Справа № 753/3940/17
Суддя: Леонтюк Л. К.
Дата ухвалення: 2017-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3940/17
провадження № 2-а/753/244/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2017 р. Дарницький районний суд міста Києва

в складі: головуючого судді ЛЕОНТЮК Л.К.

за участю секретаря АВДЄЄНКО А.А.

сторін:

позивача ОСОБА_2

представників позивача ОСОБА_3; ОСОБА_4

представника відповідача КУРГАНСЬКОЇ Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ЛІВОБЕРЕЖНОГО ОБ"ЄДНАНОГО УПРАВЛІННЯ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ м. КИЄВА про визнання неправомірними та протиправними дії щодо відмови у прийнятті виправленої довідки про зарплату взамін помилкової та відмови в перерахунку розміру пенсії, суд

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до ЛО УПФ України м. Києва про визнання неправомірними та протиправними дії щодо відмови у прийнятті виправленої довідки про зарплату взамін помилкової та відмови в перерахунку розміру пенсії. Обгрунтовуючи свої вимоги посилається на те, що у липні 2002року йому , як колишньому працівникові прокуратури Київської області, призначено пенсію за вислугу років згідно із положеннями ст. 50-1Закону України «Про прокуратуру України» від 5.11.1991року № 1789-ХНв розмірі 90% від суми заробітної плати. Оскільки Постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015р. заробітна плата, з якої має розраховуватись пенсія відповідним категоріям прокурорсько- слідчих працівників, була підвищена з 01.12.2015року, то він 13 квітня 2016року звернувся до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з письмовою заявою про перерахунок його пенсії за вислугу років в розмірі 90% розміру заробітної плати.

До вказаної заяви ним було долучено й видану на той час довідку про зарплату прокуратури Київської області від 10 лютого 2016року вих. № 18ф-47.Проте, Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві своїм листом від 18 квітня 2016року вих. № 1720/14/Г-91відмовило йому в задоволенні вказаної вище заяви з посиланням на те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення в частині призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Дану відмову ним було оскаржено в судовому порядку і згідно з постановою Вищого адміністративного суду України від 06 грудня 2016 року у справі № К/800/21927/16 його позов задоволено, тобто визнано його право на перерахунок пенсії в розмірі 90 % від місячної зарплати з урахуванням фактично отриманих виплат і умов праці, що існували на момент звільнення за останні 24 календарні місяці роботи підряд на прокурорсько-слідчих посадах перед звільненням, без обмеження її максимального розміру.

При цьому суд послався і на видану йому довідку прокуратури Київської області про заробітну плату від 10 лютого 2016 р. № 18ф-47. Проте, після винесення вищезазначеної постанови суду, спілкуючись з колишніми колегами по роботі в органах прокуратури Київської області, які також оскаржили до судів незаконні дії органів ПФУ щодо відмови в перерахунку призначених пенсій, він дізнався,що в їхніх довідках суми заробітної плати значно вищі, аніж у нього, і це при тому, що на пенсію вони виходили з посад, нижчих, аніж його.

Тому у нього виникли сумніви щодо правильності даних про зарплату, відображених у довідці прокуратури Київської області за № 18ф-47від 10лютого 2016року. Для того щоб встановити істину в цьому питанні він звернувся до прокурора Київської області з відповідною заявою, яку було прийнято 15 грудня 2016року (вх.№ 2965).

30грудня 2016року в прокуратурі Київської області він отримав взамін помилкової виправлену довідку від 29 грудня 2016 року за № 18ф-536,з якої дізнався, що загальна сума заробітку на посаді заступника прокурора Київської області згідно постанови КМУ від 09 грудня 2015року № 1013станом з 01 грудня 2015року виявляється становить 25 955,60грн., а не 11 952,34грн., як було помилково зазначено у попередній довідці від 10 лютого 2016року.

