення, затвердженого Наказом Міністра оборони України № 530 від 14.08.2014;
- визнати протиправним та скасувати п. 15 протоколу № 34 від 07.04.2017 Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та призначенням компенсаційних сум;
- визнати протиправною відмову Міністерства оборони України в призначенні і виплаті йому одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей";
- визнати бездіяльність Міністерства оборони України, яка полягає у не розгляді документів ОСОБА_1 після надходження у місячний строк у Порядку затвердженим Постановою КМУ № 975 від 25.12.2013 р., щодо призначення одноразової грошової допомоги;
- зобов`язати Міністерство оборони України розглянути та вирішити питання щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги у розмірі 150 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб відповідно до ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей", Порядку "Про призначення і виплату одноразової грошової допомоги….." затвердженого постановою КМУ № 975 від 25 грудня 2013р. та Наказу Міністерства Оборони України № 530 від 14.08.2014 року;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до ст. 267 КАС України подати у 15 денний строк після набрання чинності рішення, звіт про виконання судового рішення;
- зобов`язати Міністерство оборони України відповідно до ст. 267 КАС України подати у 45 денний строк після набрання чинності рішення, звіт про виконання судового рішення.
Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 23.05.2017 №642/2121/17 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано дії ІНФОРМАЦІЯ_1 протиправними, які полягають у внесенні до висновку від 13.03.2017 №78/ОГД не передбаченої законом інформації до Додатку 13 затверджений Наказом Міністра оборони України № 530 від 14.08.2014 р.
Визнано не чинним висновок від 13.03.2017, №78/ОГД ХОВК, який направлений на адресу Директора Департаменту фінансів Міністерства оборони України.
Зобов`язано Харківський ОВК повторно скласти та направити висновок за формою - Додаток 13 затверджений Наказом Міністра оборони України № 530 від 14.08.2014, на адресу Директора Департаменту фінансів Міністерства оборони України, щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму - з дотриманням вимог п. 4.7. Положення затвердженого Наказом Міністра оборони України №530 від 14.08.2014р. та внести до висновку інформацію передбачену Додатком 13 до Положення затвердженого Наказом Міністра оборони України №530 від 14.08.2014р.
Визнано протиправним та скасовано п. 15 протоколу №34 від 07.04.2017р. Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та призначенням компенсаційних сум.
Визнано протиправною відмову Міністерства оборони України в призначенні і виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей".
Визнано бездіяльність Міністерства оборони України, яка полягає у не розгляді документів ОСОБА_1 після надходження у місячний строк у Порядку затвердженим Постановою КМУ № 975 від 25.12.2013, щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.
Зобов`язано Міністерство оборони України розглянути та вирішити питання, щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 150 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб відповідно до ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей", Порядку "Про призначення і виплату одноразової грошової допомоги….." затвердженого постановою КМУ №975 від 25 грудня 2013 року та Наказу Міністерства Оборони України № 530 від 14.08.2014 року.
В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову в частині задоволення позову та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.
Позивач подав до Харківського апеляційного адміністративного суду письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких вказав, що у Міністерства оборони України не було жодних правових підстав для відмови в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв`язку з чим просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги відповідача, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.
Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 03.10.2017 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 в період з 21.04.1984 по 30.10.1985 проходив службу в в/ч п.п. НОМЕР_1 , яка знаходилась на території Демократичної Республіки Афганістан, де в цей період часу велись бойові дії.
У 1984 році ОСОБА_1 отримав поранення (контузію головного мозку), пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в Демократичній Республіці Афганістан, де велись бойові дії, в наслідок чого в подальшому отримав інвалідність.
10 жовтня 2010 року Центральною військово-лікарською комісією про встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузії, травм, каліцтв встановлено, що поранення (контузія) і захворювання ОСОБА_1 пов`язані з виконанням обовязків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с. 12).
Згідно довідки МСЕК від 14.12.2015 року ОСОБА_1 була встановлена IIІ група інваліда війни з 14.12.2015до 01.01.2019 з причин поранення, контузії та захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військовослужбовця при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с. 11).
25.02.2016 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою стосовно призначення йому виплати одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням IIІ групи інвалідності, які пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, на що ІНФОРМАЦІЯ_3 позивачу була надана відповідь, згідно якої позивачу було відмовлено у складанні висновку щодо отримання одноразової допомоги, у зв`язку з відсутністю передбачених для цього законодавством підстав.
Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2016 по справі № 820/1772/16, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2016, зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги.
13.03.2017 Харківським ОВК на виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2016 по справі № 820/1772/16-а було направлено висновок та надані позивачем документи на адресу директора Департаменту фінансів Міністерства оборони України № 78/ОГД (а.с. 10).
Згідно з Витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 07.04.2017 № 34, позивачу відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги з мотивів того, що ОСОБА_1 інвалідність встановлено понад 3-х місячний строк після звільнення зі служби (а.с. 9).
Не погодившись з такими діями відповідачів, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом про визнання бездіяльності, дій та рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Міністерство оборони безпідставно відмовило позивачу в призначенні одноразової грошової допомоги.
Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги Міністерства оборони України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.
Відповідно до статті 41 вказаного Закону, виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України від 20.12.1991 № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011-XII).
Згідно статті 1 вищевказаного Закону, соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Розділом ІІ Закону № 2011-XII встановлені права військовослужбовців, зокрема, щодо грошового забезпечення.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону № 2011-XII, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 16 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Відповідно до п. б ч. 1 ст.16-2 Закону № 2011-XII, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності IIІ групи.
Аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовця виникає і у тому разі коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, яке мало місце в період її проходження.
Аналогічна правова позиція висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 18 листопада 2014 року у справі №21-446а14 та 21 квітня 2015 року у справі № 21-135а15.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що право на отримання вказаної допомоги після звільнення з військової служби (в тому числі і строкової) мають особи, які отримали інвалідність внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби незалежно від часу настання інвалідності.
Таким чином, оскільки позивач отримав інвалідність внаслідок поранення, контузії та захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, то він має право на отримання одноразової грошової допомоги згідно статті 16 Закону № 2011-XII та відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 (далі - Порядок № 975).
Згідно з п. 13 Порядку № 975 у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів керівник відповідача мав подати розпоряднику бюджетних коштів (Міністерству Оборони України) висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в. п. 11 цього Порядку.
Форма висновку встановлена Додатком - 13 до "Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей", затвердженого наказом Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.10.2014 за № 1294/26070 (далі - Наказ № 530). Згідно вказаного додатку - 13 до Наказу № 530 до висновку вноситься наступна інформація:
1.Прізвище, ім`я та по батькові військовослужбовця;
2.Дату визнання інвалідності;
3.Групу інвалідності;
4.Кратний розмір одноразової грошової допомоги.
Разом із тим, як вбачається з висновку від 13.03.2017, який був направлений на адресу директора департаменту Фінансів Міністерства оборони України № 78/ОГД, до вказаного висновку протиправно внесена інформація, яка не вказана у формі висновку, яка встановлена Додатком - 13 до Наказу № 530, а саме, що "інвалідність ОСОБА_1 встановлена понад трьохмісячний термін після звільнення з військової служби та не надав документ, що свідчить про причини та обставини поранення".
Таким чином, висновок від 13.03.2017, який був направлений ІНФОРМАЦІЯ_3 на адресу директора департаменту Фінансів Міністерства оборони України № 78/ОГД, не відповідає вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України.
З огляду на викладене, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_3 протиправно вніс інформацію, не передбачену законодавством України, чим фактично запропонував Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум винести негативне рішення щодо позивача з приводу призначення йому одноразової грошової допомоги, що суперечить вимогам ч. 2 ст. 19 Конституції України, п. 13 Порядку № 975, п.4.7. та Додатку 13 Наказу № 530, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що висновок від 13.03.2017 ІНФОРМАЦІЯ_1 № 78/ОГД підлягає визнанню нечинним.
Також, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для зобов`язання Харківського ОВК повторно скласти та надіслати висновок з документами про призначення позивачу одноразової грошової допомоги на адресу Міністерства оборони України, оскільки рішення щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги можливо прийняти на підставі наданих позивачем документів та висновку Харківського ОВК згідно приписів п. 13. Порядку № 975.
