Справа № 127/14729/17
Суддя: Романюк Л. Ф.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/678/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2017 р. м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Романюк Л.Ф.,

при секретарі Курутіній О.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2М.ю

третьої особи ОСОБА_3,

представника третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 про скасування постанов,-

Встановив:

Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці звернулось до суду з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 про скасування постанов.

Позов мотивовано тим, що 06.07.2017 року представник управління Пенсійного фонду України у місті Вінниці ознайомився з матеріалами виконавчого провадження ВП № 48012145 з виконання виконавчого листа № 232/1608/12 про зобовязання управління провести перерахунок пенсії ОСОБА_5 при переведенні із наукової пенсії на пенсію за віком з 05.07.2011 року згідно з вимогами ст.24, ч.2, ч.4 ст.25, ч.1 ст.27, ч.2 ст.40, ч.1 ст.45 ч. 3 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» при цьому: відновити ОСОБА_5 індивідуальний коефіцієнт заробітної плати для обчислення її пенсії величиною 2,45214 за період трудового стажу 415 місяців до 19.07.1993 року; оцінку одного року страхового стажу, що визначена в 1,35 % застосувати лише до одного місяця стажу у системі персоніфікованого обліку з 01.06.2011 року по 30.06.2011 року; двоскладовою формулою розрахунку обчислити ОСОБА_5 пенсію за віком за 415 місяців до 19.07.1993 року і за один місяць з 01.06.2011 року по 30.06.2011 року в системі персоніфікованого обліку; виплатити ОСОБА_5 різницю між фактично отриманою пенсією та належною до виплати пенсією згідно зі ст.ст.24, ч.2 ч.4 ст.25, ч.1 ст.27, ч.2 ст.40, ч.1 ст.45 ч.3 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 05.07.2011 року по день перерахунку.

У ході такого ознайомлення, управління дізналося про порушення своїх прав та законних інтересів у зв'язку з винесенням постанови начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 22.06.2017 року про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, виходячи із її змісту та мотивації.

Постанова начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 22.06.2017 року на думку позивача не містить будь-якого обґрунтування щодо підстав, з яких скасовано правомірну постанову про закінчення виконавчого провадження.

Крім того, начальник відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного ТУЮ у Вінницькій області не зазначив які саме державним виконавцем порушено норми чинного законодавства при винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, а лише зазначив, що постанова винесені передчасно, що не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Начальником відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області у своїй постанові про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 22.06.2017 року на думку позивача обґрунтовано правомірність закінчення виконавчого провадження ВП №48012145. Начальник відділу у постанові про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 22.06.2017 року зауважує, що Департаментом соціальної політики Вінницької міської ради (спеціалістом у виконавчому провадженні) надано звіт №08-00-019-26886 від 02.09.2015 року про недоцільність перерахунку пенсії, в звязку з її зменшенням після перерахунку.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним в ньому та просила суд його задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала та просила суд відмовити в його задоволенні.

Третя особа ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні просили в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про залишення позову без задоволення виходячи з наступного.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що відповідно до постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 07.04.2015 року управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці було зобов'язано провести перерахунок пенсії ОСОБА_5 при переведенні із наукової пенсії на пенсію за віком з 05.07.2011 року згідно з вимогами ст.24, ч.2, ч.4 ст.25, ч.1 ст.27, ч.2 ст.40, ч.1 ст.45 ч.3 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» при цьому: відновити ОСОБА_5 індивідуальний коефіцієнт заробітної плати для обчислення її пенсії величиною 2,45214 за період трудового стажу 415 місяців до 19.07.1993 року; оцінку одного року страхового стажу, що визначена в 1,35 % застосувати лише до одного місяця стажу у системі персоніфікованого обліку з 01.06.2011 року по 30.06.2011 року; двоскладовою формулою розрахунку обчислити ОСОБА_5 пенсію за віком за 415 місяців до 19.07.1993 року і за один місяць з 01.06.2011 року по 30.06.2011 року в системі персоніфікованого обліку; виплатити ОСОБА_5 різницю між фактично отриманою пенсією та належною до виплати пенсією згідно зі ст.ст.24, ч.2 ч.4 ст.25, ч.1 ст.27, ч.2 ст.40, ч.1 ст.45 ч.3 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 05.07.2011 року по день перерахунку.

На виконання вищевказаної постанови було судом видано виконавчий лист та управлінням державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області відкрито виконавче провадження ВП №48012145.

В ході проведення виконавчих дій управлінням Пенсійного фонду України в місті Вінниці надано державному виконавцю лист про недоцільність виконання рішення суду, оскільки при застосуванні норм зазначених в постанові Вінницького міського суду Вінницької області від 07.04.2015 року, розмір пенсії ОСОБА_5 значно зменшиться та Департаментом соціальної політики Вінницької міської ради надано звіт № 08-00-019-26886 від 02.09.2015 року про недоцільність перерахунку пенсії.

Постановою про закінчення виконавчого провадження від 08.06.2016 року державним виконавцем Сінгаєвською О.М. виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа 232/1608/12, виданого 02.07.2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області закрито в звязку з недоцільністю застосування рішення суду, так як після перерахунку пенсії ОСОБА_5 розмір її пенсії зменшиться до 1049 грн.(а.с.20-21).

Постановою начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 22.06.2017 року було скасовано постанову головного державного виконавця від 08.06.2016 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 48012145, оскільки винесена передчасно та без урахування вимог ст..ст. 75, 89 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.8,9).

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 255 цього Кодексу постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Згідно частини 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною 1 статті 6 цього Закону державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч.1, 2 ст. 75 Закон України «Про виконавче провадження» після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Крім того, виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950року.

Відповідно до практики Європейського суду, право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне. обов"язкове для виконання судове рішення залишилося невиконаним.

Виконання рішення, винесеого будь-яким судом, має розглядатись як невід"ємна чатина "судового процесу" для цілей ст. 6 Конвенції ( Рішення у справі "горнсбі проти Греції" від 19.03.1997р.

Європейським судом з приводу обов"язковості судових рішень було постановлене "пілотне" рішення "ОСОБА_6 проти України" від 15.10.2009р.

Суд зазначає. що ця справа стосується існуючої проблеми, яка постійно нагадує про себе, породжуючи порушення Корнвенції, які найчастіше виявляє Суд у справах проти України; більше ніж половина рішень, винесених Судом у справах проти України, стосуються питання тривалого невиконання остаточних судових рішень, відповідальність за які несуть органи влади України.

Органи Пенсійного фонду, з огляду на викладене, не наділені повноваженням на свій розсуд вирішувати питання доцільності чи то недоцільності виконання рішення суду.

За викладених обставин, оскільки рішення суду є обов»язковим до виконання, що передбачено ст.124 Конституції України та закриття виконавчого провадження з виконання рішення суду є неправомірним, так як рішення залишилось не виконаним, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне в задоволенні позову управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 про скасування постанов відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9,1 8, 69-71, 93, 94, 97, 99, 100, 102, 104, 158-163 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

В позові управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 про скасування постанов - відмовити.

Постанова може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: