Справа № 802/1758/17-а
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2017-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про забезпечення адміністративного позову

м. Вінниця

05 жовтня 2017 р. Справа № 802/1758/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Вільчинського О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренка І.В.,

представника позивача: Чоловського О.М.,

представника відповідача: Островерха Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про забезпечення позову у справі

за позовом: сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Подільська зоря"

до: Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області

про: визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Подільська зоря" до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії. Разом із позовною заявою позивачем було подано клопотання про забезпечення позову шляхом:

заборони Головному управлінню Державної фіскальної служби у Вінницькій області та Першій українській міжрегіональній товарній біржі, що знаходиться за адресою: 21050, м. Вінниця, вул. М.Оводова, буд. 46, здійснювати реалізацію посівів соняшника загальною площею 56,5 га та кукурудзи загальною площею 232 га, які розташовані на 161-одній земельній ділянці згідно кадастрових номерів, зазначених в оголошенні у газеті "Вінниччина" за 23.08.2017;

надання дозволу сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "Подільська зоря" провести збір урожаю на посівах соняшника загальною площею 75 га та на посівах кукурудзи загальною площею 267,5 га, що знаходиться на земельних ділянках орієнтовною площею 342,5 га на території Каришківської сільської ради Барського району та частково перебуває на 161-ій земельній ділянці, кадастрові номера яких зазначені в оголошенні ГУ ДФС у Вінницькій області у газеті "Вінниччина" за 23.08.2017 "Про виявлення безхазяйних посівів".

У судовому засіданні представник позивача заявлене клопотання підтримав, посилаючись на те, що невжиття таких заходів забезпечення позову може призвести до заподіяння шкоди правам та інтересам позивача і для відновлення своїх прав позивачу необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Представник відповідача щодо заявленого клопотання заперечував та просив у його задоволенні відмовити.

Визначаючись щодо заявленого клопотання, суд виходив з такого.

Частиною 1 статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 3 та 4 ст. 117 КАС України суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржується. Також адміністративний позов може бути забезпечено шляхом заборони вчиняти певні дії.

Не допускається забезпечення позову шляхом: 1) зупинення актів Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції та встановлення для них заборони вчиняти певні дії; 2) зупинення рішень Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та стосовно здійснення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, заборони проводити певні дії уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб або Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при здійсненні тимчасової адміністрації або ліквідації банку, що передбачає ч. 5 ст. 117 КАС України.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову; для задоволення судом поданого позивачем клопотання про забезпечення адміністративного позову останній має обґрунтувати необхідність задоволення такого клопотання та довести, що незадоволення клопотання призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених ч. 1 ст. 117 КАС України.

Значення цього інституту адміністративного процесуального права в тому, що ним захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення. Забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ'я сторін.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику. Таким чином, заходи забезпечення позову не мають якогось дискримінаційного характеру стосовно якоїсь із сторін у спорі; їх застосування здійснюється в рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправ'я сторін.

За приписами п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" № 2 від 06.03.2008, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.

Положення ст. 117 КАС України передбачають, що обов'язковою передумовою вжиття заходів для забезпечення позову є обґрунтоване клопотання сторони в тому рахунку з зазначенням очевидних ознак можливості заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача.

Таким чином, у випадку звернення позивача з клопотанням про забезпечення позову він повинен обґрунтувати причини звернення з таким клопотанням. З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Необхідність забезпечення позову обґрунтована позивачем тим, що в разі реалізації належного позивачу майна - посівів соняшника та кукурудзи при подальшому задоволенні судом позовних вимог і прийнятті рішення про зобов'язання повернути належне позивачу майно, відновлення порушених прав позивача буде унеможливлене.

Крім того, як зазначає представник позивача, невжиття заходів до збору урожаю соняшника та кукурудзи по технології їх вирощування може призвести до втрати даного майна і заподіяння позивачу ще більшої шкоди, окрім збитків у вигляді прямих затрат на посів та вирощування соняшника і кукурудзи, але й у вигляді недоотриманого прибутку від майбутньої реалізації такого майна.

