Справа № 826/9431/16
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/9431/16

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

04 жовтня 2017 року № 826/9431/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Федорчука А.Б., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнікаст Інвест»

до

Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення

про

визнання протиправним та скасування рішення №807 від 18.05.2016

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юнікаст Інвест» (надалі - Позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення (надалі – Відповідач), в якому просить суд, з урахуванням заяви про виправлення описки: визнати протиправним та скасувати рішення Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення від 18.05.2016 року № 807 «Про накладення штрафу на Товариство з обмеженою відповідальністю «Юнікаст Інвест» (код ЄДРПОУ 33783254) м. Київ.

В обґрунтування позовних вимог Позивача зазначив, що Відповідачем порушено порядок застосування штрафних санкцій, оскільки жодного листа-запрошення від Національної ради щодо розгляду питання про порушення законодавства, зокрема, засідання, призначеного на 18.05.2016 року, позивач не отримував. Крім того, відповідач не здійснював перевірку діяльності позивача у 2016 році, зокрема і з питань виконання/не виконання позивачем вимог частини дев’ятої статті 40 Закону України «Про телебачення і радіомовлення», відповідно, в оскаржуваному рішенні в порушення ч. 2 ст. 73 вказаного Закону відсутнє посилання про встановлення проведеною перевіркою фактів порушення позивачем вимог чинного законодавства, що є підставою для застосування штрафних санкцій.

При цьому, Позивача зазначив, що в оскаржуваному рішенні не зазначено, що до Позивача за фактами порушення статей 12, 40 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» Національною радою попередньо були застосовані інші види санкцій, передбачені статтею 72 Закону, а саме – попередження, які не були усунені, а відтак прийняте рішення №807 від 18.05.2016 року є передчасним та таким, що не відповідає вимогам положення п. 8 ст. 72 та ч. 2 ст. 73 Закону.

Представник Відповідача заперечував щодо задоволення позовних вимог з підстав того, що чинним законодавством України у сфері телебачення і радіомовлення прямо передбачено право Національної ради в разі виявлення відповідного порушення, застосувати до провайдера програмної послуги санкцію у вигляді штрафу. Крім того, представник Національної ради зазначив, що 28.04.2016 року надіслано на адресу позивача запрошення на засідання 18.05.2016 року, що підтверджується копією реєстру розсилки, списку згуртованих поштових відправлень та рекомендованого повідомлення про вручення.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Національною радою України з питань телебачення і радіомовлення 18.05.2016 року прийнято рішення №807 «Про накладання штрафу на ТОВ «Юнікаст Інвест», м. Київ, яким визнано правопорушення: ч. 4 ст. 12 (суб’єкт інформаційної діяльності у сфері телебачення і радіомовлення щороку подає Національній раді інформацію про свою структуру власності в порядку та за формою, що встановлюються Національною радою. Неподання, несвоєчасне подання такої інформації або подання інформації, що не відповідає дійсності, є підставою для застосування Національною радою санкцій відповідно до цього Закону); ч. 9 ст. 40 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» (провайдер програмної послуги зобов’язаний: а) щороку, до 31 березня, оприлюднювати на своєму офіційному веб-сайті та подавати до Національної ради звіт за попередній (звітний) рік діяльності, в якому зазначаються: відомості про будь-які зміни у структурі власності за звітний рік; відомості про всіх кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) та пов’язаних осіб (для кожної з осіб – прізвище, ім’я, по батькові, дата народження, громадянство, адреса); відомості про осіб, які впродовж звітного року надавали провайдеру програмної послуги фінансування (кредити, позики, фінансову допомогу тощо), якщо загальна сума такого фінансування від однієї особи впродовж звітного року становила 125 і більше мінімальних заробітних плат; б) розміщувати на своєму офіційному веб-сайті інформацію про структуру власності).

Позивача вважає спірне рішення протиправним, а тому, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

Відносини, що виникають у сфері телевізійного та радіомовлення на території України, визначення правових, економічних, соціальних, організаційних умов їх функціонування, спрямованих на реалізацію свободи слова, прав громадян на отримання повної, достовірної та оперативної інформації, на відкрите і вільне обговорення суспільних питань регулює Закон України «Про телебачення і радіомовлення» №3759-12 від 21.12.1993 (далі – Закон №3759-12).

Відповідно до ст. 1 Закону №3759-12 провайдер програмної послуги - суб'єкт господарювання, який на підставі ліцензії, виданої Національною радою України з питань телебачення та радіомовлення, на договірних засадах надає абонентам можливість перегляду пакетів програм, використовуючи для передавання цих програм ресурси багатоканальних телемереж.