Крім того, за його ж заявою від 27 січня 2017року прокуратура Київської області надала йому й офіційне роз'яснення (лист від 06.02.2017р. за вих. № 18ф-34) про правильність саме уточненої довідки про заробітну плату, та про причини неправильного оформлення першої довідки за № 18ф-47.

За вказаних обставин 26 січня 2017року він подав до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві письмову заяву про прийняття вказаного виправленого документа замість помилкової довідки від 10 лютого 2016 р. № 18ф-47та про перерахунок відповідно до виправленої довідки його пенсії за вислугу років. Однак, у задоволенні цієї заяви Лівобережним об'єднаним управління Пенсійного фонду України в м. Києві йому відмовлено з посиланням на те, що виправлена довідка про заробітну плату від 29 грудня 2016 р. № 18ф-536не була предметом розгляду в адміністративному позові.

Такі дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві він вважає неправомірними та протиправними, такими, що не відповідають вимогам частини другої ст. 19 Конституції України і тому оскаржує їх до суду.

Під час розгляду цього адміністративного позову просив суд врахувати наступне.

По-перше: його право на перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру», в редакції, що діяла на момент призначення пенсії, в розмірі 90 % від місячної зарплати з урахуванням фактично отриманих виплат і умов праці, що існували на момент звільнення за останні 24 календарні місяці роботи підряд на прокурорсько-слідчих посадах перед звільненням, без обмеження її максимального розміру вже визнано Вищимадміністративним судом України і не потребує нового доказування. Тому він обмежившись долученням до цього позову зазначеного судового рішення.

По-друге: щодо неправильності довідки про заробітну плату від 10 лютого 2016 р. № 18ф-47,то як вбачається з листа-відповіді прокуратури Київської області від 06.02.2017р. вих. № 18ф-34,неправильність цього документа полягає в тому, що довідку було оформлено відповідно до спільного листа Міністерства праці та соціальної політики № 2569/0/14-06/039 від 17.04. 2006 року, Генеральної прокуратури України № 18-656 від 17.04.2006p.,Пенсійного фонду України № 4724/02-30 від 17.04.2006р та за пропонованою у цьому листі «методикою». Далі у листі прокуратури зазначено, що згаданий спільний відомчий лист не є нормативно-правовим документом та не міг слугувати для оформлення довідки про зарплату і перерахування по ній пенсії прокурорського працівника. Тому йому й було видано виправлену довідку.

Таким чином він стверджує, що у даній ситуації Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві повинне перераховувати йому пенсію не за помилковою довідкою про зарплату від 10.02.2016 р. № 18ф-47,виданою за «методикою» нелегітимного (незаконного) спільного міжвідомчого листа (реквізити вказані вище), а повинне здійснити перерахунок пенсії відповідно до виправленої довідки від 29 грудня 2017 р. № 18ф-536.

Відмовляючи йому в прийнятті виправленої довідки про заробітну плату та в проведенні відповідно до неї перерахунку пенсії Відповідач вже в котре грубо порушує його конституційні права, а також вимоги частини другої ст. 19 Конституції України, якою встановлено: «органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України».

Адже у квітні 2016року цей орган стверджував, що він взагалі не має права на перерахунок пенсії. Тепер же, коли він витратив 10 місяців на судові тяжби і доказав наявність у нього вказаного права, Відповідач знову навмисно відмовляє у прийомі виправленого документа взамін неправильного, хоч має повноваження для вирішення питання і без судового спору.

По-третє:оскільки на час його звернення до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві 13 квітня 2016року у довідці про заробітну плату повинні були відображені правильні дані, (а не помилкові, як сталось не з його вини), то він вважає, що суд повинен зобов'язати Відповідача не лише прийняти виправлену довідку про заробітну плату від 29 грудня 201бр. № 18ф-536,а й провести саме у відповідності з цією довідкою перерахунок його пенсії з часу першого його звернення до названого органу ПФУ, тобто з квітня 2016р. А тому просить, визнати незаконною і протиправною відмову Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у прийнятті від ОСОБА_2 виправленої довідки прокуратури Київської області про заробітну плату № 18ф-536 від 29.12.2016р.взамін помилкової від 10 лютого 2016 р. № 18ф-47та в здійсненні перерахунку його пенсії за вислугу років у відповідності з даними виправленої довідки.

