Справа № 146/622/17
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2017-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 146/622/17

Головуючий у 1-й інстанції: Скаковська І.В.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

05 жовтня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Ямпільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області на постанову Томашпільського районного суду Вінницької області від 26 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Ямпільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання дій Ямпільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області неправомірними та зобов'язання до вчинення дій,

В С Т А Н О В И В :

В травні 2017 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до Томашпільського районного суду Вінницької області з позовом до Ямпільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання дій Ямпільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області неправомірними та зобов'язання до вчинення дій.

Томашпільський районний суд Вінницької області постановою від 26.06.2017 року вказаний позов задовольнив.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі в судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що з 02.01.1984 року прийнята в члени колгоспу «Більшовик» ( Пр.№ 1 від 02.01.1984 р.), колгосп «Більшовик» переіменовано в КСП «Хлібороб», КСП «Хлібороб» реорганізовано в СТОВ «Яланецьке», з 1 квітня 2005 року позивач зарахована на роботу дояркою в філію «Яланецьке» ЗАТ ПК «Поділля» по переводу із СТОВ «Яланецьке» (Нак №1 від 1 квітня 2005 року (копія трудової книжки серії УКР № 2466338 а.с.10-15).

З копії архівної довідки № 364 від 06 грудня 2016 року, виданої КУ «Томашпільський районний трудовий архів» вбачається, що позивач значиться у книгах обліку трудового стажу і заробітку колгоспників СТОВ «Яланецьке» с. Яланець Томашпільського району та її трудовий стаж становить у 1984 році 342 людиноднів, у 1985 році 313 людиноднів, у 1986 році 337 людиноднів, у 1987 році 327 людиноднів, у 1988 році 300 людиноднів, у 1989 році 288 людинрднів, у 1990 році - 290 людиноднів, у 1991 році - 291 людиноднів, у 1992 році 279 людиноднів, у 1993 році 310 людиноднів, у 1994 році - 272 людиноднів, у 1995 році - 275 людиноднів, у 1996 році - 196 людиноднів, у 1997 році декретна відпустка, у 1998 році 286 людиноднів, у 1999 році - 261 людиноднів, у 2000 році - 282 людиноднів, у 2001 році - 266 людиноднів, у 2002 році - 304 людиноднів, у 2003 році - 303 людиноднів, у 2004 році 297 людиноднів, у 2005 році- 75 людиноднів (а.с.16).

Крім того, позивач значиться у документах СТОВ «Яланецьке» с. Яланець Томашпільського району у книгах нарахування заробітної плати колгоспникам з 1984 року по 1988 рік, що підтверджується архівною довідкою № 365 від 15 листопада 2016 року, виданої КУ «Томашпільський районний трудовий архів», з 1989 року по 1993 рік, що підтверджується архівною довідкою № 366 від 15 листопада 2016 року, виданої КУ «Томашпільський районний трудовий архів», з 1994 року по 1999 рік, що підтверджується архівною довідкою № 367 від 15 листопада 2016 року, з 2000 року по 2005 рік, що підтверджується довідкою № 368 від 15 листопада 2016 року (а.с.27-30).

Рішенням Томашпільського районного суду від 08 лютого 2017 року встановлено факт належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, архівної довідки № 364 від 06 грудня 2016 року, виданої Комунальною установою «Томашпільський районний трудовий архів» згідно якої у документах СТОВ «Яланецьке» с. Яланець у книгах обліку трудового стажу і заробітку колгоспників та книгах нарахування заробітної плати значиться ОСОБА_3 - ОСОБА_4 та архівних довідок № 365, 366, 367, 368 від 06 грудня 2016 року, виданих Комунальною установою «Томашпільський районний трудовий архів» згідно яких у документах СТОВ «Яланецьке» с. Яланець у книгах нарахування заробітної плати значиться ОСОБА_3 - ОСОБА_4

Згідно наказу № 18/1 від 03 травня 2010 року виданого ЗАТ «Продовольча компанія «Поділля» про оплату праці основних працівників тваринництва, вбачається, що до грудня 2010 року доведено норму обслуговування для однієї доярки до 25 корів (а.с.55-57).

Наказом № 83 від 19.08.2013 року затверджено норми навантаження і відрядні розцінки згідно додатку № 1 ( а.с.58-59).

Наказом № 113 від 25.12.2014 року затверджено тарифні ставки, відрядних розцінок та посадових окладів працівників ПрАТ ПК «Поділля» ( а.с. 60-61).

