Справа № 757/39084/16-а
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2017-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

05 жовтня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Беспалова О. О.

суддів: Грибан І. О., Губської О. А.

за участю секретаря: Присяжної Д. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Пенсійного фонду України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 про визнання протиправним рішення та його скасування, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з позовом до Пенсійного фонду України про визнання рішення управління Пенсійного фонду України в м.Авдіївці № 60 від 19.04.2013 р. протиправним, дії службових осіб управління Пенсійного фонду України в м. Авдіївці - неправомірними; зобов'язання Пенсійного фонду України скасувати вказане рішення, поновити нарахування і виплату пенсії позивачу за наявними у пенсійних справах документами (довідками за роботу за сумісництвом) і виплати у повному обсязі, від часу прийняття рішення № 60 19 квітня 2013 року у 2544 грн. з індексацією і відшкодування усіх збитків від утримання за весь термін до поточного часу, притягнути посадовців Авдіївського управління Пенсійного фонду м. Авдіївка до відповідальності за Законом, за ознаками корупційних діянь.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 15 серпня 2016 року позов залишено без руху та надано строк для усунення недоліків протягом п'яти днів з моменту отримання копії ухвали.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2016 року позов повернуто позивачу.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач та третя особа подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати оскаржувану ухвалу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутністю представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду - без змін з наступних підстав.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 108 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

В ухвалі Печерського районного суду міста Києва від 15 серпня 2016 р. судом першої інстанції було встановлено, що позивачем не сплачено судовий збір, не зазначено відповідача управління Пенсійного фонду України в м. Авдіївці до якого заявлені позовні вимоги, в прохальній частині позову не зазначено розміру індексації та збитків, які підлягають відшкодуванню та термін, за який необхідно їх стягнути, а також не надано копії позовної заяви для третьої особи.

З пояснень позивача, зареєстрованих Печерським районним судом міста Києва 11.10.2016 р. за вх. № 101885, вбачається наступне.

На думку позивача, він звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. № 3674-VI, згідно якої судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Однак, колегія суддів такі доводи відхиляє за необґрунтованістю, позаяк, факт існування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою не підтверджено належними та допустимими доказами.

В той же час, предметом даного спору є рішення пенсійного органу про зменшення розміру пенсії позивачу до 794 грн., а пенсія третьої особи, що є членом сім'ї позивача, складає 894 грн., з огляду на що апелянти перебувають у скрутному матеріальному становищі.

У відповідності до ч. 1 ст. 88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

В свою чергу, суд першої інстанції вказаної обставини не перевірив.

Незважаючи на це, у відповідності до ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на те, що в апеляційній скарзі позивач та третя особа наголошують на відсутності у позивача обов'язку зі сплати судового збору згідно п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги в цій частині.

Щодо доводів позивача про небажання зазначати в якості відповідача управління Пенсійного фонду України в м. Авдіївці, колегія суддів зауважує, що у відповідності до до ст. 52 КАС України суд першої інстанції, встановивши, що з адміністративним позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, або не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Якщо позивач не згоден на його заміну іншою особою, то ця особа може вступити у справу як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, про що суд повідомляє третю особу.

Таким чином, вказане питання підлягає вирішенню після відкриття судового провадження та саме по собі не може бути підставою для повернення позовної заяви.

До аналогічного висновку колегія суддів приходить і в частині ненадання позивачем розміру індексації та збитків, які підлягають відшкодуванню та термін, за який необхідно їх стягнути.

Щодо ненадання позивачем копії позовної зави та додатків для неї третій особі, колегія суддів зазначає, що в відповідності до ч. 3 ст. 106 КАС України до позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, крім випадків подання адміністративного позову суб'єктом владних повноважень. До позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

В поясненнях позивач зазначив, що третя особа залучена до розгляду справи зі статус такої, що не має самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, що зумовило ненадання позивачем копій матеріалів для такої особи.

В той же час, ч. 3 ст. 106 КАС України містить імперативну вимогу для позивачів подавати копії матеріалів у відповідності до кількості сторін у справі та не містить жодних виключень для позивачів.

За цих обставин, колегія суддів приходить до висновку про правомірність встановлення факту судом першої інстанції невиконання вимог ухвали Печерського районного суду міста Києва від 15 серпня 2016 року в цій частині.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не у повній мірі було усунуто недоліки, встановлені судом першої інстанції, і доводи апеляційної скарги цієї обставини не спростовують.

Згідно статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, а також зважаючи на те, що колегією суддів встановлено правомірність винесення судом першої інстанції ухвали від 05.10.2017 р. про залишення позову без руху у даній справі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Пенсійного фонду України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 про визнання протиправним рішення та його скасування, зобов'язання вчинити дії залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя О. О. Беспалов
Суддя І. О. Грибан
Суддя О. А. Губська

Головуючий суддя Беспалов О.О.

Судді: Губська О.А.

Грибан І.О.