Зобов'язати відповідача - Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві прийняти виправлену довідку про заробітну плату № 18ф-536 від 29.12. 2016 року взамін помилкової. Починаючи з 13 квітня 2016року перерахувати ОСОБА_2 пенсію у відповідності з виправленою довідкою прокуратури Київської області від 29 грудня 2016року № 18ф-536та вимог ст. 50-1Закону України «Про прокуратуру» в редакції, що діяла на момент оформлення позивачеві пенсії, тобто 90% від місячного заробітку з урахуванням фактично отриманих виплат і умов праці, що існували на день звільнення за останні 24 календарних місяці роботи підряд на прокурорських посадах перед звільненням, без обмеження її максимального розміру. Після проведення перерахунку пенсії здійснити відповідні виплати.

Позивач ОСОБА_2 та його представники ОСОБА_3, ОСОБА_4, які діють за довіреністю НМО 822670 від 20.06. 2017 року ( а.с.53) позовні вимоги уточнили, підтримали та просили їх задовольнити за остаточною редакцією позову від 26 січня 2017 року, а саме:визнати протиправними дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 24.02.2017 року щодо відмови ОСОБА_2 у перерахунку пенсії за вислугу років на підставі заяви від 26.01.2017 року та долученої до неї довідки прокуратури Київської області від 29.12.2016 року № 18ф-536.

Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_2 згідно із заявою від 26.01.2016 рокуна підставі статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ (у редакції Закону України від 26.07.2001 року, що діяла на час призначення йому пенсії)з розрахунку 90% із середньої заробітної плати за посадою, яку він обіймав до звільнення з роботи, зазначеної у довідці прокуратури Київської області від 29.12.2016 року № 18ф- 536, з лютого 2017 року без обмеження її максимального розміру, забезпечити своєчасну виплату пенсії, а також заборгованості, що виникне на день такого перерахунку з урахуванням раніше проведених виплат.

Представник відповідача Курганська Л.В., яка діє за довіреністю № 7025/001 від 03.05. 2017 року позовні вимоги не визнала, підтримала письмові заперечення, які надійшли через загальну канцелярію за вх. 23119 від 15.05. 2017 року ( а.с. 38-47) та просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з урахуванням заперечень представника відповідача, приходить до наступного.

Як слідує із матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, що позивач ОСОБА_2 з липня 2002 року є пенсіонером за вислугу років та відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ (в редакції, чинній на час призначення пенсії),отримує пенсію у розмірі 90% від суми середньої місячної заробітної плати за посадою, яку він обіймав до призначення пенсії. У зв'язку з підвищенням з 1 грудня 2015 року заробітної плати працівників органів прокуратури (постанова КМУ від 09.12.2015 року № 1013), прокуратурою Київської області йому була видана довідка за № 18ф-47 від 10.02.2016 року із зазначенням середньої заробітної плати за посадою, яку він обіймав на час звільнення з роботи у зв'язку з виходом на пенсію за вислугу років, в розмірі 11 952,34 грн. Однак, відповідачем позивачу було безпідставно відмовлено у задоволенні його заяви щодо перерахунку пенсії на підставі цієї довідки. Тому позивач з підстав відмови у перерахунку пенсії, вже звертався до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання його дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 3 червня 201 року його позов задоволено.

