Справа № 814/740/17
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 р.м.ОдесаСправа № 814/740/17

Категорія: 9.2.1 Головуючий в 1 інстанції: Марич Є. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді - Шевчук О.А.,

суддів: Зуєвої Л.Є., Федусика А.Г.,

при секретарі Жигайлової О.Е.,

за участю директора Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНОМЕ ГРУП" - Білоуса А.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНОМЕ ГРУП" на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 липня 2017 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНОМЕ ГРУП" до Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення від 30.03.2017 року №.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що висновки податкового органу щодо здійснення позивачем операції з купівлі-продажу валюти без застосування РРО та без видачі фіскальних чеків є безпідставними, оскільки операційна каса №30 та сама фінансова установа розпочали свою роботу до 16.12.2016 р., посилаючись на реєстр приміщень, в яких здійснюється діяльність з обміну валют.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 липня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити у повному обсязі адміністративний позов. В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що операційна каса №30 та сама фінансова установа ТОВ «Іноме Груп» не належить до уповноважених банків та його агентів, а здійснює діяльність на підставі генеральної ліцензії Національного банку України на здійснення валютних операцій, відповідно, притягнення до відповідальності ТОВ «Іноме Груп» за порушення п.2 ст. 4 Закону №265 операційною касою №30 не є можливим.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 34-39 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 09 березня 2017 року Головним управлінням ДФС у м. Києві проведено фактичну перевірку ТОВ "Іноме Груп" та складено акт перевірки №000341.

За висновками акту перевірки, податковим органом встановлено порушення позивачем вимог п. 2, 5 ст. 4 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 року №265/95-ВР, а саме ТОВ "Іноме Груп" у період з 29.12.2016 р. по 01.02.2017 р. проводились операції з купівлі-продажу іноземної валюти без застосування реєстратора розрахункових операцій та без видачі особам, які купують або продають іноземну валюту розрахункових документів.

На підставі вищезазначених висновків ГУ ДФС у Миколаївській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 10.03.2017 року про застосування штрафних санкцій в сумі 1700 грн.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги не обґрунтовані, документально не підтверджені, не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, отже задоволенню не підлягають.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначено Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для визначення контролюючим органом позивачу спірних сум штрафних санкцій послугувало встановлення факту здійснення розрахункових операцій з купівлі-продажу іноземної валюти в операційній касі №30 ТОВ "Іноме Груп" з 29.12.2016 року, а зареєстровано РРО 11.01.2017 року.

Відповідно до п.2, п.5 ст. 4 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» уповноважені банки, що здійснюють операції з купівлі-продажу іноземної валюти, а також суб'єкти господарювання, які здійснюють ці операції на підставі агентських угод з уповноваженими банками, зобов'язані: проводити операції з купівлі-продажу іноземної валюти через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та

переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням у двох примірниках розрахункових документів, що підтверджують виконання цих операцій; видавати особі, яка купує або продає іноземну валюту, перший примірник розрахункового документа на повну суму операції.

Згідно до п.1, п.2 ст. 9 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються: при здійсненні торгівлі продукцією власного виробництва (крім технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту) підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, крім підприємств торгівлі та громадського

харчування, у разі проведення розрахунків у касах цих підприємств, установ і організацій з оформленням прибуткових і видаткових касових ордерів та видачею відповідних квитанцій, підписаних і завірених печаткою у встановленому порядку; при виконанні банківських операцій, крім: операцій з купівлі-продажу іноземної валюти, якщо такі

операції виконуються не в касах уповноважених банків; операцій комерційних агентів банків та небанківських фінансових установ з приймання готівки для подальшого її переказу з використанням програмно-технічних комплексів самообслуговування,

за винятком програмно-технічних комплексів самообслуговування, що дають змогу користувачеві здійснювати виключно операції з отримання коштів.

З аналізу вищенаведених правових норм випливає, що обов'язки з виконання вищевказаних операцій виникають у уповноважених банків або їх агентів.

