Справа № 462/987/17
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/6217/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Гуляка В.В., КоваляР.Й.

за участі секретаря судового засідання Дідик Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова на постанову Залізничного районного суд м. Львова від 31.03.2017 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м.Львова про визнання дій неправомірними та зобов'язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

27.02.2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м.Львова та просив визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м.Львова щодо відмови йому в зарахуванні до загального страхового стажу в пільговому обчисленні періоду роботи з 04.11.1971 року по 01.07.1974 року на посаді баночника у Львівському учбово-виробничому підприємстві глухих №2 за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м.Львова зарахувати йому до загального страхового стажу в пільговому обчисленні періоду роботи з 04.11.1971 року по 01.07.1974 року на посаді баночника у Львівському учбово-виробничому підприємстві глухих №2 за Списком №1 додатково два роки, відповідно до ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та провести перерахунок пенсії з виплатою недонарахованих сум з 15 серпня 2016 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем не був зарахований до стажу в пільговому обчислені період роботи з 04.11.1971 року по 01.07.1974 року. Вважає, що твердження відповідача про те, що позивачу необхідно подати уточнюючу довідку є протиправним, оскільки таку довідку він надати не має можливості, так як згідно рішення вищих організацій Львівське учбово-виробниче підприємство глухих №2 реорганізовано в Львівське швейне підприємство «Силует» (постанова ЦП УТОГ №200 від 27.08.1976 року). Відповідачу він подав архівні витяги з наказів про прийом та звільнення його з роботи баночником, а також довідку про реорганізацію підприємства.

Згідно записів трудової книжки він працював баночником в скляній дільниці УВП №2. Відповідно до Списку №1, затвердженою постановою Радою Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 року розділ XV «Скляне та фарфоро- фаянсове виробництво»-п1- виробництво дзеркал, сортового, медичного, тарного та господарського посуду та радіоелектричних виробів передбачено в розділі «робочі»- баночники. Записи в його трудовій книжці відповідають цій посаді. Вважає, що відповідачем безпідставно не зараховано до загального страхового стажу в пільговому обчисленні період роботи на посаді баночника з 04.11.1971 року по 01.07.1974 року, а тому просить позов задовольнити.

Постановою Залізничного районного суд м. Львова від 31.03.2017 року позов задоволено. Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м.Львова щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до загального страхового стажу в пільговому обчисленні періоду роботи з 04.11.1971 року по 01.07.1974 року на посаді баночника у Львівському учбово-виробничому підприємстві глухих №2 за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м.Львова зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу в пільговому обчисленні періоду роботи з 04.11.1971 року по 01.07.1974 року на посаді баночника у Львівському учбово-виробничому підприємстві глухих №2 за Списком №1 додатково два роки, відповідно до ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та провести перерахунок пенсії з виплатою недонарахованих сум з 15 серпня 2016 року. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань за зобов'язанням Управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м.Львова на користь ОСОБА_1 640 грн. судового збору.

Не погодившись з винесеним судовим рішенням, постанову суду оскаржив відповідач, який покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та винести нове рішення, яким відмовити у задоволенні цих вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що для зарахування до стажу в пільговому обчисленні періоду роботи па посаді баночника з 04.11.1971року по 01.07.1974 року у Львівському учбово-виробничому підприємстві №2 українського товариства глухих, позивачу необхідно надати уточнюючу довідку, (згідно додатку №5 до Порядку підтвердження наявного Трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 12.08.1993 №637), яка б містила інформацію про зарахування даною періоду за Списком №1.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом III групи з дитинства та перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова, як одержувач пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Пенсію позивачу обчислено з врахуванням страхового стажу 49 років 03 міс. 19 днів (стаж роботи за Списком №1 02 роки 09 місяців 15 днів; за Списком №2 03 роки 08 місяців 08 днів ).

За Списком №2 стаж обчислено за період з 06.08.1980 року по 10.03.1981 року; з 12.03.1981 року по 30.12.1981 року; з 02.01.1982 року по 23.01.1983 року.

За Списком №1 за період з 23.11.1968 року по 28.08.1970 року на посаді набирача скломаси; з 25.10.1971 року по 03.11.1971 року - баночника.

Зарахування стажу роботи за Списком №1 за період роботи з 25.10.1971 року по 03.11.1971 року проведено на підставі уточнюючої довідки №1-77 від 03.11.1971 року, виданої Львівським учбово-виробничим підприємством №2 українського товариства глухих.

Також матеріалами справи встановлено, що позивач звертався до Управління Пенсійного Фонду в Залізничному районі м. Львова з заявами про зарахування йому додатково до страхового стажу 2 роки роботи за Списком №1., однак як вбачається з листів від 16.11.2016 року № 1056/Б-20 та від 15.02.2017 року № 7/Б-9 Управління Пенсійного Фонду України в Залізничному районі м. Львова відмовило в зарахуванні такого з покликанням на те, що для зарахування до стажу в пільговому обчисленні періоду роботи на посаді баночника з 04.11.1971 року по 01.07.1974 року у Львівському учбово-виробничому підприємстві № 2 українського товариства глухих, у зв'язку із необхідністю надати уточнюючу довідку, яка б містила інформацію про зарахування даного періоду до списку №1.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що трудовий стаж позивача, що дає право на пільгову пенсію, підтверджений записами в трудовій книжці, що є достатньою підставою для підтвердження пільгового стажу.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції, з врахуванням наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З копії трудової книжки позивача в період з 25.10.1971 року по 01.07.1974 року працював баночником в скляній дільниці Львівського учбово-виробничого підприємства № 2 глухих.

