Справа № 818/1364/17
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2017 р. Справа № 818/1364/17

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Прилипчука О.А.,

за участю секретаря судового засідання - Волкової Ю.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 818/1364/17

за позовом ОСОБА_3

до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області

третя особа - Міськрайонне управління Держгеокадастру у м. Суми та Сумському районі

про визнання дій протиправними, скасування відмови та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (далі - позивач, ОСОБА_3.) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (далі - відповідач, ГУ Держгеокадастру), третя особа - Міськрайонне управління Держгеокадастру у м. Суми та Сумському районі, в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача та скасувати відмову Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, викладену в листі П- - 4966-2271/6-17 від 13.05.2017 про відмову у надаванні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2.0 га за рахунок земель запасу, сільськогосподарського призначення, державної власності, пасовища, розташованих в адміністративних межах Низівської селищної ради Сумського району Сумської області. За межами населеного пункту смт. Низи;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Сумській області, повторно розглянути клопотання № 4966 від 14.04.2017 та надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність, для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2.0 га за рахунок земель запасу, сільськогосподарського призначення, державної власності, пасовища, розташованих в адміністративних межах Низівської селищної ради Сумського району Сумської області. За межами населеного пункту смт. Низи.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2.0 га за рахунок земель запасу, сільськогосподарського призначення, державної власності, пасовища, розташованих в адміністративних межах Низівської селищної ради Сумського району Сумської області, за межами населеного пункту смт. Низи, але отримав від відповідача відповідь, в якій зазначалося, що земельна ділянка, на яку претендує позивач, розпорядженням голови Сумської районної державної адміністрації виділена іншій особі.

Позивач вважає, що рішення Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, викладене в листі П--4966-2271/6-17 від 13.05.2017 є неправомірним та безпідставним, а інформація, викладена у листі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області не відповідає дійсності, оскільки відсутній договір оренди на таку ділянку і докази фактичної розробки технічної документації.

Крім того, представник позивача просить суд врахувати відповідь Сумської районної державної адміністрації від 29.05.2017, яку було надано на запит ОСОБА_3, з якої свідчить, що договір оренди на дану земельну ділянку не укладався (відсутній).

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала, просила суд відмовити у його задоволенні.

У письмовому запереченні відповідач посилається на наявність розпорядження голови Сумської районної державної адміністрації від 05.05.2006 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо земельних ділянок земель запасу та резервного фонду (ріллі) для сільськогосподарського призначення загальною площею 191,8071 га ріллі на території Низівської селищної ради. З посиланням на зазначене Розпорядження Сумської РДА відповідач дійшов висновку, що земельна ділянка на яку претендує позивач виділена іншій особі. Дана обставина на переконання відповідача є правомірною підставою для відмови ОСОБА_3 у задоволенні його заяви від 14.04.2017.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що 14.04.2017 ОСОБА_3 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель запасу, сільськогосподарського призначення державної власності розташованих в адміністративних межах Низівської селищної ради Сумського району Сумської області, за межами населеного пункту смт. Низи (а.с.12).

Листом № П--4966-2271/6-17 від 13.05.2017 Головне управління Держгеокадастру у Сумській області відмовило ОСОБА_3 у задоволенні його заяви, мотивуючи відмову тим, що відповідно до інформаційної довідки, виданої Міськрайонним управлінням у м. Сумах та Сумському районі від 11.05.2017 №168/01-17 (а.с. 19) земельна ділянка, яка планується до відведення, розпорядженням голови Сумської районної адміністрації виділена іншій особі (а.с.15).

Позивач не погодився з такою відповіддю відповідача та 17.05.2017 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області з проханням надати довідки, на підставі яких було відмовлено ОСОБА_3 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель запасу, сільськогосподарського призначення державної власності розташованих в адміністративних межах Низівської селищної ради Сумського району Сумської області, за межами населеного пункту смт. Низи (а.с.16).

22.05.2017 Головне управління Держгеокадастру у Сумській області на виконання заяви ОСОБА_3 від 17.05.2017 надало позивачу Інформаційну довідку Міськрайонного управління Держгеокадастру у м. Сумах та Сумському районі (а.с. 18, 19).

В зазначеній Інформаційній довідці Міськрайонного управління Держгеокадастру у м. Сумах та Сумському районі від 11.05.2017 № 168/01-17 (а.с. 19) йдеться про те, що на даний масив було розпорядження голови Сумської РДА від 05.05.2016 № 336 про затвердження технічної документації для сільськогосподарського призначення (оренда). При цьому Міськрайонне управління Держгеокадастру у м. Сумах та Сумському районі зазначає, що інформація про надання у власність чи користування земельної ділянки в Управління відсутні, документи, що підтверджують право власності чи користування земельною ділянкою також відсутні.

22.05.2017 позивач звернувся Сумської районної державної адміністрації з запитом на отримання публічної інформації щодо наявності розпорядження голови Сумської районної державної адміністрації від 05.05.2006 № 336 про затвердження технічної документації для сільськогосподарського призначення (оренда), за рахунок земель запасу державної власності, пасовища за межами населеного пункту на території Низівської селищної ради Сумського району Сумської області ( а.с.22).

