Справа № 307/3318/16-а
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/6743/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Матковської З.М., Кузьмича С.М.

при секретарі судового засідання: Керод Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на постанову Тячівського районного суду Закарпатської області від 20.04.2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до державної архітектурно-будівельної інспекції України про скасування постанови,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправною та скасування постанови головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області № 306/1007 від 28 листопада 2016 року по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 96 КУпАП у вигляді штрафу на суму 4250, 00 грн.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що постановою головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області № 360/1007 від 28 листопада 2016 року ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 96 КУпАП у вигляді штрафу на суму 4250 гривень за те, що на час проведення перевірки були відсутні будівельний паспорт, державний акт на право власності на земельну ділянку, а також що будівництво здійснювалося без повідомлення про початок виконання будівельних робіт та розпочаті у попередній період. Вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню з тих підстав, що відповідачем при притягненні його до відповідальності не встановлено в його діях умислу, спрямованого на відсутність будівельного паспорту, державного акту на право власності на земельну ділянку, а також те, що будівництво здійснюється без повідомлення про початок виконання будівельних робіт, про що він наголошував при складанні протоколу інспектору про наявність вищезгаданих документів, однак інспектором його доводи не були взяті до уваги та всупереч вимогам ст.ст. 9, 10, 245, 280 КУпАП його незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності. Просив позов задоволити.

Постановою Тячівського районного суду Закарпатської області від 20.04.2017 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області ОСОБА_2 № 360/1007від 28.10.2016 року, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у порушенні п. 1 ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та абзаци 1, 2 п. 5 п. 11 Порядку виконання підготовчих і будівельних робіт, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 року № 466 та вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 4250 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 96 КУпАП.

Постанову суду першої інстанції оскаржила Державна архітектурно-будівельна інспекція України. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім, випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухваленим відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.96 КУпАП від 21 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_1, в останнього на час здійснення перевірки достовірних даних, наведених в повідомленні про початок виконання будівельних робіт з будівництва одноквартирного (садибного) житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 відсутні документи відомості щодо яких наведено в повідомленні про початок виконання будівельних робіт, а сааме: будівельний паспорт від 30.12.2013 р. №01-11/311 та державний акт на право власності на земельну ділянку від 29.12.2012 р. НОМЕР_1.

Як вбачається з постанови про адміністративне правопорушення № 360/1007 від 18 листопада 2016 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 96 КУпАП та накладено на нього стягнення в сумі 4250 гривень 00 копійок за те, що на час проведення перевірки були відсутні будівельний паспорт, Державний акт на право власності на земельну ділянку, а також що будівництво здійснювалося без повідомлення про початок виконання будівельних робіт та розпочаті у попередній період в АДРЕСА_1, тобто порушенні п.1 ч.1 ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", та абзаци 1,2 п.5, п.11 Порядку виконання підготовчих і будівельних робіт затвердженого постановою КМ України від 13.04.2011р. №466.

Згідно ч. 5 ст.96 КУпАП відповідальність за порушення вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і виконання будівельних робіт без повідомлення про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні -

Доказами по справі про адміністративне правопорушення, згідно зі ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерту, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне всебічне повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення його в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, які сприяли скоєнню адміністративного правопорушення, попередження адміністративних правопорушень, виховання громадян в дусі дотримання законів, укріплення законності.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було скоєне адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його скоєнні, чи підлягає вона притягненню до адміністративної відповідальності, чи є обставини, які пом'якшують чи обтяжують його відповідальність, чи спричинена матеріальна шкода, що відповідає вимогам статті 280 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи,виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відтак, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що протокол про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.96 КУпАП від 21 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_1 та постанова про адміністративне правопорушення № 360/1007 від 18 листопада 2015 року відносно ОСОБА_1 вищезазначеним вимогам закону не відповідає з огляду на наступне.

Як вбачається з протоколу та постанову, що у ОСОБА_1 на час проведення перевірки були відсутні будівельний паспорт, державний акт на право власності на земельну ділянку, а також що будівництво здійснювалося без повідомлення про початок виконання будівельних робіт та розпочаті у попередній період.

Разом з тим, судова колегія апеляційного суду звертає увагу, що у протоколі про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.96 КУпАП від 21 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_1 не зазначено, чи пропонували ОСОБА_1 надати пояснення з приводу вчинення адміністративного правопорушення, не зазначено саме пояснення ОСОБА_1 з приводу вчиненого адміністративного правопорушення, як і не зазначено, чи відмовився він від дачі пояснень з приводу вчиненого адміністративного правопорушення.

Також, у постанові про адміністративне правопорушення № 360/1007 від 18 листопада 2016 року відносно ОСОБА_1 не зазначені обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Пунктом 3 ч.1 ст.288 КУпАП передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.293 КУпАП, орган при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень - залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно з ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України залишити без задоволення, а постанову Тячівського районного суду Закарпатської області від 20.04.2017 року у справі №307/3318/16-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді З. М. Матковська
С. М. Кузьмич

Повний текст судового рішення виготовлено 11.10.2017 року