Справа № 813/1532/17
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2017-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/7332/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Макарика В.Я.

суддів Большакової О.О., Глушка І.В.

за участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 25 травня 2017 року у справі №813/1532/17 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Тропік до Львівської митниці ДФС про визнання протиправною відмову, скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

20 квітня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю Тропік звернулося в суд з адміністративним позовом до Львівської митниці ДФС в якому просило визнати протиправною відмову Львівської митниці ДФС від 21.02.2017 №4597/10/13-70-19/39 та скасувати рішення Львівської митниці ДФС від 12.12.2016 №209000012/2016/200267/1 про коригування митної вартості товарів.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 25 травня 2017 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправною відмову Львівської митниці ДФС від 21.02.2017 року № 4597/10/13-70-19-39 та скасовано рішення Львівської митниці ДФС від 12.12.2016 року № 209000012/2016/2002671/1 про коригування митної вартості товарів.

Присуджено за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці ДФС на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Тропік (вул. Пекарська, 5/3, м. Львів, 79008, ) судовий збір в сумі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, Львівська митниця ДФС оскаржила його в апеляційному порядку, яка, покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову, з підстав, викладених у своїй апеляційній скарзі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 12.12.2016 року ТзОВ Тропік в електронному вигляді подано до митного оформлення на МП Малехів Львівської митниці ДФС ВМД № 209140000/2016/054479 на товар Клементини свіжі, виду CitrusClementinaHort. exTan., 1-го ґатунку, упаковані в ящики, призначені для громадського харчування.

Під час митного оформлення декларантом заявлено митну вартість згідно п. 1 ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України (далі - МК) за основним методом (ціна договору) по ціні 0,46 Євро/кг.

На підтвердження митної вартості товарів декларантом надано весь передбачений ч. 2 ст. 53 МК пакет документів, а саме: декларація митної вартості; контракт від 01.12.2016 № 06-10-2016; рахунок-фактура (інвойс) від 09.12.2016 № 10/12/2016/ЕХР; CMR від 10.12.2016 з відмітками про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного, фітосанітарного та радіоекологічного контролю; калькуляція транспортних витрат від 12.12.2016 № 613; фітосанітарне свідоцтво № EC/PL/0705415 від 09.12.2016; сертифікат походження товару EUR.1 № PL/MF/AL/0156615 від 09.12.2016; договір доручення від 01.06.2011 № 49.

12.12.2016 року через засоби електронного зв'язку декларантом отримано повідомлення від митного органу про надання додаткових документів, а саме: копія митної декларації країни відправлення; прейскуранти, прайс-листи, каталоги виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованими експертним організаціями; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки на здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); транспортні (перевізні) документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (заявку на перевезення товарів); за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

12.12.2016 митним інспектором прийнято рішення № 209000012/2016/200261/1 про коригування митної вартості за резервним методом по ціні 0,66 Євро/кг.

ТзОВ Тропік звернулося до Львівської митниці ДФС із заявою від 08.02.2017 року № 28 про надання додаткових документів, визнання заявленої декларантом митної вартості, скасування рішення про коригування митної вартості від 12.12.2016 року № 209000012/2016/200267/1 та вивільнення сплаченої фінансової гарантії. До вказаної заяви на вимогу митного органу позивачем надано додатковий перелік документів, а саме: прайс-лист фірми Rodos Sp.zo.o. щодо цін на товари, які декларуються; митна декларація країни відправника від 10.12.2016 № 16PL401050E0131871; платіжне доручення в іноземній валюті від 26.12.2016 № 1465 про оплату вартості імпортованого товару;висновок Львівської торгово-промислової палати від 23.01.2017 № 19-09/75.

ТзОВ Тропік при цьому повідомлено, що ним не оплачувалось рахунків третім особам на користь продавця, а також відповідно не укладалось із третіми особами договорів, пов'язаних з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається.

Щодо зазначення в рішенні про неподання проформи-інвойсу, то повідомлено, що відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 53 МК рахунок-проформа подається митному органу для підтвердження митної вартості лише у тому випадку, коли товар не є об'єктом купівлі-продажу. Натомість, якщо товар є об'єктом купівлі-продажу, що має місце у розглядуваному випадку, митному органу надається рахунок-фактура (інвойс), який і був наданий митному органу.

21.01.2017 Львівська митниця ДФС листом № 4597/10/13-70-19/39 повідомила про залишення рішення про коригування митної вартості без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 МК України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

У частині другій цієї статті наведений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Частиною третьою статті 53 МК України встановлено обов'язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з положеннями статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Із наведених положень випливає, що орган доходів і зборів досліджує документи стосовно усіх товарів, які переміщуються через митний кордон, на предмет перевірки правильності визначення митної вартості. Правові акти суб'єкта владних повноважень, в тому числі процедурне рішення митного органу про витребування додаткових документів, може бути ухвалене ґрунтуючись лише на доказах, а такими доказами передусім є документи, додані до вантажної митної декларації.

Частиною третьою статті 53 МК України передбачено виключно три підстави витребування додаткових документів у декларанта: 1) наявність розбіжностей у документах; 2) наявність ознак підробки документів; 3) відсутність у документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Виключно висновки, що ґрунтуються на дослідженні документів, доданих до митної декларації, можуть бути підставою для витребування додаткових документів.

Згідно положення пункту 1 частини третьої статті 52 МКУ декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації. Орган доходів і зборів повинен створити умови щодо реалізації цього права, тобто доводити до відома декларанта або уповноваженої ним особи те, яка саме інформація потребує уточнення.

Митним органом зазначено, що позивачем для митного оформлення товару не було подано проформу-інвойс, не вірно розраховано транспортні витрати, а саме складові включені в вартість перевезення не є достатніми, не піддаються обчисленню і не відповідають законодавству.

Суд зазначає, що у запиті щодо додаткових документів митний орган зазначив, що до поданих товаро супровідних документів, поданих до митного оформлення було виявлено, що відсутнє замовлення на поставку подання якого передбачено відповідно до умов зовнішньо економічного договору № 06-10-2016 від 01.12.2016 року, CMR не вказані умови поставки Інкотермс.

Судом першої інстанції встановлено, що при здійсненні імпорту товарів (фруктів) на підтвердження заявленої митної вартості відповідно до ч.2 ст. 53 МК України позивач надав відповідачу такі документи: декларацію митної вартості; контракт від 01.12.2016 № 06-10-2016; рахунок-фактура (інвойс) від 09.12.2016 № 10/12/2016/ЕХР; CMR від 10.12.2016 з відмітками про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного, фітосанітарного та радіоекологічного контролю; калькуляція транспортних витрат від 12.12.2016 № 613; фітосанітарне свідоцтво № EC/PL/0705415 від 09.12.2016; сертифікат походження товару EUR.1 № PL/MF/AL/0156615 від 09.12.2016; договір доручення від 01.06.2011 № 49.

Виключний перелік основних документів, які подаються декларантом для підтвердження митної вартості визначений у ч. 2 ст. 53 МК України і серед вказаного переліку відсутній такий документ як заявка на поставку вантажу. До вказаних основних документів відноситься, зокрема: зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.

Відповідно до Правил № 599 у графі 14 (а) ВМД у першому рядку в іноземній валюті зазначається ціна, що фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари. Відповідно до Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 (далі - Правила № 599), у графі 14 (а) ВМД у першому рядку в іноземній валюті зазначається ціна, що фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Документальним підтвердженням заявленої вартості товару є рахунок-фактура (інвойс), зазначений у графі 4 ДМВ, або рахунок-проформа, який також зазначається в графі 4 ДМВ, банківські платіжні документи, якщо рахунок сплачено, договір (контракт) купівлі-продажу товару, а також інші документи, перелік яких наведено в статті 53 МК України.

Із матеріалів справи встановлено, що декларантом до митного оформлення подано контракт від 01.12.2016 № 06-10-2016; рахунок-фактура (інвойс) від 09.12.2016 № 10/12/2016/ЕХР.

З висновку Львівської торгово-промислової палати від 23.01.2017 № 19-09/75 видно, що в ньому наведено діапазон цін із значним розходженням. Суд першої інстанції врахував, що під час експертного дослідження оцінювач зробив запит до продавця - фірми фірми RodosSp.zo.o. про надання інформації щодо вартості оцінюваних товарів, на який отримано відповідь про те, що вартість такого товару становить - 0,45Євро/кг.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що експертом під час підготовки висновку до уваги бралися товари з відмінними характеристиками та відмінним походженням, оскільки у висновку та в примітці до неї зазначено, що у таблиці наведені пропозиції на ідентичні та подібні (аналогічні) товари з походженням з Іспанії.

Суд апеляційної інстанції погоджуючись з позицією суду першої інстанції вважає, що відповідач безпідставно дійшов до висновку про неможливість встановлення митної вартості товару, імпортованого позивачем, на підставі поданих ним документів.

Враховуючи викладене вище, суд апеляційної інстанції зазначає, що декларантом під час митного оформлення товару митному органу надано усі документи, які передбачені ч. 2 ст. 53 МК України, та повністю підтверджують числові значення складових митної вартості товарі. Вказані документи не містять розбіжностей чи ознак підробки, а, відтак, у митного органу не було правових підстав для витребування у декларанта додаткового переліку документів.

Суд апеляційної інстанції врахувавши встановлені обставини у справі та наявність доказів, якими вони обґрунтовуються, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, про визнання протиправною відмову Львівської митниці від 21.02.2017 року № 4597/10/13-70-19-39 та скасування рішення Львівської митниці ДФС від 12.12.2016 року № 209000012/2016/2002671/1 про коригування митної вартості товарів.

Згідно ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 25 травня 2017 року у справі №813/1532/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В.Я. Макарик

Судді: О.О. Большакова

ОСОБА_1

Повний текст ухвали складений 10 жовтня 2017 року.