Справа № 545/2105/17
Суддя: Потетій А. Г.
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 545/2105/17
Провадження № 2-а/545/68/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" жовтня 2017 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі

головуючого судді Потетій А.Г.,

за участю секретаря Задорожна Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Полтава матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Полтаві Департаменту Патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, -

В С Т А Н О В И В:

До Полтавського районного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в м. Полтаві Департаменту Патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, посилаючись на те, що 19 серпня 2017 року інспектором складено постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР № 435662 від 19.08.2017 року щодо застосування до нього адміністративного стягнення штрафу у розмірі 255 грн.

Із вище зазначеною постановою, позивач не згоден, вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР № 435662 винесена незаконно і підлягає скасуванню.

Так 19.08.2017 року о 09 год. 45 хв. позивач перебував у своєму припаркованому авто по вул..Шевченка,43 біля аптеки «Тріоль» зі своєю сімєю. Біля нього зупинилася автомашина поліції ( на щойно звільнене іншою автомашиною місце) та підійшли працівники поліції і повідомили, що позивач зупинився у не встановленому місці. На зауваження позивача, що тут стоять поряд інші припарковані машини і щойно теж відїхала машина, працівники поліції повідомили що його це не стосується. Крім того, працівники поліції були неприємно здивовані тим, що останній знає свої права і не погоджується з їхнім вибірковим притягненням до відповідальності.

Зазначеною вище постановою позивачу інкриміновано вчинення адміністративного правопорушення передбаченого частино 1 статті 121 КУпАП, а саме, що ОСОБА_1 здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34, чим порушив п.1 ПДР 3.34 «Зупинку заборонено». Пояснення від позивача працівники поліції не відбирали.

Знак, порушення якого позивачу інкриміновано працівниками поліції, розташований на перехресті, дублюючого знаку після вїзду на територію бази, з якої останній виїхав відсутній. Тобто ОСОБА_1 був переконаний в тому, що в місці його зупинки ніяких заборон чи обмежень не

Пунктом 1 Розділ II «Оформлення протоколів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, зареєстрована в Міністрестві юстиції України 10.11.2015 р № 1408/27853 передбачено: Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності; інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Незважаючи на те, що поряд були припарковані інші авто і було досить свідків, їх працівники поліції не опитували.

Відповідно до статті 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці вимоги при розгляді справи про адміністративне правопорушення пра цівником поліції не виконані, що призвело до безпідставного притягнення мене до адміністративної відповідальності чим суттєво порушено мої Конституційні права.

В постанові також не можливо достеменно прочитати прізвище працівника поліції, який її виніс, що утруднює її оскарження. Нерозбірливо також написано статтю, КУАП за якою позивача притягнуто до відповідальності.

Відповідно до підпункту 3 статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. Частиною 2 статті 19 КАС України встановлено територіальну підсудність справ з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, які стосуються інтересів конкретної особи за місцем проживання позивача. Так як позивач мешкає на території Полтавського району то справа підлягає розгляду у Полтавському районному суді.

Особа, яка оскаржила постанову справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Відповідно до статті 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. Постанову позивач отримав 19.08.2017 року.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, дала суду пояснення аналогічні до позовних вимог. Також зазначила , що їй відомо про обставини складення постанови оскільки вона була присутня. Так вона як дружина позивача на належному їй автомобілі НОМЕР_1, 19.08.2017 року, приблизно о 9год.00хв., приїхали до ринку в м.Полтава. Автомобілем керував позивач. Сходивши на ринок і придбавши цукор вони приблизно через хвилин 30 повернулись до автомобіля, який був припаркований по правій стороні по вулиці Шевченка поблизу аптеки «Тріоль». Коли вона і позивач вже сідали до автомобіля то в цей час під»їхали співробітники поліції і підійшовши повідомили , що їхнє авто знаходиться в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено». На , що вони заперечили вказавши , що поряд також стоять інші автомобілі і що знаку не бачили, але інспектори поліції показали де розташований знак , однак як було видно знак розташований на стовпі дуже високо від землі і вони його не помітили оскільки дивились на інші проїзджаючі автомобілі тому, що в цей день по вулиці Шевченка їхало дуже багато автомобілів. А тому прохала позов задовільнити з наведених обставин.