Втім, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2016 року постанову Дарницького районного суду від 03.06.2016року скасовано та винесено нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 6 грудня 2016 року касаційну скаргу позивача задоволено, скасовано постанови Дарницького районного суду від 23.06.2016 року та Київського апеляційного адміністративного суду від 28.07.2016року і постановлено нову, якою визнано неправомірними дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії та зобов'язано Лівобережне об'єднане управління ПФУ в м. Києві, починаючи з 13.04.2016року на підставі довідки від 10.02.2016 № 18ф-47, виданої прокуратурою Київської області, виплачувати ОСОБА_2 відповідно до статті 50-1Закону України «Про прокуратуру» у редакції Закону України від 12.07.2001) пенсію у розмірі 90% від місячної зарплати з урахуванням фактично отримуваних виплат і умов праці, що існували на день звільнення за останні 24 місяці роботи підряд на прокурорсько-слідчих посадах перед звільненням, без обмеження її максимального розміру.

Зазначена постанова Вищого адміністративного суду України набрала законної сили та станом на 15 травня 2016 року виконана.

В подальшому, позивачу стало відомо, що довідка на підставі якої йому було здійснено перерахування пенсії є невірноючерез застосування бухгалтерією прокуратури Київської області неправильної методики обрахування середньої місячної заробітної плати, яка суперечила вимогам чинного законодавства України, яке регламентувало порядок розрахунку середньої заробітної плати при виході на пенсію.

За заявою позивача прокуратурою Київської області йому було видано нову (уточнену)довідку від 29.12.2016 року за № 18ф-536 згідно з якою його середня заробітна плата за посадою, яку він обіймав на час звільнення з роботи у зв'язку з виходом на пенсію за вислугу років, склала 25 955,60 грн.,оскільки до неї було включено відповідно до вимог частини 1 статті 50-1Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ (у редакції Закону від 26.07.2001 року) всі види оплати праці, на які нараховувалися страхові внески,тобто, усі види оплати праці, які включаються для визначення середньої місячної заробітної плати.

Крім того, нова (уточнена) довідка прокуратури Київської області від 29.12. 2016 року за № 18ф-536відповідає вимогам частини 1 статті 66Закону України «Про пенсійне забезпечення»згідно з якою до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці(виплати, доходи), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподаткованого доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Тому, позивач 26.01.2017 рок звернувся з новою заявою до Лівобережного об'єднаного управління ПФУ в м. Києві з проханням перерахувати йому пенсію на підставі нової (уточненої) довідки,виданої прокуратурою Київської області від 29.12.2016 року.

Проте, на свою заяву про перерахування пенсії отримав від управління відповідь від 24.02.2017року № 3340/14/Г-158 за підписом заступника начальника управління В.Плющ, якою його повідомлено, що підстав для перерахування пенсії на підставі цієї довідки управління не вбачає, оскільки така довідка не була предметом попереднього адміністративного позову.

З урахуванням наведеного, позивач з дотриманням вимог статті 99 КАС України 01.03.2017 року,тобто в установлені Законом строки звернувся до суду з новим позовом, про визнання протиправними дій Лівобережного об'єднаного управління ПФУ в м. Києві щодо відмови останнім йому в перерахуванні пенсії уже на підставі нової (уточненої) довідки прокуратури Київської області від 29.12. 2016 року та зобов'язання управління вчинити дії щодо такого перерахування, починаючи з 13 квітня 2016 року.

Разом з тим, відповідно до частини 4 статті 45Закону України від 09.07.2003р. № 1058-ІУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки, у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно,і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Відповідно до частини 5 цієї ж статті Закону документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду України та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Згідно ж з положеннями пункту 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»,затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1(у редакції постанови правління від 07.07.2014 № 13-1),зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за № 1566/11846, днем звернення за перерахунком пенсії,переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв'язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

З урахуванням наведеного вище, та оскільки заяву ОСОБА_2 в Лівобережному об'єднаному управлінні ПФУ в м. Києві про перерахування пенсії за вислугу років на підставі нової (уточненої)довідки прокуратури Київської області від 29.12.2016 року № 18ф-536 зареєстровано 26 січня 2017 року,позивач вважав необхідним змінити (зменшити)свої позовні вимоги в частині строків перерахування пенсії, і просить суд зобов'язати відповідача здійснити перерахунок його пенсії за вислугу років на підставі нової (уточненої) довідки прокуратури Київської області від 29 грудня 2016 року № 18ф-536 починаючи з 01.02.2017року відповідно до вимог статті 50-1Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ(в редакції Закону від 26.07.2001р.),виходячи з 90%заробітної плати, зазначеної у згаданій вище довідці прокуратури Київської області, без обмеження граничного її розміру.

