Справа № 182/3426/16-а
Суддя: Кобеляцька-Шаховал І. О.
Дата ухвалення: 2017-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 182/3426/16-а
Провадження № 2-а/0182/106/2017
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06.10.2017 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі

головуючого - судді Кобеляцької - Шаховал І.О.

секретар Пометій Є.Т.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Анастасіаді С.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він знаходився в трудових відносинах з ПАТ «Марганецький гірничозбагачувальний комбінат» з 1999 року, працював на посаді працівника горно-очищувального забою 5 розряду. 10 вересня 2007 року під час виконання ним своїх посадових обов"язків на місці роботи з ним стався нещасний випадок. Страховий випадок був зареєстрований в Фонді соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань за № 1071. В результаті нещасного випадку він став інвалідом. За висновком МСЕК від 10 грудня 2013 року серії АБ № 0003201 йому була встановлена стійка втрата професійної працездатності 35 % та 3 група інвалідності з повторним оглядом 01 січня 2016 року. У зв"язку зі втратою працездатності йому була призначена щомісячна страхова виплата в сумі 1 442,99 грн. Під час повторного огляду за висновком МСЕК від 03.02.2016 року серії АБ № 00064890 йому була встановлена стійка втрата професійної працездатності 30 % та 3 група інвалідності з повторним оглядом 10 грудня 2016 року. Після медичного огляду постановою відділення ВД ФССНВУ в м.Марганець від 12 лютого 2016 року № 0409/1071/1071/71 йому була продовжена щомісячна грошова виплата в разі часткової втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 1 442,99 грн. Згідно п.2 зазначеної постанови, виплати проводяться з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року включно. Однак, жодних виплат він не отримав ані в лютому, ані в березні 2016 року. Звернувшись до відповідача, він отримав відповідь, що виплати затримують. В березні 2016 року стан його здоров"я погіршився, його госпіталізували до лікарні. На стаціонарному лікуванні він знаходився з 16.03.2016 року по 28.03.2016 року. Після виписки з лікарні він знову звернувся до відділення ВД ФССВНВ, пред"явивши товарні чеки на придбані медикаменти та поцікавився причиною тривалої затримки соціальних виплат. Йому знову повідомили, що проводяться чергові перевірки і найближчим часом виплати поновлять. Він чекав ще місяць, але у квітні 2016 року виплати також не були вчинені. Тоді він звернувся до відповідача письмово з вимогою роз"яснити, з якої причини йому не вчиняються виплати. 05.05.2016 року він знову за станом здоров" я потрапив до лікарні, де знаходився до 20.05.2016 року. Після виписки знову звернувся до відповідача, де йому 06.06.2016 року був наданий лист від 11.05.2016 року за № 242/04, яким повідомлялося, що 12 лютого 2016 року відповідач припинив щомісячні страхові виплати медичної та соціальної допомоги постановою за № 0409/1071/1071/73. Причиною припинення виплат стало направлення його медико-експертної справи на розгляд до Центральної МСЕК МОЗ України 18.02.2016 року. Вважає, що дії відповідача з приводу припинення йому щомісячних страхових виплат та постанову № 0409/1071/1071/73 від 12.02.2016 року незаконними, такими, що нехтують його конституційними правами. Він є інвалідом 3 групи у зв"язку з нещасним випадком на виробництві. Для підтримання свого життя він постійно повинен проходити лікування, купувати ліки. З 16.03.2016 року у зв"язку з погіршенням стану здоров"я він знаходився на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні КЗ «Марганецька міська лікарня» з діагнозом: наслідки травми поясничного відділу хребта (на виробництві у 2007 році), посттравматична грижа диску L4- L5, протрузії дисків L2-13, L2- L4; L5-S1, дискогенна радіокулопатія L5-S1 з торпидним больовим синдромом, часто рецидівіруюче протікання, загострення. Стійкий больовий та м"язово-тонічний синдроми. Стійкі стато-динамічні порушення функцій хребта 2 ст. Посттравматична гематома правого стегна. Для лікування у медичному закладі він вимушений був купувати призначені лікарем медикаменти. На їх придбання ним було витрачено 2 153.68 грн. 05.05.2016 року стан його здоров"я знову погіршився, він знову потрапив до лікарні. Перебував у КЗ «МЦМЛ»ДОР» з 05.05.2016 року по 20.05.2016 року з тим же діагнозом. Знову за власні кошти вимушений був купувати медикаменти, загальна вартість яких становить 2 585,19 грн. Відповідно до ст.36 ч.7 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов'язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці» (із змінами, внесеними згідно із Законом № 219-VIII від 02.03.2015 року. ВВР, 2015, № 17, ст.123), страхові виплати складаються із:

1)страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата);

2)страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому членам його сім'ї та особам, які перебували на утриманні померлого);

3)страхової виплати дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності;

4)страхових витрат на медичну та соціальну допомогу.