Факт перебування позивача в трудових відносинах з вказаним підприємством також підтверджується витягом з наказу № 57 по Львівському учбово-виробничому підприємству глухих № 2 від 25.10.1971 року, згідно якого ОСОБА_1 з 25.10.1971 року зараховано в склоцех баночником з відрядною оплатою праці та витягом з наказ у№ 30 по Львівському учбово-виробничому підприємству глухих № 2 від 27.06.1974 року, згідно якого ОСОБА_1, баночника склоцеху 01.07.1974 року звільнено згідно КЗпП УРСР по ст. 38 ( за власним бажанням.

01.10.1976 року Львівське учбово-виробниче підприємство глухих №2 реорганізовано в Львівське швейне підприємство «Силует» на підставі постанови ЦП УТОГ №200 від 27.08.1976 року.

Постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 року «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці і в горячих цехах, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільговому розмірі» займана позивачем посада була віднесена до розділу XV Списку № 1.

Відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» правом на пенсію на пільгових умовах користуються працівники, зайняті повний робочий день на роботах із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць на зазначених роботах після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць.

Зі змісту ч. 3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як правило, основним документом, що визначає де, ким і протягом якого часу працювала особа, є трудова книжка. У тих випадках, коли в трудовій книжці немає відомостей, що підтверджують право на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій (далі - підприємства) або їх правонаступників. Коли йдеться про підтвердження роботи в особливо шкідливих і шкідливих умовах праці за Списками № 1 та № 2, такі довідки є необхідними, оскільки в трудових книжках не зазначається, в яких умовах працювали особи, та не вказується, чи були такі особи зайняті певними роботами або на певних виробництвах протягом повного робочого дня.

Обов'язковість подання такої довідки під час звернення за пенсією за віком передбачена пп. «б» п. 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1. У довідці мають бути вказані: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи,розділ, підрозділ, пункт, найменування (або номери) Списків, якими передбачено ці роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Видавати такі довідки мають право винятково підприємства, на яких працювала особа, або їх правонаступники. Якщо правонаступника немає, підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, встановленої для окремих категорій працівників, здійснюється в порядку, визначеному Пенсійним фондом України (постанова правління від 10.11.2006 року № 18-1) за погодженням з Мінпраці та Мінфіном, відповідними комісіями, що створені при головних управліннях Пенсійного фонду України в кожній області.

Згідно п. 2 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1, його дія поширюється на осіб, які працювали на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, а також на осіб, яким призначено пенсію до набрання чинності цим Порядком (далі - робота, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років). Цей Порядок визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника. Підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - підтвердження стажу роботи), здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Комісії). Розглядаючи конкретну заяву, пенсійний орган не взяв до уваги порушення ліквідаційної процедури підприємства, на якому працював позивач, в той же час, пенсійному органу було відомо про умови ліквідації такого підприємства, оскільки участь уповноважених пенсійних органів є обов'язковою умовою при ліквідації таких підприємств, оскільки призначення арбітражного керуючого( ліквідатора) зумовлює перевірку даних щодо виплати заробітної плати та наявність представників уповноважених представників пенсійної установи серед комітету кредиторів підприємства, що ліквідується.

Із метою забезпечення соціального захисту працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, Міністерством праці та соціальної політики України розроблено Порядок застосування Списків № 1 і № 2, затверджений наказом від 18.11.2005 року № 383. Цей Порядок регулює застосування Списків № 1 і № 2 (далі - Списки) під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а» і «б» ст. 13 та ст. 100 Закону № 1788-ХІІ.

Згідно із ст.48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідно до ст.62 Закону №1788-ХІІ, п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ № 637 від 12 серпня 1993 року (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Звідси, слід зробити висновок, що Законом №1788-ХІІ та Постановою № 637 затверджено, що основним документом, що підтверджує трудовий стаж для призначення пенсії - є трудова книжка. Якщо її немає, або в ній відсутні свідчення, що визначають право на пільгову пенсію, можуть бути витребувані уточнюючі довідки підприємств або організацій.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.20 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 «Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Згідно п.23 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою.

Згідно уточнюючої довідки №1-77 від 03.11.1971 року, виданої Львівським учбово-виробничим підприємством №2 українського товариства глухих позивач 25.10.1971 року зарахований в скляну дільницю Львівського учбово-виробничого підприємства № 2 українського товариства глухих баночником, згідно списку №1, розділу XV має право на пільгову пенсію, працював повний робочий день

У трудовій книжці позивача є запис про те, що він в період з 25.10.1971 року зарахований в склоцех баночником з відрядною оплатою праці та витягом з наказ у № 30 по Львівському учбово-виробничому підприємству глухих № 2 від 27.06.1974 року, згідно якого ОСОБА_1, баночника склоцеху , 01.07.1974 року звільнено за власним бажанням.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім, випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухваленим відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З врахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова залишити без задоволення, а постанову Залізничного районного суд м. Львова від 31.03.2017 року у справі № 462/987/17 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді В. В. Гуляк
Р. Й. Коваль
Повний текст судового рішення

виготовлено 09.10.2017 року.