Представник відповідача- Управління патрульної поліції в м. Полтаві Департаменту Патрульної поліції Національної поліції України в судовому засіданні позов не визнала та надала письмові заперечення в яких посилалась на те, що завданнями і функціями Управління патрульної поліції в м. Полтава, Департаменту патрульної поліції (відповідно до розділу 2. Положення про Департамент Патрульної поліції, затвердженого наказом НП України від 18.1 1.2015 №96 (далі Положення) є: реалізація державної політики у сфері забезпечення публічної безпеки і громадського порядку, безпеки дорожнього руху, виявлення та припинення фактів порушення безпеки дорожнього руху, контроль за додержанням законів, інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Повноваженнями поліцейського патрульної поліції (відповідно до посадової інструкції, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 05.01.2016 р за № 4/1) під час несення служби є: розгляд справи про адміністративні правопорушення та застосування заходів адміністративного впливу до правопорушників, які вчинили адміністративне правопорушення у випадках та в спосіб, які передбачені законодавством.

Згідно ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, позивач допустив порушення вимог безпеки дорожнього руху, а саме: позивач 19.08.2017, по вул. Шевченка, 43 у м. Полтава керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34. ПДР «Зупинку заборонено», чим порушив п 8.4 «в» Правил дорожнього руху У країни, затверджених постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001р.

Правила дорожнього руху, відповідно до Закону України "Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Учасники дорожнього руху зобов'язані знати її неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху.).

Заборонні знаки призначені для упорядкування руху транспортних засобів і пішоходів на окремих ділянках доріг шляхом введення або скасування певних обмежені, у русі.

Знак 3.34 застосовується для заборони зупинки і стоянки транспортних засобів і встановлюється на тому боці дороги, на якому вводиться заборона.

Зона дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено» - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним.

Відповідальність за дане порушення передбачена за ч. 1 ст. 122 КУпАП - накладення штрафу в розмірі 255 грн.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (с т.23 КУпАП).

Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом па підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ст. 251 КУпАП «Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні дані, на основі яких у встановленому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.... Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, показаннями засобів фото і кіно-зйомки, відео-запису, які використовуються під час нагляду за дорожнім рухом ...».

Право па використання поліцейським нагрудної відеокамери та відеореєстратора передбачено пп. 2 н.4.1 розділу IV Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 05.01.2016 р. за № 4/1. та ст. 31, 40 Закону України «1 Іро національну поліцію».

Зазначеними правовими нормами встановлено перелік засобів доказування, які можуть застосовуватися у адміністративному процесі, за допомогою яких суд може встановити наявність чи відсутність певних обставин. У даному випадку до постанови додається відеофіксація самого порушення та розгляду адміністративної справи, яка слугує доказом.

Відповідно до п. 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджену Наказом МВС України від 07.11. 2015 за № 1395 (далі - Інструкція.), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Також п.5 ст.258 КУпАП передбачає, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно ч.1 ст. 276 КУпАП (з останніми змінами, внесеними згідно з Законом України № 596-VI11 від 14.07.2015) та п. 2 розділу 3 Інструкції, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Крім того, при розгляді адміністративної справи за аналогічними посиланнями Позивача, суддя Вищого адміністративного суду України Пасічник С.С. (справа К/800/36352/16 від 28 грудня 2016 року) в своїй ухвалі зробила наступний висновок, який полягає в тому, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, розгляд якого відповідно до статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції органів Національної поліції, то поліцейським правомірно на місці вчинення правопорушення винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

У відповідності до ст. 252 КУпАП та п. 10 розділу 3 Інструкції, при розгляді справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, поліцейський оцінки: докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Інспектор патрульної поліції при винесенні оскаржуваної постанови, керувався Правилами дорожнього руху, КУпАП, в постанові чітко описані правопорушення, які були скоєні, а тому діяв в межах правового кола і не порушував норм процесуального права.

Інспектором патрульної поліції винесено постанову згідно сі. 258, 280 КУпАП. ст. 33 КУпАП, що встановлює загальні правила накладення стягнення про адміністративні правопорушення, тобто відповідачем встановлена особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, то помякшують і обтяжують. Жодних переконливих підстав своєї невинуватості позивачем не надано.

Отже, при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення дотримані всі вимоги чинного законодавства України.

Беручи до уваги те, що позивач дійсно порушив ПДР, позовні вимоги є безпідставними та необгрунтованими і немає жодних правових підстав для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вона винесена законно, а її скасування призведе до залишення правопорушника без відповідальності.

