Справа № 810/2303/17
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2017 року № 810/2303/17

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Панової Г.В., при секретарі судового засідання: Касьянової О.В.,

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1,

від відповідача - Савенок О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3 - фізичної особи-підприємця

до Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області

про визнання протиправними та скасування рішень

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_3 з позовом до Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування рішень про застосування фінансових санкцій від 27.02.2015 року № та № , від 21.04.2015 № та № .

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що не погоджується з висновками Акта фактичної перевірки від 10.02.2015 № 0338/1000/22/НОМЕР_5 та Акта фактичної перевірки від 31.03.2015 № 503/10-36-21/23097/10627, заперечував проти факту продажу пачки цигарок «Мальборо» та пляшки вина ординарного сортового сухого білого «Шардоне» без застосування РРО, вказував на ту обставину, що податковим органом не доведено факт отримання від покупця готівкових грошових коштів за придбаний товар та отримання покупцем розрахункового документа (фіскального чека) встановленого зразка.

Також представник позивача заперечував проти продажу пляшки вина ординарного сортового сухого білого «Шардоне» без марки акцизного податку встановленого зразка, обґрунтовуючи це тим, що під час перевірки не було зафіксовано того, що марки акцизного податку не видавалися безпосередньо позивачу, як імпортеру продукції.

Враховуючи викладені обставини, позивач вважає спірні рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Представник позивача у судовому засіданні 26.09.2017 підтримав доводи викладені в адміністративному позові та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідач позову не визнав, стверджував, що оскаржувані рішення прийнято правомірно і у відповідності до вимог чинного податкового законодавства та просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів заперечень посилався на обставини, викладені в Акті фактичної перевірки від 10.02.2015 № 0338/1000/22/НОМЕР_5 та в Акті фактичної перевірки від 31.03.2015 № 503/10-36-21/23097/10627.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, станом на час прийняття спірних рішень була зареєстрована, як фізична особа - підприємець (дата реєстрації: 03.10.1997, номер запису про державну реєстрацію 0000375) та як платник податків перебувала на обліку у Сквирському відділенні Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області.

10.02.2015 працівниками податкового органу на підставі наказу від 30.01.2015 за № 37 та направлень на перевірку від 09.02.2015 року № 725 та № 726 було проведено фактичну перевірку магазина, що розташований за адресою АДРЕСА_1, суб'єкта господарювання ОСОБА_3.

Перевірку здійснено у присутності фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, за результатами якої складений Акт від 10.02.2015 № 0338/1000/22/НОМЕР_5 (а.с. 34).

Висновком зазначеного Акта було встановленно, порушення позивачем положень:

Пунктів 1, 2, 9, 13 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР (далі - Закон України від 06.07.1995 № 265/95-ВР) та пункту 2.6 "Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні" затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року № 637 (із змінами та доповненнями).

Вказаних висновків відповідач дійшов у зв'язку з тим, що в ході проведення перевірки було встановлено реалізацію пачки цигарок «Мальборо» по ціні 18,90 грн. без застосування РРО.

Перевіркою встановлено невідповідність готівки на місці проведення розрахунків на суму 40,90 грн.

При дослідженні КОРО № /р/1 від 13.01.2014 перевіркою встановлено, що готівкові кошти за період з 01.02.2015 по 04.02.2015 на загальну суму 295,00 грн. не відображені в розділі 2 КОРО записами Z-звітам 516 - 519.

При дослідженні КОРО № 300029984/р/2 від 05.02.2015 перевіркою встановлено, що готівкові кошти за період з 08.02.2015 по 09.02.2015 на загальну суму 509,50 грн. не відображені в розділі 2 КОРО по Z-звітах 522 - 523).

Таким чином встановлено факт не оприбуткування готівки насуму 804,50 грн.

27.02.2015 Тетіївською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області (Сквирське відділення) на підставі висновків Акта фактичної перевірки від 10.02.2015 № 0338/1000/22/НОМЕР_5 були прийняті наступні рішення:

- № про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 681 грн. за порушення пунктів 1, 2, 9, 13 статті 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР;

- № про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 4 022,5 грн. за порушення гл. 2, пункту 2.6 "Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні" затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року № 637 (із змінами та доповненнями).

Також 31.03.2015 працівниками податкового органу на підставі наказу від 26.02.2015 за № 64 та направлень на перевірку від 30.03.2015 року № 1046 та № 1047 було проведено фактичну перевірку магазина, що розташований за адресою АДРЕСА_1, суб'єкта господарювання ФОП ОСОБА_3 з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами.

Перевірку здійснено в присутності фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, за результатами якої складений Акт від 31.03.2015 № 503/10-36-21/НОМЕР_5 (а.с. 39 - 42).

Перевіркою був встановлений факт реалізації пляшки вина ординарного сортового сухого білого «Шардоне» 0,75л., 9,5-13% об. виробництва ТОВ «КД Коктебель», 10.06.2013 розливу без марки акцизного податку встановленого зразка по ціні 49 грн. 00 коп., чим порушено вимоги статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», від 19.12.1995р. № 481/95-ВР.

Під час реалізації вказаної пляшки вина, фіскальний чек або інший розрахунковий документ не роздруковувався та не видавався, чим порушено вимоги пунктів 1,2 статті 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР.

21.04.2015 Тетіївською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області (Сквирське відділення) на підставі висновків Акта фактичної перевірки від 31.03.2015 № 503/10-36-21/НОМЕР_5 були прийняті наступні рішення:

- податкове повідомлення - рішення № про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 340 грн. за порушення пунктів 1, 2 статті 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР;

- рішення № про застосування фінансових санкцій у розмірі 17 000 грн. за порушення статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», від 19.12.1995р. № 481/95-ВР.

Позивач не погоджуючись з вказаними рішеннями, вважаючи, що вони прийняті відповідачем за відсутності порушень з його боку звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані:

проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок (пункт 1 зазначеної статті);

видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов'язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції (пункт 2 зазначеної статті)

щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки у разі здійснення розрахункових операцій (пункт 1 зазначеної статті);

забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (пункт 13 зазначеної статті).

Пунктом 2.6 Постанови/Положення Національного банку України від 15.12.2004 № 637 "Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні" встановлено, що уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Підприємствам, яким Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" надано право проводити розрахунки готівкою із споживачами без використання РРО та РК і специфіка функціонування яких унеможливлює оформлення ними кожної операції касовим ордером (продаж проїзних і перевізних документів; білетів державних лотерей; квитків на відвідування культурно-спортивних і видовищних закладів тощо), дозволяється оприбутковувати готівку наприкінці робочого дня за сукупністю операцій у цілому за робочий день з оформленням касовими документами і відображенням у відповідній книзі обліку.

Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Відповідно до пункту 4.2 Положення № 637 усі надходження і видачу готівки в національній валюті підприємства відображають у касовій книзі (додаток 5).

Кожне підприємство (юридична особа), що має касу, веде одну касову книгу для обліку операцій з готівкою в національній валюті (без урахування кас відокремлених підрозділів).

4.3. Записи в касовій книзі проводяться касиром за операціями одержання або видачі готівки за кожним касовим ордером і видатковою відомістю в день її надходження або видачі.

Відповідно до пункту 1 частини 1 Розділу 2 Порядку реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 28.08.2013 № 417 (далі - Порядок № 417), суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов'язані зареєструвати книги обліку розрахункових операцій (далі - книга ОРО).

Відповідно до пункту 6 частини 4 Розділу 2 Порядку № 417, використання книги ОРО, зареєстрованої на РРО, передбачає: наявність книги ОРО на місці проведення розрахунків, де встановлено РРО; підклеювання фіскальних звітних чеків на відповідних сторінках книги ОРО; щоденне виконання записів про рух готівки та суми розрахунків, при цьому дані за сумами, отриманими від покупців (клієнтів), та дані за сумами, виданими покупцям (клієнтам), записуються окремо; у разі виходу з ладу РРО чи відключення електроенергії здійснення записів за обліком розрахункових квитанцій; ведення обліку ремонтів, робіт з технічного обслуговування, а також перевірок конструкції та програмного забезпечення РРО у відповідному розділі книги ОРО.

Відповідно до Порядку № 417, на підставі даних розрахункових квитанцій щоденно здійснюються записи в розділі 2; до запису за перший день слід включити дані про відповідні суми за контрольною стрічкою з початку робочого дня до моменту виходу з ладу РРО або відключення електроенергії. У записі за даними фіскального звітного чека, роздрукованого після відновлення роботи на РРО, необхідно зазначити, за які попередні дати підсумовані дані в цьому фіскального чеку.

