Справа № 520/1326/17
Суддя: Васильків О. В.
Дата ухвалення: 2017-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/1326/17
Провадження № 2-а/520/399/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2017 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Васильків О. В.

секретар судового засідання Дідур Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправними та скасування протоколу та постанови, суд, -

В С Т А Н О В И В:

01.02.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача, в якому просить визнати протиправним та скасувати протокол № ОД 031969 від 30.01.2017 року, складений поліцейським патрульної поліції м. Одеси ОСОБА_3; визнати протиправною та скасувати постанову АР 170714 від 30.01.2017 року, складену поліцейським патрульної поліції м. Одеси ОСОБА_4, притягнути до відповідальності працівників патрульної поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за незаконне затримання та позбавлення волі, незаконне застосування засобів фізичного впливу та спецзасобів відносно ОСОБА_1. При цьому позивач посилається на те, що з протоколом серії ОД 031969 від 30.01.2017 та постановою серії АР 170714 від 30.01.2017 року не згодний, та вважає їх такими, що не відповідають нормам закону. Оскільки, відповідач позбавив позивача можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, та відповідач порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, встановлений ст. ст. 278, 279 КУпАП, та незаконно затримав та застосував засоби фізичного впливу.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовну заяву підтримав та просить її задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції до судового засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, матеріали справи містять письмові заперечення на позовну заяву.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, 30.01.2017 року інспектором патрульної поліції ОСОБА_4 було винесено постанову серії АР 170714 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. /а.с. 5/.

Із дослідженої судом постанови серії АР 170714 від 30.01.2017 року вбачається, що ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, о 19.00 годині по вул. Фонтанська дорога, 52, у м. Одесі здійснив поворот ліворуч, перетнувши подвійну суцільну горизонтальну лінію дорожньої розмітки 1.3, чим порушив вимоги ПДР. Постанова містить підпис позивача про отримання копії постанови /а.с. 5/.

Крім того, 30.01.2017 року інспектором патрульної поліції ОСОБА_3 було складено протокол серії ОД 031969, з якого вбачається, що о 19.20. годині ОСОБА_1 по вул. Фонтанська дорога, 52, у м. Одесі вчинив злісну непокору законному розпорядженню поліцейського при виконанні ним службових обовязків, а саме не предявляв документи на неодноразові прохання, штовхав інспектора Саламаху О.В. та намагався зникнути з місця скоєння правопорушення, у звязку з чим притягується до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 185 КУпАП.

01.09.2017 року постановою Київського районного суду м. Одеси у справі № 520/1405/1 адміністративну справу у відношенні ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП закрито, у звязку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Таким чином, суд вважає, що звернувшись до суду 01.02.2017 року із адміністративним позовом, позивач не пропустив строк для оскарження постанови про адміністративне правопорушення.

Положеннями Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14 липня 2015 року № 596-VIII, який був прийнятий після винесення Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року по справі №25-рп/2015, внесено зміни до ст.258 КУпАП та передбачено, що скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, а саме відсутність необхідності складати адміністративний протокол, застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Крім того, даною статтею, передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху не складається навіть у разі заперечення порушника проти його вчинення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що норми статті 258 КУпАП дозволяли інспектору ППС, у даному випадку, не складати протокол про вчинення адміністративного правопорушення, та виносити постанову на місці вчинення правопорушення.

Суд враховує положення «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395.

Так, ч. 9 та 11 розділу третього «Інструкції» встановлений порядок розгляду інспектором адміністративної справи (у тому числі і на місці виявлення правопорушення): Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 24 постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ч.ч.2,4 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Ухвалою суду від 19.04.2017 року задоволено клопотання позивача про виклик та допит в якості свідків інспекторів патрульної поліції 1 роти 1 батальйону УПП у м. Одесі ДПП ОСОБА_4 та ОСОБА_3. Проте, вказана ухвала невиконана належним чином, свідки в судове засідання не зявились та пояснень не надали.

Проаналізувавши вказані обставини, суд приходить до висновку, що оскільки окрім постанови про адміністративне правопорушення, яка не є доказом у справі про адміністративне правопорушення, суд не вбачає належних доказів, у розумінні ст.251 КУпАП України, які б свідчили про вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення.

З урахуванням вказаного, приймаючи до уваги, що відповідачем не надано доказів, які б підтверджували факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП, а можливість збирання нових доказів після ухвалення постанови що оскаржується, втрачена, суд приходить до висновку, що постанова серії АР № 170714 від 30.01.2017 року, прийнята з порушенням вимог законодавства щодо її складання, у зв'язку з чим підлягає скасуванню.

При цьому, суд вважає такими, що не заслуговують на увагу доводи позивача про скасування протоколу серії ОД 031969 від 30.01.2017 року та притягнення до відповідальності працівників патрульної поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за незаконне затримання та позбавлення волі, незаконне застосування засобів фізичного впливу та спецзасобів відносно ОСОБА_1, оскільки протокол про адміністративне правопорушення не вважається рішенням суб'єкта владних повноважень в розумінні ст. 17 КАС України, а тому не підлягає оскарженню в порядку адміністративного судочинства. Крім того, відповідно до положень визначених у Розділі ІV Кодексу України про адміністративне правопорушення, не передбачено оскарження протоколу про адміністративне правопорушення, натомість передбачається оскарження та опротестування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Слід також зазначити, що відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Київського районного суду від 01.09.2017 року. у справі № 520/1405/17 вже надано оцінку правомірності складання спірного протоколу про адміністративне правопорушення та дій працівників патрульної поліції під час його складання.

При цьому, оскарження протоколу про адміністративне правопорушення після встановлення в судовому порядку вини особи у скоєнні правопорушення на підставі цього протоколу є порушенням принципу на обов'язковість судового рішення.

Оскільки працівники патрульної поліції діяли в межах наданих їм повноважень під час складання протоколу серії ОД 031969 від 30.01.2017 року, вимоги позивача в частині притягнення до відповідальності працівників патрульної поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за незаконне затримання та позбавлення волі, незаконне застосування засобів фізичного впливу та спецзасобів відносно ОСОБА_1, не підлягають задоволенню, так як необґрунтовані та недоведені.

Проаналізувавши встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, так як частково обґрунтовані та доведені.

Керуючись ст. ст. 71, 159, 161-163, 171-2 КАС України, ст. ст. 251, 283 КпАП України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1, задовольнити частково.

Скасувати Постанову серії АР № 170714, прийняту 30.01.2017 року інспектором патрульної поліції ОСОБА_4І про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. за порушення ч. 1 ст. 182 КУпАП.

В іншій частині вимог, - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Васильків О. В.