Справа № 210/3058/17(2-а/210/147/17)
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

10 жовтня 2017 рокусправа № 210/3058/17(2-а/210/147/17)

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А. Дурасової Ю.В.

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 25 липня 2017 року у справі № 210/3058/17 (2-а/210/147/17) за позовом ОСОБА_1 до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в особі Відділення виконавчої дирекції Фонду в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, третя особа: Комунальний заклад «Криворізька міська клінічна лікарня №2» Дніпропетровської обласної ради», про визнання права на отримання коштів та зобов'язання нарахувати і виплатити грошову компенсацію,-

в с т а н о в и л а:

У липні 2017 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулась до суду з позовом до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в особі Відділення виконавчої дирекції Фонду в місті Кривому Розі Дніпропетровської області (далі по тексту - відповідач), третя особа - КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2» Дніпропетровської обласної ради» в якому просила визнати за нею право на відшкодування витрат на придбання лікарських засобів та виробів медичного призначення, витрачених мною на лікування померлого сина ОСОБА_2 та підтверджених оригіналами розрахункових документів на суму 32080,34 грн., за цінами у розмірі не більше вартості лікарських засобів, виробів медичного призначення в аптечних закладах (постачальників, виробників), з якими Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України укладено відповідні договори; зобов'язати відповідача здійснити нарахування та виплатити їй кошти, витрачені на придбання лікарських засобів та виробів медичного призначення, витрачених мною на лікування померлого сина ОСОБА_2 та підтверджених оригіналами розрахункових документів на суму 32080,34 грн., за цінами у розмірі не більше вартості лікарських засобів, виробів медичного призначення в аптечних закладах (постачальників, виробників), з якими Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України укладено відповідні договори.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 25.07.2017 року ОСОБА_1 відмовлено у відкритті провадження у справі.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу та прийняти нову, якою справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Апелянт зазначала, що місцевим загальним судам, як адміністративним підсудні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних, соціальних виплат непрацездатним особам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхування. Витрати щодо придбання лікарських засобів та виробів медичного призначення, які можуть бути повернуті Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України віднесені до категорії соціальних виплат. Апелянт вказувала, що Фонд фінансує витрати на медичну та соціальну допомогу. Апелянтом зазначалось, що Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в особі Відділення виконавчої дирекції Фонду в місті Кривому Розі Дніпропетровської області є суб'єктом, який здійснює владні управлінські функції, зокрема щодо відшкодування особам витрати щодо придбання лікарських засобів та виробів медичного призначення. Спір у справі, на думку апелянта належить до публічно-правових і підлягає розгляду в місцевому суді як адміністративному, оскільки саме за рішенням відповідача призначаються, нараховуються соціальні виплати за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг відповідачів, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження вказував, що у даному спорі Фонд не здійснює владні управлінські функції, оскільки спір про право на відшкодування витрат на придбання лікарських засобів та виробів медичного призначення, витрачених на лікування померлого сина, не належить до публічно-правових спорів та знаходиться у площині цивільно-правових відносин і повинен розглядатися у порядку цивільного судочинства.

У позовній заяві ОСОБА_1 вказувала, що після смерті свого сина ОСОБА_2, вона звернулась до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в особі Відділення виконавчої дирекції Фонду в місті Кривому Розі Дніпропетровської області з заявою про нарахування та здійснення страхових виплат, за якою, постановою від 26.01.2017 року була призначена одноразова допомога у разі смерті потерпілого.

16.03.2017 року ОСОБА_1 звернулась до Відділення виконавчої дирекції Фонду в місті Кривому Розі Дніпропетровської області з заявою про нарахування та здійснення страхових виплат по відшкодуванню витрат, пов'язаних з лікуванням померлого сина. За результатами розгляду заяви отримала лист від 30.03.2017 року № 08/1058, яким Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в особі Відділення виконавчої дирекції Фонду в місті Кривому Розі Дніпропетровської області відмовив у задоволенні заяви про нарахування та здійснення страхових виплат по відшкодуванню витрат, пов'язаних з лікуванням померлого сина.

Згідно ч.3 ст. 36, ч. 3 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку. Підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення медичної, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами. Фонд фінансує витрати на медичну та соціальну допомогу, у тому числі на додаткове харчування, придбання ліків, спеціальний медичний, постійний сторонній догляд, побутове обслуговування, протезування, медичну реабілітацію, санаторно-курортне лікування, придбання спеціальних засобів пересування тощо, якщо потребу в них визначено висновками МСЕК та індивідуальною програмою реабілітації інваліда (у разі її складення). Фонд організовує цілеспрямоване та ефективне лікування потерпілого у власних спеціалізованих лікувально-профілактичних закладах або на договірній основі в інших лікувально-профілактичних закладах з метою якнайшвидшого відновлення здоров'я застрахованого.

Згідно ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» страхування від нещасного випадку здійснює Фонд соціального страхування від нещасних випадків - некомерційна самоврядна організація, що діє на підставі статуту, який затверджується її правлінням. Управління Фондом соціального страхування від нещасних випадків здійснюється на паритетній основі державою, представниками застрахованих осіб і роботодавців.

Згідно ч. 1 ст. 55 вищевказаного Закону, спори щодо визначення класу професійного ризику виробництва, а також щодо розміру шкоди та прав на її відшкодування, накладення штрафів та з інших питань вирішуються в судовому порядку.

Відповідно до п. 3 Положення про організацію лікування, медичної реабілітації, затвердженого постановою Правління фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 09.06.2010 року № 18, фінансування витрат на лікування потерпілих, їх медичну реабілітацію, забезпечення лікарськими засобами, виробами медичного призначення здійснюється за прямими наслідками страхового випадку виконавчою дирекцією Фонду, робочими органами виконавчої дирекції Фонду відповідно до укладених договорів із аптечними закладами (постачальниками, виробниками), санаторно-курортними, реабілітаційними закладами (відділеннями), закладами охорони здоров'я державної та/або комунальної форм власності за рахунок коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Водночас за змістом статті 177 ЦК України гроші є об'єктами цивільних прав.

Звертаючись до суду з позовом про визнання права на відшкодування витрат на придбання лікарських засобів та виробів медичного призначення, витрачених на лікування про зобов'язання здійснити нарахування та виплатити їй кошти, витрачені на придбання лікарських засобів та виробів медичного призначення, ОСОБА_1 просить визнати право на кошти, витрачені на лікування.

У справі, що розглядається, спір виник щодо можливої правомірності набуття ОСОБА_1 права власності на кошти. Спір має приватно-правовий, а не публічний характер. А відтак, його вирішення не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Вирішуючи питання про визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ, суди повинні враховувати, що КАС України встановлює такі правила відмежування адміністративної юрисдикції від інших видів юрисдикції: понятійно-функціональне, тобто визначення адміністративної справи, що наведене у пункті 1 частини першої статті 3 КАС України; визначення видів публічних правовідносин (управлінські правовідносини та правовідносини, пов'язані з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень), зазначених у частині першій статті 17 КАС України; встановлення переліку публічно-правових спорів, що підпадають під юрисдикцію адміністративних судів (частина друга статті 17 КАС України); встановлення переліку публічно-правових справ, що не належать до предмета адміністративної юрисдикції (частина третя статті 17 КАС України).

Вжитий термін «суб'єкт владних повноважень» відповідно до п. 7 ч.1 ст. 3 Кодексу означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є правильність рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

В той же час, завданням страхування від нещасних випадків на виробництві відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» є проведення профілактичних заходів, спрямованих на усунення шкідливих і небезпечних виробничих факторів, запобігання нещасним випадкам на виробництві, професійним захворюванням та іншим випадкам загрози здоров'ю застрахованих, викликаним умовами праці; відновлення здоров'я та працездатності потерпілих від нещасних випадків або професійного захворювання на виробництві; відшкодування шкоди, пов'язаної з втратою застрахованими особами заробітної плати або відповідної її частини, надання їм соціальних послуг у зв'язку з ушкодженням здоров'я, а також у разі смерті здійснення страхових виплат непрацездатним членам їх сімей.

Відповідно до положень розділів I і II зазначеного Закону Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України не здійснює владні управлінські функції, тому з урахуванням наведеного та враховуючи суб'єктний склад сторін такі спори підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

За обставин, коли заявлені у справі позовні вимоги випливають із відносин, що мають приватноправовий характер, а відповідний орган державної влади чи місцевого самоврядування не виступає в цих відносинах як суб'єкт владних повноважень, його участь у правовідносинах між сторонами не змінює правову природу спірних відносин і не перетворює цей спір у публічно-правовий.

В свою чергу, згідно з ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Отже, колегія суддів погоджується с висновками суду першої інстанції про те, що спір по справі має вирішуватись у порядку цивільного судочинства, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, ухвалу суду - без змін, як таку, що прийнята з додержанням норм процесуального права.

Керуючись ст. 183-3, п. 1 ч. 1 ст. 199, ст.ст. 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 25 липня 2017 року у справі № 210/3058/17 (2-а/210/147/17) - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України у порядку ст.ст. 211 - 212 КАС України.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: Ю.В. Дурасова