Стосовно висновків Акта перевірки від 10.02.2015 № 0338/1000/22/НОМЕР_5 про порушення пунктів 1, 2, 9, 13 статті 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР на підставі яких були прийняті податкові повідомлення - рішення № про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 681 грн. та № про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 4022,50 грн., суд зазначає наступне.

Як встановлено судом під час розгляду справи, у ході проведення перевірки було встановлено реалізацію пачки цигарок «Мальборо» по ціні 18,90 грн. без застосування РРО, не відповідність готівки на місці проведення розрахунків на суму 40,90 грн.

Також при дослідженні КОРО № /р/1 від 13.01.2014 перевіркою встановлено, що готівкові кошти за період з 01.02.2015 по 04.02.2015 на загальну суму 295,00 грн. не відображені в розділі 2 КОРО записами Z-звітам 516 - 519.

У той же час, при дослідженні КОРО № 300029984/р/2 від 05.02.2015 перевіркою встановлено, що готівкові кошти за період з 08.02.2015 по 09.02.2015 на загальну суму 509,50 грн. не відображені в розділі 2 КОРО по Z-звітах 522 - 523.

Представник позивача заперечуючи проти факту продажу пачки цигарок «Мальборо» без застосування РРО, вказував на ту обставину, що податковим органом не доведено факт отримання від покупця готівкових грошових коштів за придбаний товар та отримання покупцем розрахункового документа (фіскального чека) встановленого зразка.

Зазначені позивачем доводи, не беруться судом до уваги, оскільки, під час перевірки, 10.02.2015 ОСОБА_3 надала письмові пояснення, в яких зазначила «… Звітність по РРО не подавалась в зв'язку з тим, що відділ не працював.

Подача нульової звітності пов'язана з відсутністю реалізації товарів.

Готівкові кошти в сумі 295 грн. за період з 01.02.2015 по 04.02.2015 поза звітом № 516-519 не відображено в розділі 2 КОРО № від 13.01.14.

Готівкові кошти в сумі 509,50 грн. поза звітом № 522-523 не відображені та не зберігаються в КОРО № /2 від 05.02.15.

Зазначені зауваження були допущені по неуважності.» (а.с. 35).

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно зроблено висновки про порушення позивачем пунктів 1, 2, 9, 13 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР (далі - Закон України від 06.07.1995 № 265/95-ВР) та пункту 2.6 "Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні" затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року № 637 (із змінами та доповненнями).

Стосовно нарахованих відповідачем сум штрафних фінансових санкцій за вказані порушення, суд зазначає, що відповідно до статті 17 Закон України від 06.07.1995 № 265/95-ВР за порушення вимог цього Закону до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах:

у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, зазначеній у денному звіті, а в разі використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об'єкті такого суб'єкта господарювання: вчинене вперше - 1 гривня; вчинене вдруге - 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим підпунктом, товарів (послуг); за кожне наступне вчинене порушення - у п'ятикратному розмірі вартості проданих з порушеннями, встановленими цим підпунктом, товарів (послуг) (пункту 1);

двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку або його не зберігання (пункту 4).

З огляду на встановлені відповідачем під час перевірки порушення (не роздрукування позивачем Z-звітів (516 - 519) та (522 - 523), за реалізацію пачки цигарок «Мальборо») та враховуючи передбачену статтею 17 Закон України від 06.07.1995 № 265/95-ВР відповідальність за допущені порушення, відповідачем були застосовані до позивача фінансові санкції у розмірі 681 грн. (17 грн. х 20) х 2 + 1 грн.

Стосовно встановленого відповідачем порушення щодо не оприбуткування позивачем готівкових коштів в сумі 295 грн. та 509,50 грн., суд зазначає, що абзацом 3 частини 1 статті 1 Указу Президента «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12.-6.1995 № 436/95 установлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу: за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

У зв'язку з зазначеним, суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції у розмірі 4022,5 грн. (295 грн. + 509,50 грн.) х 5.

