Справа № 820/2306/17
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2017-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

05 жовтня 2017 р. 11:32 год. справа №820/2306/17

Колегія суддів Харківського окружного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Біленського О.О.,

суддів - Шляхової О.М., Бідонька А.В.,

при секретарі - Король Д.О.,

за участі:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Парамонова Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 до Міністерства юстиції України про визнання незаконними та скасування наказів, -

ВСТАНОВИЛА:

Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства юстиції України, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд:

- визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 26.04.2017р. №1509/7 «Про проведення моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» в частині включення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 у перелік державний реєстраторів та суб'єктів державної реєстрації, щодо яких проводиться моніторинг реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;

- визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства юстиції України №1704/7 від 19.05.2017р. «Про проведення камеральної перевірки державного реєстратора - приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3»;

- визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства юстиції України №1741/5 від 29.05.2017р. «Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора - приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що під час проведення моніторингу реєстраційних дій та камеральної перевірки відповідачем допущено ряд процедурних порушень, а також зазначено, що наказ відповідача №1704/7 від 19.05.2017 та акт, який складено за результатами проведення моніторингу реєстраційних дій державного реєстратора - приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 від 12.05.2017 року та дії по його складанню є незаконними, оскільки будь-яких порушень уповноваженими особами суб'єктів державної реєстрації при проведенні моніторингу встановлено не було.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав на підставі викладених у позові фактів та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у запереченнях на адміністративний позов та у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваних рішень суб'єкта владних повноважень та їх винесення на підставі та на виконання норм Порядку здійснення контролю у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2016 року № 990, та просив суд відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Колегія суддів, вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, вивчивши доводи позовну та заперечень проти нього, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, встановила наступне.

Наказом Міністерства юстиції України від 26.04.2017 №1509/7 "Про проведення моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" затверджено перелік державних реєстраторів та суб'єктів державної реєстрації, щодо яких проводиться моніторинг реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, затверджено перелік державних реєстраторів та суб'єктів державної реєстрації, щодо яких проводиться моніторинг реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а також визначено провести моніторинг реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань з дати набрання чинності цим наказом у строк до 01 червня 2017 року.

Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 включено до вищевказаних переліків під номерами 16 та 14 відповідно.

На підставі наказу від 26.04.2017 №1509/7 головним спеціалістом відділу акредитації, контролю та моніторингу суб'єктів державної реєстрації Департаменту державної реєстрації та нотаріату проведено моніторинг реєстраційних дій державного реєстратора приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3, за результатами якого складено Акт від 12.05.2017.

Відповідно до висновків Акту від 12.05.2017 в ході проведення монітооингу реєстраційних дій, вчинених державним реєстратором - приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 виявлено порушення вимог статті 34 Закону України «Про речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пунктів 8, 9, 15 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1141 та вимоги Наказу Міністерства юстиції України від 21.11.2016 № 3276/5.

На підставі вищевказаного акту відповідачем винесено наказ №1704/7 від 19.05.2017 «Про проведення камеральної перевірки державного реєстратора - приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3», відповідно до якого призначено проведення камеральної перевірки позивача з 19.05.2017.

За результатами проведення камеральної перевірки державного реєстратора - Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 комісією, створеною на підставі наказу №1704/7 від 19.05.2017, складено довідку від 26.05.2017, відповідно до якої в ході проведення моніторингу реєстраційних дій державного реєстратора - приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 виявлено порушення вимог статей 10, 15, 16, 19, 29, 34 Закону (у редакціях, чинних на момент вчинення реєстраційних дій), пунктів 8, 9, 10, 11, 15 Порядку №1141 (у редакціях, чинних на момент вчинення реєстраційних дій) та запропоновано тимчасово заблокувати доступ державного реєстратора - приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на З (три) місяці.