29.05.2017 за вих. №20/12-1361 Сумською РДА було надано позивачу відповідь (а.с. 25) , відповідно до якої позивача повідомлено, що згідно прийнятого розпорядження Голови Сумської РДА від 05.05.2006 № 336 "Про затвердження технічної документації із землеустрою, щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки" (а.с. 26) затверджено технічну документацію із землеустрою, щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки земель запасу та резервного фонду (ріллі) для сільськогосподарського призначення загальною площею 191,8071 га ріллі на території Низівської селищної ради.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд виходить з наступного.

Правове регулювання земельних відносин регулюється Конституцією України, нормами Земельного кодексу України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Земельні відносини, що виникають при використанні надр, лісів, вод, а також рослинного і тваринного світу, атмосферного повітря, регулюються цим Кодексом, нормативно-правовими актами про надра, ліси, води, рослинний і тваринний світ, атмосферне повітря, якщо вони не суперечать цьому Кодексу. (ст. 3 Земельного кодексу України).

Відповідно до ст. 4 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Згідно ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі:

а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян;

б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

4. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Частина 6 статті 118 ЗК України встановлено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до ч. 7 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Згідно ч.4 ст. 122 ЗК України, Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Як встановлено судом, ОСОБА_3, в дотримання вимог ст. 118 ЗК України, звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель запасу, сільськогосподарського призначення державної власності розташованих в адміністративних межах Низівської селищної ради Сумського району Сумської області, за межами населеного пункту смт. Низи (а.с.12), але отримав відмову у зв'язку з тим, що земельна ділянка, яка планується до відведення, розпорядженням голови Сумської районної адміністрації виділена іншій особі (а.с.15).

Як вбачається з листа від 13.05.2017 № П--4966/2271/6-17 в.о. начальника головного управління Держгеокадастру у Сумській області, ОСОБА_3 відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність у зв'язку з Розпорядженням голови Сумської РДА про виділення земельної ділянки іншій особі (а.с.15).

В той же час, згідно інформаційної довідки, Міськрайонного управління Держгеокадастру у м. Сумах та Сумському районі від 11.05.2017 №168/01-17 (а.с.19), землі, за рахунок яких планується формування земельної ділянки відносяться до категорії земель сільськогосподарського призначення; форма власності на землю - державна; інформація про надання у власність чи користування земельної ділянки, зазначена у викопіюванні, прикладеному до звернення ОСОБА_3, в Управління відсутня. В свою чергу Управління повідомило, що документи які підтверджують право власності чи право користування земельною ділянкою в Управління відсутні.

Крім того, суд також наголошує, що відповідачем не доведено, що на час звернення ОСОБА_3 із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою земельної ділянки, яка розташована за межами населених пунктів на території Низівської селищної ради Сумського району Сумської області, зазначена ділянка була передана у власність або користування іншій особі.

Таким чином, посилання відповідача, як на підставу для відмови у наданні дозволу ОСОБА_3 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, на те, що відповідна земельна ділянка виділена іншій особі, не відповідає дійсним обставинам. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідачем не надано до суду жодних доказів на підтвердження своєї позиції у даній справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Головне управління Держгеокадастру у Сумській області, як суб'єкт владних повноважень, не довело правомірності свого рішення щодо відмови ОСОБА_3 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, викладеному в листі від 13.05.2017 №П--4966-2271/6-17.

Таким чином, суд приходить до висновку про протиправність рішення відповідача щодо відмови ОСОБА_3, викладеного у листі від 13.05.2017 № П--4966-2271/6-17, у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Зважаючи на викладене, позовна вимога щодо скасування рішення Головного управління Держгеокадастру у Сумській області викладене в листі від 13.05.2017 № П--4966-2271/6-17 та вимога позивача щодо зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Сумській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 № 4966 від 14.04.2017 року (у строки визначені ст.118 Земельного кодексу України) є правомірними, обґрунтованими і, відповідно, підлягають задоволенню.

Стосовно вимог про зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Сумській області надати ОСОБА_3 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Низівської селищної ради Сумського району Сумської області згідно заяви від 14.04.2017, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно Рекомендацій Комітету Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Аналогічна правова позиція підтверджується і постановою Вищого адміністративного суду України від 21.10.2010 року № П-278/10 де встановлено, що з огляду на положення Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Водночас, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31.07.2014 року у справі № К/800/62158/13 встановлено, що суд не може підміняти державний орган рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Отже, адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Таким чином, у задоволенні вимоги ОСОБА_3 про зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Сумській області надати позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення державної власності, розташованих в межах Низівської селищної ради Сумського району Сумської області, за межами населеного пункту, суд відмовляє.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, третя особа - Міськрайонне управління Держгеокадастру у м. Суми та Сумському районі про визнання дій протиправними, скасування відмови та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, викладене в листі П--4966-2271/6-17 від 13.05.2017, про відмову ОСОБА_3 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2.0 га за рахунок земель запасу, сільськогосподарського призначення, державної власності, пасовища, розташованих в адміністративних межах Низівської селищної ради Сумського району Сумської області, за межами населеного пункту смт. Низи.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Сумській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 № 4966 від 14.04.2017 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність, для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2.0 га за рахунок земель запасу, сільськогосподарського призначення, державної власності, пасовища, розташованих в адміністративних межах Низівської селищної ради Сумського району Сумської області, за межами населеного пункту смт. Низи.

В іншій частині позову - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складений та підписаний 12.10.2017.

Суддя О.А. Прилипчук