Відповідно до статті 18 Закону №265/95-ВР, у разі порушення встановленого цим Законом порядку виконання операцій з купівлі-продажу іноземної валюти, до уповноважених банків та суб'єктів господарювання, що здійснюють свою діяльність на підставі агентських угод з уповноваженими банками, за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції.

Отже, до відповідальності за порушення встановленого Законом порядку виконання операцій з купівлі-продажу іноземної валюти може бути притягнуто лише уповноважений банк або його агентів.

Порядок організації та здійснення валютно-обмінних операцій з готівковою іноземною валютою на території України для уповноважених банків (далі - банк), а також для уповноважених фінансових установ та національного оператора поштового зв'язку (далі - фінансова установа), їх кас, пунктів обміну іноземної валюти та пунктів обміну іноземної валюти, що відкриваються банком, фінансовою установою на підставі укладених агентських договорів з юридичною особою-резидентом регламентується Інструкцію про порядок організації та здійснення валютно-обмінних операцій на території України, затвердженою Постановою Правління Національного банку України від 12.12.2002 №502 (далі Інструкція №502).

Відповідно до п.7 розділу ІІ Інструкції№502 фінансова установа, її відокремлені підрозділи та пункти обміну валюти мають право розпочинати роботу: після реєстрації РРО в органі доходів і зборів; за наявності юридично оформленого документа, що підтверджує право власності на приміщення, в якому розміщені відокремлені підрозділи та пункти обміну валюти або право оренди (суборенди) на це приміщення на строк не менше ніж один рік.

Згідно до п.5 розділу ІІІ Інструкції №502 банк, фінансова установа зобов'язані здійснювати валютно-обмінні операції, крім тих, що проводяться через платіжні пристрої, з оформленням квитанції про здійснення валютно-обмінної операції за формою, наведеною в додатку 3 до цієї Інструкції.

Квитанція про здійснення валютно-обмінної операції виписується у двох примірниках: перший примірник видається фізичній особі, другий - зберігається в паперовій формі в документах дня.

Касири каси банку, фінансової установи, пункту обміну валюти зобов'язані видати квитанцію про здійснення валютно-обмінної операції одночасно з прийняттям та видачею фізичній особі коштів. Квитанція про здійснення валютно-обмінної операції повинна видаватися не пізніше завершення операції.

Відповідно до п.6 розділу ІІІ Інструкції №502 6. банк, фінансова установа під час здійснення операції з купівлі у фізичних осіб готівкової іноземної валюти за готівкові гривні через платіжні пристрої зобов'язані оформити квитанцію/чек банкомата.

Форма і зміст розрахункового документа, який друкується РРО та застосовується для обліку й реєстрації валютно-обмінних операцій, мають відповідати вимогам Положення про форму та зміст розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21 січня 2016 року № 13, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 лютого 2016 року за № 220/28350, та додатково містити таку інформацію: назва операції (купівля, продаж, зворотній обмін, конвертація іноземної валюти, операція сторно), назва і код прийнятої валюти, сума прийнятої валюти, курс, крос-курс, назва і код валюти до видачі, сума валюти до видачі, сума комісії.

Враховуючи, що позивач не належить до уповноважених банків або його агентів, а здійснює діяльність на підставі генеральної ліцензії Національного банку України через операційні каси, відповідно, притягнення позивача до відповідальності за порушення пунктів 2 та 5 статті 4 Закону №265/95-ВР є необґрунтованим.

Таким чином, при виконанні операцій з купівлі-продажу іноземної валюти в операційній касі відсутні правові підстави для застосування позивачем реєстратора розрахункових операцій, а тому посилання відповідача на порушення позивачем пунктів 2 та 5 статті 4 Закону №265/95-ВР є необґрунтованим.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНОМЕ ГРУП" є доведеними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНОМЕ ГРУП" - задовольнити.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 липня 2017 року - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНОМЕ ГРУП" - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 30.03.2017 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНОМЕ ГРУП" судовий збір 3360 (три тисячі триста шістдесят) гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі.

Повний текст рішення виготовлено 06.10.2017 року.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: Л.Є. Зуєва

Суддя: А.Г. Федусик