Водночас позивач просить суд врахувати і те, що постановою Вищого адміністративного суду України від 06.12.2016 року у справі № К/800/21927/16 (є у матеріалах справи) визнано,що право на перерахунок пенсії за вислугу років позивачу надано з моменту призначення пенсіїі на підставі діючого на той час законодавства,а тому не може бути обмежене чи скасоване при прийнятті нових законів чи інших нормативно-правових актів, оскільки це б суперечило статті 22 Конституції України,яка є нормою прямої дії.

Тобто, Вищим адміністративним судом України при розгляді справи були перевірені заперечення (доводи) Лівобережного об'єднаного управління ПФУ в місті Києві щодо законності перерахунку пенсії ОСОБА_2 та підтверджено наявність у позивача права на перерахунок пенсії за вислугою років на підставі чинного на час призначення йому пенсії законодавства України, яке будь яких застережень, в тому числі і обмежень розміру пенсії не передбачало.

Надаючи правову оцінку матеріалам, обставинам справи, які знаходяться в матеріалах справи, суд звертає увагу на наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих визначено статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 р. № 1789-ХІІ (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу).

Суд звертає увагу на норми ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Тобто, дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно до п. 2 ст. 5 КАС України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

На момент звернення позивача 26.01.2017 року про виправлення довідки прокуратури Київської області від 29 12. 2016 року № 18ф-536 взамін помилкової довідки № 18ф-47 від 10.02. 2016 року ( а.с. 7-8), постанова Вищого адміністративного суду України від 06 грудня 2016 року про перерахунок пенсії позивачу, виконана, а також діє Закон України «Про прокуратуру» № 1697-18 від 28.02.2016 року.

Згідно ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» (чинної на час виникнення спірних правовідносин) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Однак, ні умови, ні порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України не визначено, і відповідний нормативно-правовий акт не прийнято.

Норми законодавства, якими скасовано право на перерахунок призначених прокурорам пенсій на час розгляду даної адміністративної справи є чинними і не визначені неконституційними.

Оскільки чинним законодавством України скасовано права на перерахунок призначених пенсій прокурорів у зв'язку із підвищенням окладів з 15.07.2015 року, а Кабінетом Міністрів України не визначено умови та порядок проведення такого перерахунку, у зв'язку з чим відповідачем правомірно відмовлено у перерахунку пенсії.

За таких обставин з 15.07.2015 попередні законодавчо встановлені підстави для перерахунку пенсій працівникам прокуратури скасовані, а нове законодавство таких підстав не містить, - у зв'язку з чим відсутні підстави для такого перерахунку пенсій працівникам прокуратури до врегулювання даного питання (визначення Кабінетом Міністрів України умов і порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури).

Аналогічної правової позиції дотримується Вищий адміністративний суд України у своїх рішеннях, а саме в ухвалах від 20.02.2017 року у справі № К/800/32722/16, від 03.02.2017 року у справі № К/800/2864/17, від 06.02.2017 року у справі № К/800/2967/17, від 13.02.2017 року у справі № К/800/3582/17, від 14.02.2017 року у справі № К/800/3675/17.

Суд, також звертає увагу на те, що відмова відповідача у перерахунку пенсії позивача не призвела до зменшення розміру пенсії, яку отримував позивач до цього, а тому відмова у перерахунку пенсії не є звуженням обсягу вже набутих ним прав та/або позбавленням його права на соціальний захист, - з огляду на що конституційні гарантії, закріплені 64 Конституції України, до нього не застосовуються.