Згідно ст.42 цього ж Закону, Фонд фінансує витрати на медичну та соціальну допомогу, у тому числі на додаткове харчування, придбання ліків, спеціальний медичний, постійний сторонній догляд, побутове обслуговування, протезування, медичну реабілітацію, санаторно - курортне лікування, придбання спеціальних засобів пересування тощо, якщо потребу в них визначено висновками МСЕК та індивідуальною програмою реабілітації інваліда (у разі її складення). Якщо внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання потерпілий тимчасово втратив працездатність, Фонд фінансує всі витрати на його лікування. Однак, всупереч вказаним вимогам Закону, жодних виплат на придбання необхідних медикаментів відповідачем вчинено не було. Усі медикаменти він купував за власні кошти, копії товарних чеків ним залучені до цього позову. У зв"язку з гострим браком коштів він вимушений був відкрити відновлювальну кредитну лінію з використанням картки у ПАТ «Альфа-Банк» та у ПАТ «КБ Приватбанк», хоча в оскаржуваній постанові відповідача від 12.02.2016 року не йдеться й словом про припинення страхових виплат на медичну допомогу. Крім того, відповідач не повинен був припиняти йому страхові виплати у зв"язку з направленням його медико-експертної справи на розгляд до Центральної МСЕК МОЗ України 18.02.2016 року. Згідно вимог ст.46 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов'язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці», страхові виплати і надання соціальних послуг, припиняються:

1)на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України;

2)на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого;

3)якщо з'ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості (сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим,

4)стягується в судовому порядку);

5)якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми;

6)якщо потерпілий ухиляється від медичної чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов'язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню;

7)в інших випадках, передбачених законодавством.

