Справа № 686/10583/17
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2017-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/10583/17

Головуючий у 1-й інстанції: Мороз В.О.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

28 вересня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання суб'єкта владних повноважень до вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В :

В червні 2017 року ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області (далі Хмельницьке ОУПФУ) про визнання дій протиправними та зобов'язання суб'єкта владних повноважень до вчинення певних дій.

Постановою Красилівського районного суду Хмельницької області від 23 червня 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись з даною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

За приписами п.1 ч.1 ст.197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Судом першої інстанції встановлено, що 01.01.2017 року ОСОБА_2 виповнилося 55 років. Маючи загальний стаж роботи понад 27 років, з яких понад 20 років відпрацював трактористом, він 06.03.2017 року звернувся до Хмельницького ОУПФУ з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до п."в" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Рішенням відповідача від 25.05.2017 року № 6984/05, позивачу відмовлено у призначенні пенсії, оскільки до його загального стажу роботи зараховано лише 25 років 10 місяців 19 днів, а до пільгового--19 років 2 місяці 15 днів.

Позивач, вважаючи таку відмову неправомірною, звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, при ухваленні оскаржуваної постанови дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог ОСОБА_2 та наявність підстав для їх задоволення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Згідно з п. «в» ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII, право на пенсії за віком на пільгових умовах мають трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців.

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз'яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року №7. До трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в між польовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії „тракторист-машиніст", запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення. Для призначення пенсії на пільгових умовах марка трактора, на якому працює тракторист-машиніст, значення не має.

За статтею 56 Закону N 1788-XII до стажу роботи зараховується робота в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і перерв. Під час обчислення стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Відповідно до ч.1 ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту», час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Згідно з пунктом 109 Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого постановою ОСОБА_3 Міністрів СРСР від 03.08.1972 року, при призначенні пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах служба в складі Збройних Сил СРСР і перебування в партизанських загонах, служба в військах і органах ВЧК, ОГПУ, НКВС, НКДБ, МДБ, Комітету державної безпеки СРСР, Міністерства охорони громадського порядку СРСР, міністерств охорони громадського порядку союзних республік, Міністерства внутрішніх справ СРСР, міністерств внутрішніх справ союзних республік, служба в органах міліції прирівнюється за вибором особи, яка звертається за пенсією, до роботи, яка передувала службі чи безпосередньо слідувала за нею. При цьому зазначені періоди враховуються в розмірі, який не перевищує наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах чи пільгових розмірах.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про загальний військовий обов'язок i військову службу" зі змінами внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо зарахування до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, часу проходження строкової військової служби" від 2 червня 2005 року N 2636-IV, час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до п.2 постанови ОСОБА_3 Міністрів СРСР від 21 квітня 1975 року N 310 "Про трудові книжки колгоспників (була чинна на час внесення записів до трудової книжки позивача до 1991 року) установлено, що трудова книжка колгоспника являється основним документом про трудову діяльність членів колгоспу.

Згідно зі статтею 62 Закону N 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.74 N 162, Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 N 58 та Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці та соцполітики N 259/34/5 від 08.06.2001 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок).

Пунктом 1 Порядку встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п. 11 Порядку, для підтвердження стажу роботи заявник подає до органу ПФУ за місцем свого проживання ряд документів, перелік яких визначений цим пунктом, в тому числі: заяву про підтвердження стажу роботи, довідку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, або інші документи, що підтверджують факт припинення юридичної особи (в тому числі архівні); трудову книжку; документи, видані архівними установами (довідку про заробітну плату, копії документів для проведення атестації робочих місць, копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати). У разі необхідності, заявник може подавати і інші документи, які можуть підтверджувати виконання робіт, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Відповідно до п.17 Порядку, за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Згідно з п. 18 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній за відсутності документів про наявний трудовий стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи. організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Як встановлено із довідки № 15 від 02.10.1996 року, виданої колгоспом "Заповіт Леніна", довідки № 109 від 09.03.2017 року, виданої ДНЗ "Лісоводський професійний аграрний ліцей" та військового квитка НК №4365032, що належить ОСОБА_2 (а.с.13-14), останній з 01.07.1979 року по 31.08.1979 року працював у колгоспі села Завадинці Городоцького району Хмельницької області; з 01.09.1979 року по 29.04.1980 року--навчався на тракториста, а 14.05.1980 року по 17.05.1982 року служив в армії; а після служби знову повернувся на роботу в колгосп де пропрацював з 01.07.1982 року по 31.12.1983 року.

Отже, зважаючи на те, що перерва між днем закінчення навчання позивачем і днем зарахування його на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців та що на момент призову на строкову військову службу він працював за професією тракториста, до його пільгового стажу необхідно врахувати періоди з 01.09.1979 року по 29.04.1980 року; з 14.05.1980 року по 17.05.1982 року та з 01.07.1982 року по 31.12.1983 року.

Також згідно відомостей трудової книжки колгоспника УКР № 0195848, виданої на ім'я ОСОБА_2, він працював трактористом: з 10.01.1984 року по 29.01.2004 року в колгоспі ім. Орджонікідзе с. Редвинці Хмельницького району (правонаступники КСП ім. Шевченко, СК «Світанок»).

При дослідженні записів в трудовій книжці позивача за вищезазначені періоди роботи, судом апеляційної інстанції встановлено, що графи щодо відомостей про роботу, кількість відроблених людино-днів на рік, встановлений мінімум трудоднів, зарахування їх в стаж роботи, відомості про нараховану зарплату, внесені відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.74 року N 162, Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року N 58 та Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці та соцполітики N 259/34/5 від 08.06.2001 року.

Разом з тим, судом апеляційної інстанції із записів в трудовій книжці також встановлено, щов деяких роках вищезазначеного періоду позивач не повністю виконував встановлений мінімум трудової участі в громадському господарстві.

Відповідно до ч.2 ст.56 Закону № 1788-XII, при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Зважаючи на те, що відповідачем не надано жодного доказу про те, що позивач не виконував трудовий мінімум без поважних причин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність зарахування до пільгового стажу ОСОБА_2 періоду роботи з 10.01.1984 року по 29.01.2004 року.

Також судом з трудової книжки позивача встановлено, що з 03.02.2004 року по 16.11.2005 року, 01.05.2006 року по 01.12.2006 року та з 25.05.2007 року по 23.07.2007 року працював на посаді тракториста в агровиробничому приватно-орендному підприємстві "Злагода".

Вищезазначені записи в трудовій книжці ніким не оскаржувались та не визнавались в судовому порядку недійсними.

Також, судом першої інстанції під час розгляду справи в відкритому судовому засіданні буди допитані свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які показали, що позивач в спірний період роботи працював на посаді тракториста.

Таким чином, на підставі доказів, наданих позивачем, судом першої інстанції вірно встановлено те, що він на момент звернення до відповідача з заявою про призначення пенсії мав достатньо загального та спеціального стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

В свою чергу, відповідач не надав суду жодного доказу, який би спростував твердження позивача.

Стосовно відмови відповідача в зарахуванні до пільгового стажу періоду з 25.11.2005 року по 30.04.2006 року, коли ОСОБА_2 перебував на обліку в центрі зайнятості то апеляційний суд погоджується з тим, що за правилами статті 56 Закону № 1788-XII перiод одержання допомоги по безробiттю, зараховується тільки до загального трудового стажу. При цьому, суд звертає увагу відповідача на те, що навіть без врахування вказаного періоду, стажу роботи ОСОБА_2, який підтверджений належними доказами, достатньо для призначення пільгової пенсії передбасченої п."в" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції обґрунтовані, постанова суду ухвалена з додержанням норм матеріального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанов-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 червня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_6 ОСОБА_3