Також позивач переконаний, що ознаки неправомірності оскаржуваних дій щодо складання акта опису, оцінки та передачі посівів соняшника і кукурудзи як безхазяйного майна, а також неправомірність обернення даного майна у власність держави, є очевидними, оскільки не може бути безхазяйним майно посівів кукурудзи і соняшника лише на момент збирання урожаю, адже позивач його посіяв, утримав, удобрив, поніс затрати на боротьбу із бур'янами та шкідниками.

Доводи заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову суд оцінює з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших осіб, які беруть участь в справі; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у випадку невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку з вжиттям таким заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового розгляду.

Предметом спору є неправомірні дії працівників ГУ ДФС у Вінницькій області щодо неправильного встановлення факту існування безхазяйного майна - 232 га посівів кукурудзи та 56,5 га посівів соняшника на території Каришківської сільської ради Барського району Вінницької області.

В судовому засіданні встановлено, що відносно спірного майна посадовими особами відповідача складено акт опису, оцінки та передачі майна з ознаками безхазяйного щодо посівів кукурудзи орієнтовною площею 232 га та соняшника орієнтовною площею 56,6 га, які розташовані на 161-одній земельній ділянці згідно кадастрових номерів, зазначених в оголошенні у газеті "Вінниччина" за 23.08.2017.

Крім того, ГУ ДФС у Вінницькій області на реалізацію зазначених посівів укладено угоду із Першою українською міжрегіональною біржею ДП "Спецсервіс - Центр".

Таким чином, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, оскільки в разі реалізації належного позивачу майна - посівів соняшника та кукурудзи до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі для відновлення прав, свобод та інтересів позивача необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. Крім того, однією із вимог позивача в даному адміністративному позові є зобов'язання ГУ ДФС у Вінницькій області повернути вказане майно.

Відтак, дослідивши заявлене клопотання та додані до нього матеріали, суд вважає, що позивачем під час подання клопотання про забезпечення адміністративного позову і надання усних пояснень в судовому засіданні його представником обґрунтовано існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивачем після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів, а також те, що для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

З огляду на зазначене, для захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд вважає за необхідне забезпечити адміністративний позов шляхом заборони ГУ ДФС у Вінницькій області та Першій українській міжрегіональній товарній біржі, що знаходиться за адресою: 21050, м. Вінниця вул. М.Оводова, буд. 46, здійснювати реалізацію посівів соняшника загальною площею 56,5 га та кукурудзи загальною площею 232 га, які розташовані на 161-одній земельній ділянці згідно з кадастровими номерами, зазначеними в оголошенні у газеті "Вінниччина" за 23.08.2017, до ухвалення рішення в адміністративній справі.

Визначаючись щодо іншої частини поданого клопотання, суд виходив з того, що з аналізу положень ч. 3 та 4 ст. 117 КАС України випливає, що забезпечення адміністративного позову може бути шляхом зупинити дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржується та шляхом заборони вчиняти певні дії. Забезпечення позову шляхом надання дозволу на вчинення певних дій КАС України не передбачає.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 № 2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ", судам необхідно враховувати, що згідно з частинами третьою та четвертою статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: 1) зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржується; 2) заборони вчиняти певні дії. Наведений перелік підстав забезпечення позову є вичерпним.

Таким чином, заявник просить забезпечити позов способом, які не передбачені вимогами ч. 3 ст. 117 КАС України, а відтак клопотання про забезпечення позову в цій частині задоволенню не підлягає.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення заявленого позивачем клопотання.

Суд також бере до уваги положення ч. 5 ст. 118 КАС України, якою передбачено, що виконання ухвал з питань забезпечення адміністративного позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Керуючись ст.ст. 117, 118, 165, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити Головному управлінню Державної фіскальної служби у Вінницькій області та Першій українській міжрегіональній товарній біржі, що знаходиться за адресою: 21050, м. Вінниця вул. М.Оводова, буд. 46, здійснювати реалізацію посівів соняшника загальною площею 56,5 га та кукурудзи загальною площею 232 га, які розташовані на 161-одній земельній ділянці згідно з кадастровими номерами, зазначеними в оголошенні у газеті "Вінниччина" за 23.08.2017.

В решті клопотання відмовити.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України. Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович