Справа № 130/1641/17
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 130/1641/17 Головуючий у 1-й інстанції: Заярний А.М.

Суддя-доповідач: Білоус О.В.

04 жовтня 2017 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білоуса О.В.

суддів: Курка О. П. Совгири Д. І.

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

позивача - ОСОБА_2

представника позивача - ОСОБА_3

представника відповідача - Бабієць Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області на постанову Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 18 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просив визнати неправомірними дії Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області щодо відмови в призначенні йому пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати для призначення пенсії за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок і виплатити йому пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середньої заробітної плати за 2013 рік, починаючи з 10 січня 2017 року.

Постановою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 18 серпня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено в повному обсязі.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Зокрема, в апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи, що у своїй сукупності призвело до неправильного її вирішення.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні заперечили проти доводів апеляційної скарги, у зв'язку з чим просили залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача та представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, починаючи з 28.11.2008 року, перебуває на обліку в Жмеринському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Вінницької області та отримує пенсію за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», при обчисленні якої застосовано показник середньої заробітної плати в галузях економіки за 2007 рік - 1197,91 грн.

01.12.2010 року відповідачем на підставі поданої позивачем заяви про перерахунок пенсії в зв'язку зі збільшенням трудового стажу та заробітної плати, проведено перерахунок пенсії, при якому була врахована середня заробітна плата в галузях економіки за 2007 рік.

Постановою Жмеринського міськрайонного суду від 28.02.2011 року відповідача було зобов'язано здійснити перерахунок пенсії позивача за період з 01.12.2010 року із розрахунку розміру середньої заробітної плати в галузях економіки за 2009 рік - 1650,43 грн.

11.02.2014 року відповідачем на підставі заяви позивача про перерахунок його пенсії в зв'язку зі звільненням, та у зв'язку з досягненням ним 60 років, проведено перерахунок пенсії з 09.01.2014 року.

Вважаючи, що при обчисленні пенсії за віком було невірно застосовано показник середньої заробітної плати за 2009 рік, замість середньої заробітної плати за 2013 рік, позивач 14.06.2017 року звернувся до відповідача з заявою про застосування при перерахунку пенсії за віком середньої заробітної плати, яка визначена за 2013 рік.

Листом від 27.06.2017 року № 55/Я-7 Жмеринське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області повідомило позивача про відсутність підстав для застосування коефіцієнту середньої заробітної плати за 2013 рік при перерахунку пенсії, починаючи з 01.03.2014 року, оскільки перерахунок його пенсії було проведено на підставі п. 3.4 ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Водночас, позивачу було роз'яснено, що застосування середньої заробітної плати, визначеної ч. 2 ст. 40 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", при обрахунку розміру пенсії передбачено лише при переведенні вперше з одного виду пенсії на інший у разі якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менше як 24 місяці страхового стажу.

Відповідач у вказаному листі акцентував увагу позивача на той факт, що ним заява до управління Пенсійного фонду про відповідний перехід з пенсії за вислугу років на пенсію за віком при досягненні пенсійного віку відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" не подавалась.

Позивач, не погоджуючись з діями відповідача, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції, дійшовши висновку, що 11.02.2014 року позивач вперше звернувся до відповідача для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зазначив, що в даному випадку має застосовуватися середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, як це передбачено статтею 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, а також порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам визначає Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 року (далі Закону - № 1058-IV).

У частині першій статті 9 вказаного Закону передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами даного Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону № 1058-IV.

Відповідно до ст. 40 Закону № 1058-IV, визначено, що середня заробітна плата, яка застосовується для обчислення пенсії - це середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Перерахунок пенсій у зв'язку із збільшенням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, та страхового стажу регулюються статтею 42 Закону № 1058-IV. Зокрема частиною четвертою вказаної статті визначено, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї статті, здійснюється не раніше дня, що настає за днем, по який обчислено страховий стаж під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Частина перша статті 40 Закону № 1058-IV передбачає, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Згідно з ст. 45 Закону № 1058-IV за загальним правилом пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Як було встановлено судовою колегією в ході розгляду даної справи та не заперечувалось представниками а ні позивача, а ні відповідача, ОСОБА_2 наданим йому правом щодо переходу з одного виду пенсії на інший не скористався. Зокрема, з відповідною заявою до органів пенсійного фонду він не звертався.

Зокрема, оглядаючи матеріали пенсійної справи позивача, судовою колегією встановлено, що звертаючись до відповідача в лютому 2014 року, позивачем було подано заяву про перерахунок пенсії в зв'язку з досягненням ним пенсійного віку та його звільненням, внаслідок чого відповідно до розпоряджень Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області № 147800 від 14.02.2014 року та № 147800 від 13.03.2014 року позивачу було проведено перерахунок пенсії, яку він отримує за вислугу років, у зв'язку із зміною стажу та звільненням.

В даному випадку, висновки суду першої інстанції щодо того, що з 11.02.2014 року позивач вперше звернувся до відповідача для призначення пенсії по віку відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» внаслідок чого мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом є помилковими та передчасними. До того ж, а ні матеріали справи, а ні матеріали пенсійної справи ОСОБА_2 жодних належних та допустимих доказів в підтвердження вказаного висновку суду першої інстанції не містять.

Водночас, судова колегія апеляційної інстанції вважає безпідставними та необгрунтованими посилання суду першої інстанції на правові позиції Верховного Суду України, викладені у рішенні від 31.03.2015 року № 21-612а14, оскільки правовідносини, що були предметом розгляду в межах вказаної справи стосуються пенсійного забезпечення військовослужбовців, що здійснюється за нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Правова позиція Верховного Суду України не може бути застосована до даних правовідносин, що є предметом розгляду в межах даної справи.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, внаслідок чого при вирішенні даного публічно-правового спору помилково встановлені фактичні обставини справи та надано їм неналежну правову оцінку, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

В силу п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області задовольнити повністю.

Постанову Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 18 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії скасувати.

Прийняти нову постанову.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 09 жовтня 2017 року.

Головуючий Білоус О.В.

Судді Курко О. П. Совгира Д. І.