Доводи апелянта про те, що позивачем було надано неповний пакет документів, зокрема, не надано жодного документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки позивача було призвано на строкову військову службу та звільнено з цієї служби на підставі наказів Міністерства оборони колишнього СРСР, причинний зв`язок поранення, отриманого ОСОБА_1 під час виконання обов`язків військової служби в період перебування в Афганістані, встановлено саме Центральною військово - лікарською комісією Міністерства оборони України.
Відповідно до приписів п. 4.7 Наказу № 530 - у разі настання інвалідності подається, зокрема, копія акта про нещасний випадок, складеного за матеріалами розслідування військової частини, або довідки командира військової частини про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), зокрема про те, що поранення (контузія, травма, каліцтво) не пов`язане з учиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком учинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження - надається лише у разі, якщо поранення (контузія, травма або каліцтво) не пов`язане з виконанням обов`язків військової служби.
Відповідно до п. 21.7.Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України 14 серпня 2008 № 402 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за №1109/15800 (далі - Положення № 402) постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення,контузії, каліцтва), або засвідченої копії Акта про нещасний випадок (додаток 1 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року № 36 (0169-01 ), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за № 169/5360 (зі змінами), у яких зазначаються обставини отримання поранення (контузії, травми, каліцтва). На військовослужбовців довідка про обставини травми (поранення,контузії, каліцтва) оформляється у 2 примірниках, перший подається у госпітальну (гарнізонну) ВЛК, а другий зберігається постійно в особовій справі військовослужбовця. У виняткових випадках допускається розгляд ВЛК копії вказаної довідки, засвідченої відповідною посадовою особою та скріпленої гербовою печаткою військової частини (закладу охорони здоров`я Збройних Сил України).
Згідно з п. 21.8. Положення № 402 при медичному огляді військовослужбовців, колишніх військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на збори, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) до введення в дію Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 04 січня 1994 року № 2 (0177-94), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 липня 1994 року за № 177/386, і не мають довідки, виданої військовою частиною, ВЛК можуть бути прийняті до уваги достовірні документи про причини і обставини одержання військовослужбовцем поранення (контузії, травми, каліцтва) (записи про первинне звернення по медичну допомогу із зазначенням обставин одержання поранення (травми), витяг із історії хвороби, матеріали службового розслідування, дізнання, досудового слідства за фактом поранення (травми) та інші медичні або військово-облікові документи).
З аналізу вказаних нормативно-правових актів вбачається, що документом, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження може бути будь-який документ, який містить таку інформацію.
Висновком експерта з питань судово-медичної експертизи № 4822-ая від 07.10.2010 не встановлено в діях позивача протиправного діяння на момент отримання поранення (контузії), і цей висновок є належним документом, що і свідчить про причини та обставини поранення, травми, контузії та захворювання, що також підтверджується протоколом № 978 від 14.10.2010.
Враховуючи, що Міністерством оборони України не надано доказів правомірності своїх дій, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач має право на нарахування та виплату одноразової грошової допомоги як військовослужбовцю, який отримав ІІІ групу інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби у розмірі та порядку, встановленому Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.
Окрім того, право позивача на отримання одноразової грошової допомоги від Міністерства оборони України також встановлено постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 22.09.2016 по справі № 642/5445/16-а, а відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність повноважень у Центральної ВЛК Міністерства оборони України щодо встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв стосовно колишнього військовослужбовця ОСОБА_1 з виконанням обов`язків військової служби під час перебування в країні, де велись бойові дії, а також те, що позивачем був наданий повний перелік документів згідно Порядку № 975.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання протиправним та скасування п. 15 протоколу №34 від 07.04.2017 комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, визнання протиправною відмову Міністерства оборони України у призначенні одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку "Про призначення і виплату одноразової грошової допомоги…", затвердженого постановою КМУ № 975 від 25.12.2013, та зобов`язання Міністерства оборони України розглянути та вирішити питання щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги у розмірі 150 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб відповідно до ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей", Порядку "Про призначення і виплату одноразової грошової допомоги….." затвердженого постановою КМУ № 975 від 25 грудня 2013 р. та Наказу Міністерства Оборони України № 530 від 14.08.2014 року.
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції підтверджує, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у зв`язку з чим підстав для її скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.
Постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 23.05.2017р. по справі № 642/2121/17 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Катунов В.В.
Судді Бершов Г.Є. Ральченко І.М.
Повний текст ухвали виготовлений 09.10.2017 р.