Відповідно до довідки № 718 від 20.06.2017 року виданої ПрАТ ПК «Поділля», про те, що позивач працювала на підприємстві дояркою з 01.04.2005 року по 29.02.2012 року, оператором машинного доїння з 01.03.2012 року по 03.05.2017 року.

Норма обслуговування корів при умові доїння з молокопроводом та без молокопроводу була встановлена з квітня 2010 року до 18 жовтня 2013 року 20 голів (Наказ №18/1 від 3 травня 2010 року Додаток №1), з 19 жовтня 2013 року з молокопроводом 35 голів ( Наказ № 83 від 19.08.2013 року Додаток № 1, Наказ № 113 від 25 грудня 2014 року Додаток № 1,12).

Позивач виконувала встановлену норму обслуговування корів за період квітень 2010 року грудень 2012 року, з лютого 2013 року по жовтень 2013 року ( а.с.62-63).

Таким чином загальний стаж позивача становить понад 33 роки, що є підставою для призначення її пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «д» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

01 березня 2017 року позивач звернулася до ОСОБА_2 об»єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах, як доярці.

Разом з тим, рішенням комісії головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про результати розгляду заяви, комісія прийняла рішення зарахувати позивачу періоди роботи з 02.01.1984 року по 31.12.1991 року, з 01.01.1994 року по 30.06.1995року, з 11.05.1996 року по 30.09.1997 року, з 01.02.1999 року по 31.05.1999 року до стажу роботи, який дає право пільгового пенсійного забезпечення відповідно ст. п. «д» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

При цьому, періоди роботи з 01.01.1992 року по 31.12.1993 року, з 01.07.1995 року по 30.09.1995 року, з 01.11.1995 року по 10.05.1996 року, з 01.10.1997 року по 31.01.1999 року, з 01.06.1999 року по 31.03.2005 року зараховано до пільгового стажу не було, оскільки відсутні дані підтверджуючих документів про встановлення в даному господарстві норм обслуговування та їх виконання позивачем.

Згідно листа № 32/09-40/02 від 28 квітня 2017 року Ямпільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області, рішенням комісії з розгляду спірних питань пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсії відповідно до чинного законодавства України від 26 квітня 2017 року при управлінні Ямпільському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Вінницької області позивачу було відмовлено у призначені пенсії відповідно до пункту «д» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відмова полягала в тому, що відповідно до поданих позивачем документів пільговий стаж роботи дояркою за підрахунками спеціалістів Томашпільського відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Ямільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області склав 11 років 3 місяці 20 днів, що є недостатнім для призначення пільгової пенсії (а.с. 36).

Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями Закону України Про пенсійне забезпечення, прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

За змістом пункту «Д» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. № 1788-XII, жінки, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років за умови виконання встановлених норм обслуговування. Норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки ІНФОРМАЦІЯ_2 і старші після досягнення ними віку, встановленого абзацами третім - тринадцятим пункту "б" частини першої цієї статті.

Згідно ст.56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-ХІІ, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Статтею 62 Закону № 1788-XII визначено - основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в поряду встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.74 N 162, Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 N 58 та Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці та соцполітики N 259/34/5 від 08.06.2001 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок).

Пунктом 1 Порядку встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 20 Порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до п.п. 1,3 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 10.11.2006 N 18-1, цей Порядок визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника.

Підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - підтвердження стажу роботи), здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Комісії).

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року N 22-1, передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів приходиться до висновку, що позивачем належним способом підтверджено факт роботи нею на посаді, яка дає право на вихід на пенсію на пільгових умовах.

Отже, сумарний період роботи позивача в сільськогосподарських підприємствах дояркою, під час якого вона виконувала доведені норми обслуговування тварин, та який дає їй право на пільгове пенсійне забезпечення складає 33 роки та 2 місяці.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наданими позивачем доказами доведено, що остання в спірні періоди працювала на посаді доярки та має право на пільгову пенсію, передбачену п."д" ст.13 Закону №1788-ХІІ, а відповідачем в свою чергу доказів на спростування вищезазначеного, а також того, що позивач не виконувала норми обслуговування, не надано.

Згідно статті 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладених норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини сторін, та встановлених обставин даної справи, колегія суддів дійшла висновку про правомірність заявлених позивачем вимог, які підтверджуються належними доказами, а тому обґрунтовано задоволені судом першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Ямпільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області залишити без задоволення, а постанову Томашпільського районного суду Вінницької області від 26 червня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6