Натомість, в даному випадку Законом України від 28.12.2014 № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» скасовано таке право (на перерахунок вже призначених пенсій працівникам прокуратури).

Окрім зазначеного вище суд звертає увагу на положення п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 закріплено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до закону України «Про прокуратуру».

У зв'язку з викладеним, з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеним законом, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Отже, норми Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» стосуються статтей, які регулюють пенсійне забезпечення осіб відповідно до Закону України «Про прокуратуру», в тому числі статті тринадцятої та вісімнадцятої.

Згідно п.2. розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України «;Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи) зазначено, що «пенсіонерам, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, індексації та інших. виплат встановлених законодавством) перевищує максимальний розмір пенсії встановлений цим Законом, виплата пенсії здійснюється без індексації, без застосування положень ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії відповідатиме максимальному розміру пенсії встановленому цим Законом».

Пенсія позивачу виплачується в повному обсязі без обмеження.

В частині 3 статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. №1058-ХІУвизначено, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Тобто, чинним законодавством визначено максимальний розмір пенсії у розмірі 10 740 грн.

Окрім зазначеного вище, колегія суддів звертає увагу на рішення Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 зазначено, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень. Передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави. Водночас зміст основного права не може бути порушений, що є загальновизнаним правилом.

Неприпустимим також є встановлення такого правового регулювання, відповідно до якого розмір пенсій, інших соціальних виплат та допомоги буде нижчим від рівня, визначеного в частині третій статті 46 Конституції України, і не дозволить забезпечувати належні умови життя особи в суспільстві та зберігати її людську гідність, що суперечитиме статті 21 Конституції України.

А також, на рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року №3-рп/2012 зазначено, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України. Однією з ознак України як соціальної держави є забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України виходячи з фінансових можливостей держави, яка зобов'язана справедливо і неупереджено розподіляти суспільне багатство між громадянами і територіальними громадами та прагнути до збалансованості бюджету України. При цьому рівень державних гарантій права на соціальний захист має відповідати Конституції України, а мета і засоби зміни механізму нарахування соціальних виплат та допомоги - принципам пропорційності і справедливості.

Також, суд звертає увагу на рішення Європейського суду з прав людини у від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено врішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Разом з тим, уточнюючи позовні вимоги, позивач передчасно звернувся до суду з вимогами до відповідача щодо перерахунку пенсії згідно із заявою від 26.01.2017 року на підставі статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ (у редакції Закону України від 26.07.2001 року, що діяла на час призначення йому пенсії)з розрахунку 90%із середньої заробітної плати за посадою, яку він обіймав до звільнення з роботи, зазначеної у довідці прокуратури Київської області від 29.12.2016 року № 18ф- 536, з лютого 2017 року без обмеження її максимального розміру,забезпечити своєчасну виплату пенсії, а також заборгованості, що виникне на день такого перерахунку з урахуванням раніше проведених виплат, оскільки відсутня заява позивача та відмова відповідача щодо перерахунку пенсії з лютого 2017 року на підставі нової довідки від 29.12.2016 року № 18ф- 536, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до положень ст. 94 КАС України, понесені в даному випадку судові витрати по справі, покладаються на рахунок Державного бюджету України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 19, 58, Конституції України, ст.ст. 69, 71, 76, 86, 159, 160 ч.3, 163, 167 КАС України, ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до ЛІВОБЕРЕЖНОГО ОБ"ЄДНАНОГО УПРАВЛІННЯ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ м. КИЄВА про визнання неправомірними та протиправними дії щодо відмови у прийнятті виправленої довідки про зарплату взамін помилкової та відмови в перерахунку розміру пенсії, відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Дарницький районний суд протягом 10 днів з дня її проголошення . Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 26 вересня 2017 року.

СУДДЯ Л.К. ЛЕОНТЮК