Частиною 4 ст. 12 Закону №3759-12 визначено, що суб’єкт інформаційної діяльності у сфері телебачення і радіомовлення щороку подає Національній раді інформацію про свою структуру власності в порядку (z0251-16) та за формою (z0251-16), що встановлюються Національною радою. Неподання, несвоєчасне подання такої інформації або подання інформації, що не відповідає дійсності, є підставою для застосування Національною радою санкцій відповідно до цього Закону.

Згідно ч. 9 ст. 40 Закону №3759-12 провайдер програмної послуги зобов’язаний: а) щороку, до 31 березня, оприлюднювати на своєму офіційному веб-сайті та подавати до Національної ради звіт за попередній (звітний) рік діяльності, в якому зазначаються: відомості про будь-які зміни у структурі власності за звітний рік; відомості про всіх кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) та пов’язаних осіб (для кожної з осіб - прізвище, ім’я, по батькові, дата народження, громадянство, адреса); відомості про осіб, які впродовж звітного року надавали провайдеру програмної послуги фінансування (кредити, позики, фінансову допомогу тощо), якщо загальна сума такого фінансування від однієї особи впродовж звітного року становила 125 і більше мінімальних заробітних плат; б) розміщувати на своєму офіційному веб-сайті інформацію про структуру власності.

Відповідно до ст. 71 Закону №3759-12 відповідальність за порушення законодавства про телебачення і радіомовлення несуть телерадіоорганізації, провайдери програмної послуги, їх керівники та працівники, інші суб'єкти господарської діяльності, посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

У визначених цим Законом випадках санкції за порушення законодавства про телебачення і радіомовлення встановлюються Національною радою.

Відповідальність за порушення законодавства про телебачення і радіомовлення встановлюється на підставі документальних свідчень, актів перевірки телерадіоорганізацій, звернень визначених цим Законом органів державної влади.

Частиною 3 ст. 72 Закону №3759-12 визначено, що Національна рада застосовує санкції до провайдерів програмної послуги у разі порушення ними вимог цього Закону.

Згідно з ч. 10 вказаної статті Закону за неподання або несвоєчасне подання інформації, передбаченої частиною другою статті 59 (для телерадіоорганізацій) або частиною дев’ятою статті 40 (для провайдерів програмної послуги) цього Закону, телерадіоорганізація або провайдер програмної послуги сплачує штраф у розмірі 5 відсотків загальної суми ліцензійного збору за всіма ліцензіями, власниками яких є порушник, відповідно до статті 31 цього Закону.

Порядок організації та внутрішньої роботи Національної ради, проведення засідань, підготовки та прийняття рішень, визначає інші процедурні питання її діяльності встановлює Регламент Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, затверджений Рішенням Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення 29.04.2015 №581 (далі – Рішення №581).

Відповідно до п.3.2.7 Регламенту після підписання порядку денного відповідальний секретар Національної ради або керівник апарату Національної ради, або особа, що виконує його посадові обов’язки, підписує листи-запрошення суб’єктам господарювання, питання яких планується розглянути на засіданні Національної ради.

Порядок денний оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національної ради напередодні засідання.

Крім того, частиною 5 ст. 24 Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» визначено, що розгляд на засіданнях Національної ради питань про видачу, продовження, переоформлення ліцензії на телерадіомовлення або питання про застосування санкцій до ліцензіатів відбувається у присутності повноважних представників відповідних ліцензіатів, про що їх письмово повідомляє Національна рада не пізніш як за три дні до засідання.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме, зі змісту рішення №807 від 18.05.2016 р., оскаржуване рішення прийняте з урахуванням інформації, зазначеної в акті робочої групи з опрацювання відомостей та документів про структуру власності телерадіоорганізацій та провайдерів програмної послуги щодо неподання (несвоєчасного подання) інформації про структуру власності ТОВ «Юнікаст інвест» м. Київ

Позивачем під час розгляду справи не надано доказів подання протягом шести місяців з дня набрання чинності Законом інформацію про свою структуру власності та схему структури власності до Національної ради відповідно до ч. 9 ст. 40 або ч. 2 ст. 59 Закону України «Про телебачення і радіомовлення», що є порушенням п. 3 прикінцевих положень Закону та підставою для застосування санкцій відповідно до п. 2 ч. 10 ст. 72 Закону.

Листом №17/1250 від 28.04.2016 року запрошено уповноваженого представника ТОВ «Юнікаст Інвест» взяти участь у засіданні Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, на якому будуть розглядатись питання щодо виконання вимог закону щодо надання інформації про структуру власності.

Зазначений лист надіслано на адресу позивача 28.04.2016 року, що підтверджується копіями реєстру розсилки запрошень на засідання Національної ради та списку №7666.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновків про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 128, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Б. Федорчук