Допитана в судовому засіданні інспектор патрульної поліції ОСОБА_2, пояснила суду,що 19.08.2017 року в ранковий час, точно час не пам»ятає, спільно з інспектором Колодяжним В.Ю. при патрулюванні м.Полтави по вулиці Шевченка було виявлено припарковано автомобіль НОМЕР_1 в зоні дії знаку 3.34. ПДР «Зупинку заборонено». Водій автомобіля спільно з пасажиркою знаходились в автомобілі . Поставивши службовий автомобіль інспектор Колодяжний В.Ю. підійшов до водія автомобіля ВАЗ і повідомив про порушення. Слідом за ним вийшла і вона-свідок. ОСОБА_3 повідомив їй , що необхідно складати постанову про виявлене порушення що вона і зробила. Підчас складення постанови порушнику-позивачу по справі було роз»яснино його права про, що останній розписався в постанові та отримав її копію. Дійсно при складанні постанови водій і його пасажирка вказували на те, що в зоні дії забороняю чого знаку знаку припарковані і інші автомобілі і те, що знак розташований високо на стовпі і його не видно. Так свідок підтвердила , що дійсно в зоні дії знаку були інші автомобілі але зупинились вони біля автомобіля позивача оскільки він перебував в автомобілі а в інших автомобілях водіїв не було і невідомо коли б вони повернулися до своїх автомобілів.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, дослідивши відеозапис з нагрудної камери інспектора, дослідивши надані сторонами фотознімки місця вчинення правопорушення, з»ясувавши пояснення сторін, свідка, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Так судом встановлено, що 19.08.2017, в проміжок часу з 09год.10хв. по 09год.45хв., ОСОБА_4, по вул. Шевченка, 43 в м. Полтава, керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив зупинку і стоянку вказаного автомобіля, в зоні дії дорожнього знаку 3.34. ПДР «Зупинку заборонено», чим порушив п 8.4 «в» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001р. , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП України.

Згідно Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 згідно розділу III пункту 2 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі». Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених ст.80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів ), ч. 1, 2, 3, 5 і 6 ст. 121, ст. 121-1, 121-2, ч. 1, 2 і 3 сі. 122, ч. 1 ст. 123, ст. 124-1, ст. 125, 126, ч. 1, 2 і 3 ст. 127, ст. 128, 129, ст. 132-1, ч. 6 і 1 1 ст. 133-1, ч. 1, 2 і 3 ст. 140 КУпАП, на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини другої статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відтак, постанова винесена належним органом (посадовою особою); винесення постанови без складання протоколу є законним.

Відповідно до частини 5 статті 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

У відповідності до частини першої статті 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення за частиною першою статті 122 КУпАП розглядають органи внутрішніх справ (Національна поліція) та накладають стягнення.

Зокрема ч.1 ст.122 КУпАП передбачено слідуючі порушення: перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками .

Відповідно до статті 6 Закону України «Про Національну поліцію», поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобовязаний:

1)неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2)професійно виконувати свої службові обовязки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обовязків, наказів керівництва;

3)поважати і не порушувати права і свободи людини.

Позивач відповідно до ст.268 КУпАП мав можливість на місці ознайомитись із усіма наявними матеріалами справи, надати пояснення, докази, заявити клопотання та отримати правову допомогу в межах скороченого провадження, однак жодних заяв чи клопотань від нього не надходило.

Для провадження у справах про адміністративні правопорушення характерним є специфічний вид доказу - безпосередні спостереження осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення чи винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення і на проведення адміністративного розслідування, які фіксуються, за винятком випадків спрощеного провадження, у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням посадової особи. Це означає, що під час повного, всебічного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи у посадової особи формується своя певна думка щодо конкретної справи. Ця думка ґрунтується на некритичному ставленні до окремих доказів, відсутності будь-яких переваг одних доказів перед іншими, додержанні законності. До того ж посадова особа керується своєю правосвідомістю.

На підставі викладеного встановлено, що інспектор роти №4 Управління патрульної поліції у м. Полтава ДПП ОСОБА_2, виносячи постанову, законно оцінила наявні докази.

При накладенні адміністративного стягнення, встановила всі обставини справи про адміністративне правопорушення і прийшла до вірного висновку щодо складення постанови за застосованого стягнення у виді штрафу в розмірі 255грн.

З огляду на викладене позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають до задоволення.

Судові витрати підлягають віднесенню за рахунок позивача.

Керуючись ст. ст. 71, 122, 158, 159, 162, 163, 167 КАС України , ст..ст. 122,126, 247, 259-263 Кодексу про адміністративні правопорушення України, Законом України «Про Національну поліцію» , Конституцією України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в повному обсязі за безпідставністю в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Полтаві Департаменту Патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР №435662 від 19.08.2017 року.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя : А.Г.Потетій