Наказом Міністерства юстиції України №1741/5 від 29.05.2017 «Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора - приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» тимчасово заблоковано доступ державного реєстратора приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на три місяці, визначено, що Департаменту державної реєстрації та нотаріату здійснити передачу документів, які подані для проведення реєстраційних дій та перебувають на розгляді у державного реєстратора - приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3, відповідним суб'єктам державної реєстрації, що забезпечують зберігання реєстраційних справ у паперовій формі. Підставою винесення наказу визначено довідку від 26.05.2017 року за результатами проведення камеральної перевірки державного реєстратора - приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 на підставі наказу Міністерства юстиції України від 19.05.2017 №1704/7.

Надаючи правову оцінку рішенням суб'єкта владних повноважень у межах спірних правовідносин, колегія суддів керується наступними приписами норм чинного законодавства.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав, врегульовані Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі по тексту - Закон).

Відповідно до приписів статті 37-1 Закону контроль у сфері державної реєстрації прав здійснюється Міністерством юстиції України, у тому числі шляхом моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав з метою виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб'єктів державної реєстрації прав.

За результатами моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб'єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України проводить перевірки державних реєстраторів чи суб'єктів державної реєстрації прав.

У разі якщо в результаті проведеної перевірки державних реєстраторів чи суб'єктів державної реєстрації прав виявлено прийняття такими державними реєстраторами чи суб'єктами державної реєстрації прав рішень з порушенням законодавства, що має наслідком порушення прав та законних інтересів фізичних та/або юридичних осіб, Міністерство юстиції України вживає заходів до негайного повідомлення про це відповідних правоохоронних органів для вжиття необхідних заходів, а також заінтересованих осіб.

За результатами проведення перевірок державних реєстраторів чи суб'єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб'єктів державної реєстрації прав приймає вмотивоване рішення про: 1) тимчасове блокування доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб'єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав; 2) анулювання доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб'єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав; 3) притягнення до адміністративної відповідальності державного реєстратора, уповноваженої особи суб'єкта державної реєстрації прав; 4) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю; 5) скасування акредитації суб'єкта державної реєстрації прав.

Технічний адміністратор Державного реєстру прав у день надходження рішень, передбачених пунктами 1 і 2 частини другої цієї статті, забезпечує їх негайне виконання.

Рішення, передбачені пунктами 3-5 частини другої цієї статті, виконуються Міністерством юстиції України протягом п'яти робочих днів з дня їх прийняття.

У разі прийняття рішення про тимчасове блокування або анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав, скасування акредитації суб'єкта державної реєстрації прав Міністерство юстиції України вирішує питання про передачу на розгляд суб'єкту державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, документів, що подані для проведення реєстраційних дій та перебувають на розгляді у відповідного державного реєстратора, акредитованого суб'єкта державної реєстрації прав.

Порядок здійснення контролю, проведення камеральних перевірок та критерії, за якими здійснюється моніторинг, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Процедуру здійснення Мін'юстом відповідно до Законів України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" (далі - Закони) контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань визначено Порядком здійснення контролю у сфері державної реєстрації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2016 р. № 990 (далі по тексту - Порядок).

Відповідно до п.1 Порядку моніторинг реєстраційних дій - комплекс організаційних та технічних (з використанням програмних засобів ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри) заходів, які забезпечують систематичну, вибіркову перевірку дотримання державними реєстраторами прав на нерухоме майно, державними реєстраторами юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - державні реєстратори), уповноваженими особами суб'єктів державної реєстрації законодавства під час проведення реєстраційних дій за критеріями, визначеними цим Порядком.

Згідно з пунктами 4-7 Порядку моніторинг реєстраційних дій проводиться на підставі відомостей реєстрів за допомогою програмних засобів їх ведення за такими критеріями: 1) порушення строків, визначених Законами; 2) проведення реєстраційних дій в неробочий час; 3) відсутність у реєстрах електронних копій документів, поданих для державної реєстрації, виготовлених шляхом їх сканування; 4) проведення реєстраційних дій на підставі судових рішень; 5) скасування (видалення) записів з реєстрів; 6) державні реєстратори та/або суб'єкти державної реєстрації, визначені Мін'юстом.

Періодичність моніторингу реєстраційних дій за окремими зазначеними критеріями, перелік державних реєстраторів та/або суб'єктів державної реєстрації, щодо яких проводиться моніторинг за критерієм, визначеним у підпункті 6 цього пункту, а також строк, протягом якого проводиться такий моніторинг, визначаються (затверджуються) Мін'юстом з розміщенням відповідної інформації на офіційному веб-сайті.

За результатами моніторингу реєстраційних дій складається відповідний акт в письмовій формі, який засвідчується підписом посадової особи Мін'юсту, що проводила такий моніторинг.

У разі виявлення на підставі акта моніторингу реєстраційних дій порушень порядку державної реєстрації проводиться камеральна перевірка державних реєстраторів та/або суб'єктів державної реєстрації.

Камеральна перевірка проводиться на підставі наказу Мін'юсту, яким утворюється комісія у складі не менше ніж трьох посадових осіб Мін'юсту. Камеральна перевірка проводиться у строк, що не перевищує 14 робочих днів. Наказ Мін'юсту про проведення камеральної перевірки в обов'язковому порядку розміщується на офіційному веб-сайті.

Копія наказу Мін'юсту про проведення камеральної перевірки надсилається протягом трьох робочих днів з дня його прийняття разом із супровідним листом державному реєстратору та/або суб'єкту державної реєстрації.

Відповідно до пунктів 9-10 Порядку результати камеральної перевірки оформляються довідкою, яка підписується усіма членами комісії. За результатами проведеної камеральної перевірки Мін'юст на підставі довідки комісії приймає мотивоване рішення відповідно до Законів у формі наказу.

Зі змісту наведених приписів норм чинного законодавства, що регулює процедуру здійснення Мін'юстом відповідно до Законів України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, судом встановлено право Міністерства юстиції України з метою виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб'єктів державної реєстрації прав здійснювати моніторинг реєстраційних дій у Державному реєстрі прав, а також у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав проводити перевірки державних реєстраторів чи суб'єктів державної реєстрації прав.

Колегією суддів встановлено, що накази Міністерства юстиції України від 26.04.2017 №1509/7 «Про проведення моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" та від 19.05.2017 №1704/7 «Про проведення камеральної перевірки державного реєстратора - приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3» винесені на виконання вимог ст.37-1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

При цьому колегія суддів зазначає, що чинним законодавством не передбачено критеріїв обрання державних реєстраторів для проведення моніторингу реєстраційних дій.

Стосовно повідомлення позивача щодо проведення стосовно неї моніторингу та камеральної перевірки, судом встановлено, що оскаржувані накази розміщено на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України.

Представником відповідача зазначено, що наказ від 19.05.2017 №1704/7 направлено позивачу разом із супровідним листом від 19.05.2017 №5341/19/37-17 у строк, встановлений п.7 Порядку №990, на підтвердження чого надано копію списку згрупованих рекомендованих відправлень, що пересилаються в межах України, від 24.05.2017.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість наказів Міністерства юстиції України від 26.04.2017 №1509/7 «Про проведення моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" та від 19.05.2017 №1704/7 «Про проведення камеральної перевірки державного реєстратора - приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3».

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, які покладені суб'єктом владних повноважень в основу наказу Міністерства юстиції України №1741/5 від 29.05.2017 «Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора - приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.37-1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" за результатами проведення перевірок державних реєстраторів чи суб'єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб'єктів державної реєстрації прав приймає вмотивоване рішення про тимчасове блокування доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб'єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав.

Як встановлено судом вище, підставою для винесення оскаржуваного наказу відповідачем визначено довідку від 26.05.2017 року за результатами проведення камеральної перевірки державного реєстратора - приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 на підставі наказу Міністерства юстиції України від 19.05.2017 №1704/7.

Відповідно до довідки за результатами проведення камеральної перевірки державного реєстратора приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_3 від 26.05.2017 комісією встановлено наступні порушення.