Жодне з указаних положень не стосується направлення документів до Центральної МСЕК. У цьому випадку передбачені дії відповідача щодо утримання сум, одержаних в рахунок страхових виплат, у разі, якщо допущено помилку, яка впливає на суму страхових виплат - ч.9 ст.47 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов'язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці, страхові виплати і надання соціальних послуг». Тобто, відповідач незаконно припинив йому призначені страхові виплати оскаржуваною постановою, тоді як повинен був продовжувати щомісячні виплати, а у разі сплати надлишкової суми, утримати надлишок на свою користь з нього. Своїми діями відповідач порушив чинне законодавство, а своїми незаконними діями спричинив йому моральну шкоду. Завдяки неправомірним діям відповідача він був позбавлений соціальних виплат, які становлять значну частину його доходу. Йому необхідно щомісяця приймати ліки, без яких він не може прожити, але і цих виплат відповідач його позбавив. З моменту продовження виплати йому раніше призначеної щомісячної страхової виплати - 12.02.2016 року - він двічі знаходився на стаціонарному лікуванні. Для придбання необхідним медикаментів він вимушений був оформити кредит, оскільки неправомірними діями відповідача соціальні виплати, що компенсують його витрати на ліки, були припинені. Він змушений був додавати додаткових зусиль для влаштування свого побуту. Неправомірними діями відповідача порушений звичайний для нього життєвий уклад. Крім того, відповідач тривалий час просто обманював його, посилаючись на найскоріше вчинення виплат, не знайомив його з постановою від 12.02.2016 року, якою соціальні виплати були припинені, тим самим робив неможливим його звернення до суду для захисту своїх прав. Вважає, що завдана йому діями відповідача моральна шкода сягає 1 000 000 грн. Згідно ч.2 ст.21 КАС України, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Навіть зараз відповідач перешкоджає його зверненню до суду, оскільки у нього просто немає коштів на сплату судового збору. Він отримує мінімальну пенсію по інвалідності, з якої вчиняються відрахування в рахунок аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини. На задоволення власних потреб у нього залишалося 537 грн. щомісячно - до 01.05.2016 року. З 01.05.2016 року розмір пенсії значно виріс, він отримує після утримання аліментів 660 грн. на місяць. Тому звернувся до суду з позовом і просить визнати незаконною та скасувати постанову начальника відділення Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Марганці від 12 лютого 2016 року за № 0409/1071/1071/73 щодо припинення йому з 01 січня 2016 року виплат щомісячної грошової суми в разі часткової втрати працездатності. Зобов"язати відповідача поновити йому виплату щомісячної грошової суми в разі часткової втрати працездатності з 12.02.2016 року та страхові виплати на медичну допомогу. А також стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 1 000 000 грн.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав частково, відмовившись від позовних вимог в частині визнання незаконною та скасування Постанови начальника відділення Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Марганці від 12.02.2016 року за № 0409/1071/1071/73 щодо припинення виплат щомісячної грошової суми в разі часткової втрати працездатності та в частині зобов»язання поновити виплату щомісячної грошової суми в разі часткової втрати працездатності та страхові виплати на медичну допомогу. Суду пояснив, що в серпні 2016 року всі виплати йому було поновлено, виплачено всі суми, які підлягли сплаті. Зараз він також отримує всі необхідні виплати. Однак, в зв»язку з тим, що 9 місяців він з вини ВВ ДФССВНВ був позбавлений законних виплат, вважає за необхідне стягнути з відповідача 1 000 000 грн. В цю суму він оцінив свої моральні страждання, він так вважає. Ніяких розрахунків не робив, ні на що не опирався в своїх розрахунках.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог категорично заперечував, посилаючись на письмові заперечення, згідно з якими не погоджується з позовом та пояснює, що ОСОБА_1 з 18.01.2008 року знаходиться на обліку у відділенні виконавчої дирекції Фонду в місті Марганці та отримує відшкодування шкоди. 10.09.2007 з ОСОБА_1 стався нещасний випадок на ПАТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», що підтверджується Актом форми Н1 від 04.12.2007 року № 43/11. Згідно п.9 в акті Н1 потерпілому було встановлено діагноз: ушиб, гематома пояснично-крестцовой области и правого бедра. Перша Довідка МСЕК ДНА-02 надана 17.01.2008 року № 016435, з 29.12.2007 року по 31.12.2008 року, 40 % втрати працездатності, 3 група інвалідності. Остання Довідка МСЕК надана 10.12.2013 року серії АБ № 0003201, з 01.01.2014 року по 01.01.2016 року, 35 % втрати працездатності, 3 група інвалідності. Під час чергового переогляду 14.12.2015 року Нікопольською МСЕК у зв'язку зі складністю питання щодо наявності у ОСОБА_1 групи інвалідності, рішення не винесене і потерпілого було направлено на огляд до Обласної МСЕК № 5. 19.01.2016 року Обласною МСЕК № 5, за участю представника Фонду, під час огляду ОСОБА_1 було повідомлено про відсутність медичних показань на залишення групи інвалідності. Але, в порушення та всупереч порядку, встановленого п.22, 24 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 року № 1317 „Питання медико - соціальної експертизи", замість своєчасного направлення акту огляду до МОЗ, потерпілому ОСОБА_1 на руки було видано виписку із акту огляду МСЕК від 03.02.2016 року серія АБ № 0006489. Вказану виписку потерпілий одразу надав до відділення виконавчої дирекції Фонду в м.Марганці з наполяганням на продовженні страхових виплат. Статтею 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 року № 1105-ХІV із змінами і доповненнями» встановлено, що для розгляду справ про страхові виплати до Фонду подається висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності. Норми ст.44 «Розгляд справ про страхові випадки» вищевказаного закону встановлюють, що Фонд може затримати страхові виплати до з'ясування підстав для виплат, якщо документи про нещасний випадок оформлені з порушенням установлених норм. Згідно п.п.6 п.3.1 ст.3 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 27 квітня 2007 року № 24 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 червня 2007 року за № 715/13982), для призначення страхових виплат до робочого органу виконавчої дирекції Фонду надається певний перелік документів про нещасний випадок. В переліку вказано і висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності. За результатами аналізу наданих документів про нещасний випадок виявлено порушення в оформленні, видачі висновку МСЕК потерпілому. Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 року № 1317 „Питання медико - соціальної експертизи" заборонено видачу виписки з акту огляду комісії. Крім того, потерпілий неодноразово ухилявся від медичної реабілітації, не виконував правила, пов'язані з установленням та переглядом обставин, пов'язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку. Вказані факти є підставами, згідно ст.46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», для припинення страхових виплат і надання соціальних послуг. Тому, 12.02.2016 року відділенням винесено Постанову № 0409/1071/1071/73 про припинення виплати ОСОБА_1 Про прийняте рішення потерпілому відомо, його ознайомлено з постановою, заяв та оскаржень рішення від нього не надходило. Наголошує, що потерпілому 05.08.2016 року платіжним дорученням № 701 перераховано щомісячні страхові виплати за період з січня по липень 2016 року в сумі 7 575,68 грн. та № 702 перераховано аліменти на суму 2 525,25 грн. 08.08.2016 року платіжним дорученням № 710 компенсовано витрати на лікування в сумі 2 153,68 грн. 07.09.2016 року платіжним дорученням № 791 компенсовано витрати на лікування в сумі 2 585,19 грн. Крім того, відповідно до п.2 ст.16 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», позивач як застрахована особа зобов'язаний надавати страхувальнику, страховику достовірні документи, на підставі яких призначається матеріальне забезпечення та надаються соціальні послуги, не ухилятися від виконання вказівок, спрямованих на якнайшвидше повернення його до трудової діяльності, дотримуватися режиму, визначеному лікарями, виконувати інші вимоги. 19.01.2016 року Обласною МСЕК № 5, за участю представника Фонду, під час огляду ОСОБА_1 було повідомлено про відсутність медичних показань на залишення 3 групи інвалідності. Відповідно листа від 18.01.2016 року № 5/99, наданого обласним клінічним центром медико-соціальної експертизи за підписом головного лікаря ОСОБА_3, 18.02.2016 року медекспертну справу ОСОБА_1 направлено на розгляд Центральної МСЕК МОЗ України, згідно з п.24 ПКМ України № 1317 від 03.12.2009 року. ОСОБА_1 навмисно не виконав вимоги обласного клінічного центру медико - соціальної експертизи, не надав документи, висновки МОЗу, що піддержує його недобросовісність. За таких обставин вважають позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди відділенням Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Марганці незаконними. Потерпілим ОСОБА_1 не надано жодних доказів про стрес, якого він зазнав в результаті виробничої травми, яку він отримав 10.09.2007 року чи його наслідків, про депресію чи інші негативні вияви стану потерпілого. Відповідно до пункту 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року зі змінами та доповненнями "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Оскільки для вирішення питання щодо наявності факту спричинення моральної шкоди ушкодженням здоров'я при виконанні трудових обов'язків, необхідні спеціальні медичні знання, якими суд не володіє, для об'єктивного вирішення справи по суті одним із основних доказів являється медичний висновок про встановлення факту наявності моральної шкоди, який, на їх думку, і являється єдиним документом, який може підтвердити факт спричинення потерпілому моральної шкоди. За таких обставин просять суд в позові відмовити.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов"язків цивільного характеру.

Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Із цим конституційним правом громадян кореспондується обов'язок держави щодо його забезпечення.

Відповідно до ст.22 Загальної декларації прав людини, розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09 жовтня 1979 року у справі „Ейрі проти Ірландії" констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі „Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12 жовтня 2004 року.

Відповідно до ст.46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», страхові виплати і надання соціальних послуг, припиняються:

- на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не

передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана

Верховною Радою України;

- на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого;

- якщо з'ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості (сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку);

- якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми;

- якщо потерпілий ухиляється від медичної чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов'язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню;

- в інших випадках, передбачених законодавством.

Згідно зі ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», страхові виплати проводяться щомісячно в установлені Фондом дні на підставі постанови цього Фонду або рішення суду:

1) потерпілому - з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання;

2) особам, які мають право на виплату у зв»язку зі смертю годувальника, - з дя смерті потерпілого, але не раніше дня виникнення права на виплати;

Страхові виплати провадяться протягом строку, встановленого МСЕК або ЛКК. Строк проведення стахових виплат продовжується з дня їх припинення і до часу, встановленого при наступному огляді МСЕК або ЛКК, незалежно від часу звернення потерпілого або заінтересованих осіб до Фонду. При цьому сума страхових виплат за минулий час виплачується за умови підтвердження МСЕК втрати працездатності та причинного зв»язку між настанням непрацездатності та ушкодження здоров»я.

Якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду своєчасно не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України «Про оплату праці».

Як встановлено в судовому засіданні, позивач знаходився в трудових відносинах з ПАТ «Марганецький гірничозбагачувальний комбінат» з 1999 року, працював на посаді працівника горно-очищувального забою 5 розряду. 10.09.2007 року під час виконання посадових обов"язків на місці роботи з позивачем стався нещасний випадок. Страховий випадок був зареєстрований в Фонді соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань за № 1071. В результаті нещасного випадку позивач став інвалідом. За висновком МСЕК від 10.12.2013 року позивачу була встановлена стійка втрата професійної працездатності 35 % та 3 група інвалідності з повторним оглядом 01 січня 2016 року. У зв"язку зі втратою працездатності йому була призначена щомісячна страхова виплата в сумі 1 442,99 грн. (а.с.8). Під час повторного огляду за висновком МСЕК від 03.02.2016 року позивачу була встановлена стійка втрата професійної працездатності 30 % та 3 група інвалідності з повторним оглядом 10.12.2016 року (а.с.22). Після медичного огляду постановою відділення ВД ФССНВУ в м.Марганець від 12.02.2016 року № 0409/1071/1071/71 позивачу була продовжена щомісячна грошова виплата в разі часткової втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 1 442,99 грн. (а.с.5). Згідно п.2 зазначеної постанови, виплати проводяться з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року включно. Однак, жодних виплат позивач не отримав ані в лютому, ані в березні 2016 року. З 16.03.2016 року по 28.03.2016 року позивач проходив лікування в Комунальному закладі «Марганецька центральна міська лікарня» Дніпропетровської обласної ради» з діагнозом: наслідки травми поясничного відділу хребта (на виробництві у 2007 році), посттравматична грижа диску L4- L5, протрузії дисків L2-13, L2- L4; L5-S1, дискогенна радіокулопатія L5-S1 з торпидним больовим синдромом, часто рецидівіруюче протікання, загострення. Стійкий больовий та м"язово-тонічний синдроми. Стійкі стато-динамічні порушення функцій хребта 2 ст. Посттравматична гематома правого стегна (а.с.17). З 05.05.2016 року по 20.05.2016 року позивач знову проходив лікування в Комунальному закладі «Марганецька центральна міська лікарня» Дніпропетровської обласної ради» (а.с.18). Через невиплату коштів 01.07.2016 року позивач звернувся до відповідача письмово з вимогою про виплату коштів (а.с.53). 06.06.2016 року позивачу був наданий лист від 11.05.2016 року за № 242/04, яким повідомлялося, що в зв»язку з направленням його мед-експертної справи на розгляд до Центральної МСЕК МОЗ України, було припинено щомісячні страхові виплати медичної та соціальної допомоги (а.с.6) та надано Постанову за № 0409/1071/1071/73 від 12.02.2016 року (а.с.7). У зв"язку з гострим браком коштів позивач відкрив відновлювальну кредитну лінію з використанням картки у ПАТ «Альфа-Банк» та у ПАТ «КБ Приватбанк» (а.с.12-16).

Стаття 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» містить вичерпний перелік документів для розгляду Фондом справ про стахові виплати, зокрема, для розгляду справ про страхові виплати до Фонду подається висновок медико - соціальної експертизи (МСЕК) про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про його смерть.

Як встановлено в судовому засіданні, в серпні 2016 року постанова відділення ВД ФССНВУ в м.Марганець від 12 лютого 2016 року № 0409/1071/1071/71 була скасована і позивачу виплачено всі необхідні виплати в повному обсязі, а також продовжуються виплачуватись кошти, відповідно до Закону, що в судовому засіданні було підтверджено самим позивачем.

Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно зі ст.1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до ст.1174 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Згідно з п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.95 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати, зокрема, в приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних

переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Стаття 9 Пленуму визначає, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Однак, позивачем не аргументовано, в чому полягає моральна шкода, не наведено розрахунків вказаної моральної шкоди, не зазначено нормативні акти, на які посилається позивач при розрахунках моральної шкоди. Тому суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.71, 94, 160, 161, 162, 163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області - відмовити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня отримання копії постанови суду.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал