Справа № 821/640/17
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2017-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2017 р.м.ОдесаСправа № 821/640/17

Категорія: 8.3.13 Головуючий в 1 інстанції: Бездрабко О.І.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Золотнікова О.С., Скрипченка В.О.,

при секретарі Нехожиній О.О.,

за участю представника позивача Ярової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 14 червня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Новокаховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

25.04.2017 року ОСОБА_2 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області, в якому просив суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №782-13 від 04.11.2016 року про визначення суми грошового зобов'язання зі сплати орендної плати з фізичних осіб у розмірі 356 815,28 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірне рішення податкового органу є неправомірним, оскільки нарахування грошових зобов'язань з орендної плати було здійснено на підставі договору оренди, який, в свою чергу, не було зареєстровано в установленому законодавством порядку. До того ж, позивач зазначив, що вказаний договір оренди фактично був визнаний не вчиненим рішенням суду від 17.03.2017р., тобто не створює для сторін жодних юридичних наслідків, а отже і спірне податкове повідомлення-рішення від 04.11.2016р. є неправомірним.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 14 червня 2017 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду 1-ї інстанції, представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Ярова С.В., 03.07.2017 року подала апеляційну скаргу, в якій зазначила, що судом, при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми матеріального і процесуального права та просила скасувати постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 14.06.2017 року та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши суддю - доповідача, виступ представника позивача та перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність належних підстав для їх задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

23.08.2016р. між ОСОБА_2 (орендар) та Новокаховською міською радою Херсонської області (орендодавець) укладено договір оренди земельної ділянки несільськогосподарського призначення (за функцією використання - землі промисловості) площею 2,3570 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Договір укладено строком на 3 роки, т.б. до 21.07.2019 р.

Згідно п.5 вказаного договору оренди, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 10739670,5 грн., що також підтверджується витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку вказаної земельної ділянки від 23.08.2016р. №1066/86-16 відділу Держгеокадастру у м. Новій Каховці Херсонської області ГУ Держгеокадастру у Херсонській області.

Пунктами 9-11 цього ж договору встановлено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, у розмірі 9,5 % від нормативної грошової оцінки землі (згідно рішення 76-ї сесії Новокаховської міської ради 6-го скликання №1936 від 05.02.2015р. «Про ставки орендної плати за землю на території м. Нова Каховка на 2015-2016 роки») в сумі 1020268,7 грн. на рік. Обчислення розміру орендної плати на земельну ділянку здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством. Орендна плата вноситься щомісячно у розмірі 1/12 частини річної орендної плати.

Пунктом 43 договору оренди також передбачено, що цей договір набирає чинності після його підписання сторонами та державної реєстрації.

Вказаний договір оренди зареєстровано в Державному реєстрі речових прав 26.08.2016р., номер запису про інше речове право 16122969 (рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки індексний номер 31139960).

04.11.2016р. Новокаховською ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області прийнято податкове повідомлення-рішення №782-13, яким ОСОБА_2 визначено суму податкового зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб за 2016 рік в розмірі 356815,28 грн.

Не погоджуюсь із таким рішенням податкового органу, позивач оскаржив його до суду.

Вирішуючи справу по суті та відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості та недоведеності позовних вимог, а також відповідно, з правомірності спірного рішення відповідача.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх обгрунтованими, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України та ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування» встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст.67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, встановлених законом.

Відповідно до змісту ст.ст.1,78 Земельного кодексу України, земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній і державній власності та є, в свою чергу, основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною Держави.

Згідно із приписами ст.ст.3,4 ЗК України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, Законами України «Про землеустрій» і «Про оренду землі», а також прийнятими відповідно до них іншими нормативно-правовими актами.

Як слідує з п.п.14.1.147 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, «плата за землю» - обов'язків платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

А як вбачається з положень ст.21 Закону України «Про оренду землі» №161-XIV, «орендна плата за землю» - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Підпунктом 14.1.136 п.14.1 ст.14 ПК України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Як передбачено п.288.1 ст.288 ПК України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (п.п.288.2,288.3,288.4 ПКУ).

У відповідності до приписів п.287.1 ст.287 ПК України, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Так, статтею 125 Земельного кодексу України, передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки дійсно виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про оренду землі», об'єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не передбачене законом.

Як встановлено ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004р. №1952-IV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав.

Згідно ч.1 ст.12 цього ж Закону №1952-IV, Державний реєстр прав містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об'єкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій.

Приписами ч.5 ст.12 Закону №1952-IV визначено, що відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зареєстрованих у Державному реєстрі прав, вчиняються на підставі відомостей, що містяться в цьому реєстрі.

Так, як встановлено колегією суддів з матеріалів справи та вже зазначалося вище, 23.08.2016р. між позивачем ОСОБА_2 (який є власником будівель, які знаходяться на спірній земельній ділянці) та Новокаховською міськрадою Херсонської області був укладений договір оренди земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 2,3570 га (кадастровий НОМЕР_1), яка знаходиться в АДРЕСА_1

При цьому, слід звернути увагу, що вказаний вище договір оренди земельної ділянки від 23.08.2016р. містить відомості про його реєстрацію в Державному реєстрі речових прав від 26.08.2016р., номер запису про інше речове право - №16122969, т.б. він набрав чинності у встановленому порядку ст.125 ЗК України та п.43 вказаного договору.

Як вказувалося вище, даний договір оренди було укладено строком на 3 роки до 21.07.2019р., але, 14.11.2016р. сторони, за взаємною згодою, розірвали зазначений договір, що підтверджується наявною в матеріалах справи угодою №357-14/12.

В подальшому, як вже зазначалось вище, на підставі договору оренди від 23.08.2016р. Новокаховська ОДПІ своїм податковим повідомленням-рішенням від 04.11.2016р. №782-13 визначила ОСОБА_2 податкове зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб за 2016 рік в розмірі 356 815,28 грн., т.б. фактично в розмірі несплаченої позивачем, як орендарем, орендної плати.

Що ж стосується тверджень позивача ОСОБА_2, із посиланнями на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 17.03.2017р. (по ц/справі №661/26/17), про те, що оскільки цей договір оренди від 23.08.2016р. не був належним чином зареєстрованим, а тому вважається не вчиненим, є необґрунтованими та недоведеними, оскільки ці твердження не підтверджуються жодними належними і беззаперечними доказами та взагалі повністю спростовуються встановленими судами обох інстанцій фактичними обставинами, а саме: інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 25.05.2017р. №88041192, від 14.06.2017р. №89570769, з яких, в свою чергу, вбачається факт державної реєстрації цього договору оренди земельної ділянки, укладеного 23.08.2016р. між ОСОБА_2 та Новокаховською міською радою Херсонської області.

До того ж, з матеріалів справи видно, що державну реєстрацію цього договору було здійснено на підставі рішення державного реєстратора відділу реєстрації Новокаховської міської ради Херсонської області ОСОБА_3 від 30.08.2016р. індексний номер 31139960.

Також, слід зазначити й про те, що зі змісту вказаного рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 17.03.2017р. по ц/справі №661/26/17 (яке, до речі взагалі ніяким чином не завірене і не має відмітки про набрання законної сили) вбачається, що питання щодо визнання договору оренди від 23.08.2016р. недійсним чи неукладеним цим судом по суті взагалі не розглядалося, таких позовних вимог позивач не заявляв, а, в свою чергу, лише просив стягнути з Новокаховської міської ради нібито фактично сплачені ним кошти в якості орендної плати за цю земельну ділянку в сумі 356 815,28 грн. (хоча в судовому засіданні суду 2-ї інстанції 27.09.2017р. представник позивача заявила, що позивач орендну плату взагалі не вносив), в чому йому було відмовлено на підставі відсутності самого факту сплати ним цих коштів, хоча і при цьому в мотивувальній частині рішення, не зважаючи на предмет позову та позовні вимоги, судом зроблено висновок про те, що нібито даний договір оренди фактично є неукладеним правочином, який, в свою чергу, в даному випадку не є преюдиційним у розумінні ст.72 КАС України для адміністративного суду (1-ї та 2-ї інстанцій), який розглядає дану справу №821/640/17, так як у цих справах різні обставини, відповідачі, предмет позову і позовні вимоги.

До того ж, в ході розгляду вказаної вище цивільної справи №661/26/17, на яку посилається позивач, інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 25.05.2017р. №88041192 і від 14.06.2017р. №89570769 (надані до суду по даній справі податковим органом), місцевим судом не досліджувалися і відповідно, їм не надавалася будь-яка правова оцінка.

Крім того, необхідно вказати ще і про той факт, що позивач фактично не заперечує і не ставить під сумнів саму суму податкового зобов'язання з орендної плати за землю, яка нарахована контролюючим органом відповідно до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 04.11.2016р. №782-13, що, в свою чергу, також підтверджується вказаним вище його позовом до Новокаховської міської ради про повернення суми орендної плати за неукладеним правочином в розмірі 356815,28 грн. та поясненнями його представника в судовому засіданні.

Отже, враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до аналогічного, що і суд 1-ї інстанції висновку, що нарахування за податковим повідомленням-рішенням від 04.11.2016р. №782-13 ОСОБА_2 орендної плати з фізичних осіб в сумі 356815,28 грн. здійснено на підставі належним чином зареєстрованого договору оренди земельної ділянки від 23.08.2016р., а отже і оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято контролюючим органом правомірно.

До того ж, ще слід зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.11,71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.200 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову окружного суду - без змін.

Керуючись ст.ст.195,196,198,200,205,206,254 КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 14 червня 2017 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Ю.В. Осіпов

Судді: О.С. Золотніков

В.О. Скрипченко