Справа № 820/2539/17
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 р.Справа № 820/2539/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калитки О. М.

Суддів: Бондара В.О. , Кононенко З.О.

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

за участю представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18.07.2017р. по справі № 820/2539/17

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_3, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Центральної обєднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просив суд визнати незаконним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій №135/20-30-40/НОМЕР_1 від 21.11.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 3 жовтня 2016 року працівниками відділу контролю за обігом оподаткуванням акцизних товарів ГУ ДФС у Харківській області проведено фактичну перевірку з питань додержання підакцизних товарів. За результатами перевірки складено акт №604/20/-40-40-02-10/НОМЕР_1 від 04.10.2016 року. На підставі вищевказаного акту фахівцями ДФС винесено рішення про застосування фінансових санкцій №135/20-30-40/НОМЕР_1 за зберігання алкогольних напоїв у місцях зберігання, не внесених до єдиного реєстру. Представник позивача зазначив, що Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 з 2009 року здійснює свою діяльність у сфері роздрібної торгівлі в тому числі і алкогольними напоями. Для ведення такого виду підприємницької діяльності позивач отримала відповідну ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, копію якої в подальшому долучила до решти документів наданих для отримання Довідки про внесення місця зберігання до Єдиного реєстру. На підставі представлених документів, 30.02.2010 року позивачеві було видано Довідку про внесення місця зберігання до Єдиного державного реєстру серії АП № 096439 за підписом заступника начальника РУ Департаменту САТ ДПА України в Харківській області, яка є чинною по і теперішній час. На момент перевірки дана довідка знаходилась у позивача та була предявлена для перевірки, однак не дивлячись на цю обставину, перевіряючи з невідомих причин проігнорували даний факт та під час складання акту перевірки умисно вказали, про відсутність довідки, а як результат зафіксували порушення, передбачене абз.11 ч.2 ст.17 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». З огляду на викладене, позивач вважає незаконним та просить суд скасувати рішення про застосування фінансових санкцій №135/20-30-40/НОМЕР_1 від 04.10.2016 року.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 18.07.2017 року у справі № 820/2539/17 відмовлено у задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Центральної обєднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування рішення.

Позивач не погодився із рішенням суду та подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив суд скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, представника відповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, відповідно до копії свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ФОП ОСОБА_3 зареєстрована в якості фізичної особи-підприємця 27.10.2009 року.

03.10.2016 року ФОП ОСОБА_3 отримала копію наказу. В наказі ГУ ДФС була вказана адреса магазину, за якою буде проведена фактична перевірка, а саме: м. Харків, пр-т. Перемоги, 54.

04.10.2017 року в присутності позивача фахівцями ГУ ДФС було проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_3 з питань дотриманням вимог Закону України №481/95-BP, в кафе за адресою: м.Харків, пр-т. Перемоги, б. 54

За результатами перевірки складно акт фактичної перевірки від 04.10.2016 № 604/20-40-40-02-10/НОМЕР_1 у висновках якого зазначено, що в ході проведення перевірки в приміщенні кафе за адресою: м. Харків, пр-кт. Перемоги, 54, встановлено факт реалізації алкогольних напоїв, без наявності ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями. Ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та довідка про внесення місць зберігання роздрібних партій алкогольних напоїв до Єдиного державного реєстру під час перевірки платником не надані.

В результаті перевірки встановлено порушення ст.15 Закону України №481/95-BP, а саме: роздрібної торгівлі алкогольними напоями за відсутності ліцензії; зберігання алкогольних напоїв в місцях зберігання, що не внесено до Єдиного державного реєстру.

За наслідками перевірки, Центральною ОДПІ м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області винесені рішення від 21.11.2016 №№ 134/20-30-40/НОМЕР_1 про застосування штрафних (фінансових) санкцій за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії у розмірі 17000,0 грн., та рішення від 21.11.2016 № 135/20-30- 40/НОМЕР_1 про застосування штрафних (фінансових) санкцій за зберігання алкогольних напоїв у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру у розмірі 17000,00 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернулась до суду з вказаним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що на час проведення перевірки у позивача була відсутня ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Колегія суддів погоджується з таким висновком виходячи з наступного.

Відповідно до копії свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ФОП ОСОБА_3 зареєстрована в якості фізичної особи-підприємця 27.10.2009 року.

Однією із функцій органів доходів і зборів є здійснення заходів щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів (п. п. 19 .1.16 п. 19.1 ст. 19 Податкового кодексу України, далі - ПКУ).

Законом України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів від 19 грудня 1995 року №481/95-BP з наступними змінами та доповненнями (далі ОСОБА_4 України №481/95-BP) визначені основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.

Відповідно до ст. 16 Закону України №481/95-BP контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

На території Харківської області органом ліцензування роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами є Головне управління ДФС у Харківській області (далі - ГУ ДФС).

Відповідно до п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для її проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки, службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Відповідно до ч.12, 35 ст.15 Закону України №481/95-BP, роздрібна торгівля алкогольними напоями може здійснюватись будь-яким субєктом господарювання за наявності ліцензії, а їх зберігання за умови внесення місця зберігання до Єдиного державного реєстру.

Відповідно до ст.15 Закону України №481/95-ВР зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, роздрібна торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами може здійснюватися субєктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Внесення даних до Єдиного реєстру проводиться на підставі заяви субєкта господарювання з обовязковим зазначенням місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

До заяви додаються копія виданої заявнику ліцензії на відповідний вид діяльності, засвідчена нотаріально або посадовою особою органу ліцензування, та документ, що підтверджує право користування цим приміщенням.

Суб'єкти господарювання, які отримали ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, вносять до Єдиного реєстру тільки ті місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, що розташовані за іншою адресою, ніж місце здійснення торгівлі.

Довідка про внесення місця зберігання до Єдиного реєстру видається субєкту господарювання протягом семи календарних днів від дня поданої заяви.

Відповідно до ст. 17 Закону України №481/95-BP за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше - 17000 гривень; зберігання спирту, або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, -100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 17000 гривень.

Як встановлено з матеріалів справи, що позивач 04.10.2016 року отримав ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, яка дійсна з 05.10.2016 року до 05.10.2017 року. (а.с.10)

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки фактична перевірка проводилась 04.10.2016 року, у позивача станом на час проведення перевірки відповідна ліцензія була відсутня.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як вбачається з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 11 ч. 1 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване позивачем рішення про застосування фінансових санкцій №135/20-30-40/НОМЕР_1 від 21.11.2016 року прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством України.

Доводи апеляційної скарги з наведених вище підстав висновків суду не спростовують.

Статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 18.07.2017 року у справі № 820/2539/17 відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому підстави для її скасування відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18.07.2017р. по справі № 820/2539/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_5
Судді ОСОБА_6 ОСОБА_4
Повний текст ухвали виготовлений 09.10.2017 р.