Стосовно висновків Акта перевірки від 31.03.2015 № 503/10-36-21/23097/10627 про порушення статті 11 Закону України від 19.12.1995р. № 481/95-ВР та про порушення пунктів 1, 2 статті 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР, суд зазначає наступне.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначаються Законом України "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.95р. № 481/95-ВР.

Відповідно до статті 15 Закону України від 19.12.95р. № 481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Згідно з пунктом 4 статті 11 Закону України від 19.12.95р. № 481/95-ВР алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

За визначеннями підпунктів 14.1.107, 14.1.109 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України марка акцизного податку - це спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів; маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - це наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.

Пунктами 226.1 та 226.2 статті 226 Податкового кодексу України у свою чергу, передбачено, що у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов'язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.

Згідно з пунктом 226.11 статті 226 Податкового кодексу України ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв та тютюнових виробів забороняються.

При цьому пунктом 21 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1251, передбачено, що для прикріплення марок використовується клей (дисперсійний, дескрин тощо), який не дає змоги зняти їх з виробів без пошкодження і змивається у разі потреби в митті пляшок для повторного їх використання.

Абзац п'ятнадцятий частини 2 статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" встановлює, що до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

З аналізу наведених положень можна зробити висновок, що марка акцизного податку є обов'язковим спеціальним знаком, що підтверджує легальність реалізації товару на території України, відсутність якої на алкогольних чи тютюнових виробах є підставою для накладення штрафних санкцій у випадку виробництва, зберігання, транспортування та реалізації таких товарів.

Частиною першою статті 16 Закону України № № 481/95-ВР передбачено, що контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Суб'єкти господарювання, які здійснюють виробництво та торгівлю алкогольними напоями, повинні дотримуватися законодавчо встановлених правил здійснення зазначеної діяльності, а у разі їх порушення, нести відповідальність, передбачену Законом України № 481/95-ВР.

Як вже було зазначено судом, під час перевірки працівниками контролюючого органу був встановлений факт реалізації пляшки вина ординарного сортового сухого білого «Шардоне» 0,75л., 9,5-13% об. виробництва ТОВ «КД Коктебель», 10.06.2013 розливу без марки акцизного податку встановленого зразка по ціні 49 грн. 00 коп.

Під час реалізації вказаної пляшки вина, фіскальний чек або інший розрахунковий документ не роздруковувався та не видавався, чим порушено вимоги пунктів 1,2 статті 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР.

Представник позивача заперечуючи проти факту продажу пляшки вина без марки акцизного податку без застосування РРО, вказував на ту обставину, що податковим органом не доведено факт отримання від покупця готівкових грошових коштів за придбаний товар та отримання покупцем розрахункового документа (фіскального чека) встановленого зразка.

Крім того, представником позивача було зазначено, що під час перевірки не було зафіксовано того, що марки акцизного податку не видавалися безпосередньо позивачу, як імпортеру продукції, чим було порушено п. 20 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1251.

Зазначені позивачем доводи, не беруться судом до уваги, оскільки, під час перевірки, 31.03.2015 ОСОБА_3 надала письмові пояснення, в яких зазначила «…Продала покупцю пляшку вина Коктебель «Шардоне» без марки акцизного податку встановленого зразка по ціні 49 грн. 00 коп. за пляшку.

Фіскальний касовий чек не видала бо касовий апарат знаходиться у бухгалтера який формує місячну звітність…» (а.с. 43).

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно зроблено висновки про порушення позивачем статті 11 Закону України від 19.12.1995р. № 481/95-ВР за що застосовано штрафні фінансові санкції у розмірі 17 000 грн. та про порушення пунктів 1, 2 статті 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР за що застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 340 грн.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, покладений на суб`єкта владних повноважень даною нормою тягар доказування правомірності своїх дій не звільняє позивача від обов`язку доказування своїх тверджень чи заперечень. Водночас, позивачем не було надано будь-яких доказів, спростовуючих доводи відповідача, а також не наведено жодних контраргументів на підтвердження протиправності прийнятих спірних рішень.

З огляду на викладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, а доказів понесення ним інших витрат, пов'язаних з розглядом справи суду не надано, судові витрати стягненню з позивача не підлягають.

Керуючись статтями 11, 14, 69, 70, 71, 158 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Панова Г. В.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 02 жовтня 2017 р.