Справа № 681/1037/17
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2017-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 681/1037/17

Головуючий у 1-й інстанції: Горгулько Н.А.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

05 жовтня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Граб Л.С. Гонтарука В. М.

секретар судового засідання: Черняк А.В.,

за участю:

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Шепетівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області на постанову Полонського районного суду Хмельницької області від 31 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Шепетівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2017 року позивач - ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Шепетівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Полонського районного суду Хмельницької області від 11 серпня 2017 року позов задоволено. Визнано незаконною відмову Шепетівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Полонському районі Хмельницькій області від 10.07.2017 року № 13/М-7, у зарахуванні ОСОБА_3 до загального трудового стажу для призначення пенсії за віком час роботи засудженого у виправних установах: Шепетівській виправній колонії №98 в період з 24.02.1982 по 24.01.1992 та Цуманській виправній колонії Волинської області №84 в період з 14.02.1992 по 24.10.1996. Зобов'язано Шепетівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Полонському районі Хмельницькій області здійснити зарахування ОСОБА_3 до загального стажу для призначення пенсії за віком час роботи засудженого у виправних установах у період відбування покарання у виді позбавлення волі: Шепетівській виправній колонії №98 в період з 24.02.1982 по 24.01.1992 та Цуманській виправній колонії Волинської області №84 в період з 14.02.1992 по 24.10.1996. Постанову допущено до негайного виконання.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись при цьому на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

В судовому засіданні представник відповідача підтримала вимоги апеляційної скарги та просила суд їх задовольнити.

Позивач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів апеляційної інстанції прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду першої інстанції - скасувати, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, 10.07.2017 ОСОБА_3 звернувся до відповідача із заявою про зарахування до загального трудового стажу для призначення пенсії за віком час відбування покарання у виправних установах.

Листом від 10.07.2017 №13/М-7 Шепетівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області року відмовило в зарахуванні позивачу до загального трудового стажу для призначення пенсії за віком часу відбування покарання у виді позбавлення волі в Шепетівській виправній колонії №98 в період з 24.02.1982 по 24.01.1992 та в Цуманській виправній колонії Волинської області №84 в період з 14.02.1992 по 24.10.1996, оскільки за вказані періоди не проводились відрахування на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Вважаючи дії відповідача неправомірними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що неперерахування підприємством за найманих працівників збору на обов'язкове державне пенсійне страхування не є підставою для не включення відповідно періоду роботи до стажу, що дає право на трудову пенсію.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з п. "а" ч. 1 ст. 3 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на трудову пенсію мають особи, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, кооперативах (у тому числі за угодами цивільно-правового характеру), незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, або є членами колгоспів та інших кооперативів, - за умови сплати підприємствами та організаціями страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державну пенсійному страхуванню та за який щомісячно сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Частиною 4 ст. 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

У період, який позивач просить зарахувати до загального трудового стажу, був чинний Виправно-трудовий кодекс України від 23 грудня 1970 року (далі - ВТК України), ч. 6 ст. 50 якого встановлювалось, що час роботи засуджених у період відбування ними покарання у вигляді позбавлення волі до трудового стажу не зараховується, крім випадків, спеціально передбачених у законі.

За приписами ч. 2 ст. 53 ВТК України відрахування із заробітку або іншого доходу, нарахованого засудженим, провадяться з дотриманням такої черговості: - прибутковий податок; - вартість харчування, одягу, взуття, білизни, комунально-побутових та інших наданих їм послуг; - за виконавчими листами та іншими виконавчими документами, крім стягнення аліментів на неповнолітніх дітей; - відшкодування матеріальних збитків, заподіяних засудженими державі під час відбування покарання.

З 1 січня 2004 втратив чинність ВТК України від 23 грудня 1970 року у зв'язку з набранням законної сили Кримінально-виконавчим кодексом України (далі - КВК України).

Згідно з ч. 4 ст. 122 КВК України час роботи засуджених у період відбування ними покарання у виді позбавлення волі зараховується у стаж роботи для призначення трудової пенсії.

Тобто, лише з 01 січня 2004 року встановлено можливість зарахування до страхового стажу особи, який враховується при призначенні їй пенсії, періоду відбування покарання у відповідному закладі обмеження чи позбавлення волі за наявності сукупності двох умов: 1) підтвердження трудового стажу особи відповідною довідкою; 2) сплата особою страхових внесків протягом такого періоду.

Даючи правову оцінку доводам апелянта стосовно відсутності правових підстав для зарахування спірних періодів до загального трудового стажу, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Як слідує з матеріалів справи, позивач відбував покарання у виді позбавлення волі в Шепетівській виправній колонії №98 в період з 24.02.1982 по 24.01.1992 та отримував заробітну плату, з якої відрахування в Пенсійний фонд не проводились, що підтверджено довідками вказаної установи №6/7440 від 21.10.2016 року та №6/7439 від 21.10.2016 року.

Відповідно до довідки Цуманської виправної колонії Волинської області №84 від 02.11.2016 №84-361/4 ОСОБА_3 відбував покарання в установі ОВ 302/84 (колонії-поселенні) в період з 14.02.1992 по 24.10.1996. Відрахування із заробітної плати ОСОБА_3 в Пенсійний фонд не поводились, що підтверджено довідкою від 02.11.2016 №84-362/9.

Умови відбування позивачем покарання визначались ВТК України, який діяв до 01.01.2004.

Згідно з ст. 8 ВТК України особи, які відбувають покарання у вигляді позбавлення волі і виправних робіт без позбавлення волі несуть обов'язки і користуються правами, встановленими законодавством України з обмеженнями, що передбачені законодавством для засуджених, а також випливають з вироку суду і режиму, встановленого ВТК України для відбування покарання даного виду.

Зазначене свідчить про те, що невключення часу відбування покарання у вигляді позбавлення волі до загального трудового стажу, крім випадків, спеціально передбачених у законі, є умовами відбування покарання у даному випадку.

За таких обставин, колегія суддів вважає безпідставними висновки суду першої інстанції щодо можливості зарахування до загального трудового стажу позивача періоду відбування покарання, посилаючись на норми КВК України, оскільки правовідносини щодо умов відбуття позивачем покарання регулювались саме ВТК України, норми ст. 53 якого не передбачали проведення відрахувань страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Враховуючи те, що факт сплати страхових внесків позивачем у спірний період не підтверджено, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність правових підстав для врахування ОСОБА_3 до загального страхового стажу періоду його відбування покарання в Шепетівській виправній колонії №98 з 24.02.1982 по 24.01.1992 та в Цуманській виправній колонії Волинської області №84 з 14.02.1992 по 24.10.1996, що, в свою чергу, свідчить про те, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та ст. 24, 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 28 січня 2016 року у справі №К/800/1264/15.

Зважаючи на встановлені обставини справи, судова колегія вважає, що доводи апелянта стосовно відсутності правових підстав для зарахування спірних періодів до загального трудового стажу знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду справи.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з'ясовано обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення та допущено порушення норм матеріального або процесуального права, у зв'язку з чим, судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Шепетівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області задовольнити повністю.

Постанову Полонського районного суду Хмельницької області від 31 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Шепетівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Шепетівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 10 жовтня 2017 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5