Згідно з відомостями Державного реєстру прав 02.03.2017 до приватного нотаріуса ОСОБА_3 із заявою про державну реєстрацію іншого речового права (припинення іпотеки), яка була зареєстрована у базі заяв Державного реєстру прав за №21231926, звернулися ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОНСТАНТ ЛІДЕР XXI» та ОСОБА_5. За результатами розгляду вищезазначеної заяви 02.03.2017 приватним нотаріусом ОСОБА_3 було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №34118648, однак на порушення вимог статті 34 Закону адміністративний збір у розмірі 160 грн. (0,1 прожиткового мінімуму) було стягнуто як за проведення державної реєстрації права власності (прожитковий мінімум на 01.01.2017 рік дорівнює 1600 грн.), а не передбачені Законом 80 грн. за проведення державної реєстрації (виникнення, припинення) іпотеки. Аналогічні порушення було допущено при розгляді заяви зареєстрованої у базі заяв Державного реєстру прав за № 21235064.

Також 02.03.2017 до приватного нотаріуса ОСОБА_3 із заявою про державну реєстрацію обтяження (виникнення заборони на нерухоме майно), яка була зареєстрована у базі заяв Державного реєстру прав за № 21224881, звернулися ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОНСТАНТ ЛІДЕР XXI» та ОСОБА_5. За результатами розгляду вищезазначеної заяви 02.03.2017 приватним нотаріусом ОСОБА_3 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 34108597, однак на порушення вимог статті 34 Закону адміністративний збір у розмірі 160 грн. (0,1 прожиткового мінімуму) було стягнуто як за проведення державної реєстрації права власності (прожитковий мінімум на 01.01.2017 рік дорівнює 1600 грн.), а не передбачені Законом 80 грн. за проведення державної реєстрації (виникнення, припинення) обтяження. Аналогічні порушення було допущено при розгляді заяви, зареєстрованої у базі заяв Державного реєстру прав за № 21233632.

Відповідно до ч.3 ст. 34 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за державну реєстрацію обтяжень речових прав, іпотеки справляється адміністративний збір у розмірі 0,05 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з наданими позивачем копіями реєстраційних справ 02.03.2017 року до приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_3 подані заяви №№ 21231926, 21235064 про реєстрацію іншого речового права, іпотеки - вид реєстрації «виникнення» та Заяви № 21224881, 21233632 про державну реєстрацію обтяження, заборони - вид реєстрації «виникнення». Реєстраційні дії по цим заявам проведені у результаті вчинення нотаріальної дії, а саме посвідчення Договору.

Відповідно до п.4 ст.34 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», за державну реєстрацію прав, у результаті вчинення нотаріальних дій, справляється адміністративний збір у розмірі 0,1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно

Суд зазначає, що оскільки зазначені реєстраційні дії вчинені в результаті вчинення нотаріальної дії, то позивачем правомірно стягнуто адміністративний збір у розмірі 0,1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб (160 грн.), а відповідач помилково застосував до вищевказаних заяв положення ч.3 ст. 34 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», якою визначено розмір адміністративного збору за державну реєстрацію обтяжень речових прав, іпотеки (не в результаті вчинення нотаріальної дії).

Відповідно до вищезазначеної довідки за результатами проведення камеральної перевірки, у ході перевірки дотримання законодавства щодо проведення реєстраційних дій по заявах про державну реєстрацію прав та їх обтяжень було встановлено відсутність сформованих рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у заявах №№ 20483868, 19173826, 18389231, 18669918, 18739935, 18669196, 18739165, 21142543, 19928281, 20096104, 19383528, 19467200, 19608937, 19689565, 19467200, 18893486, 18990348, 19150203, 19154045, 19154788, 19155348, 19172230, 19173311, 17895283, 17929349,18026932, 17408738, 17409699, 17410329, 17061241, 17156360, 17179820, 17213490, 17266883, 17408738, 17409699, 17410329, 16803425, 16998460, 16677437, 16419497, 16489511, 16490547.

Відповідно до ч.1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Наказом Міністерства юстиції України від 21.11.2016 № 3276/5 затверджені вимоги до оформлення заяв та рішень у сфері державної реєстрації прав.

На підтвердження наявності сформованих рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у зазначених в довідці заявах, позивачем було надано копії друкованої форми всіх рішень, які були прийняті за результатами розгляду всіх вищезазначених заяв, а саме рішення №33355202 від 05.01.2017 року за результатом розгляду заяви № 20483868 від 05.01.2017 року; №32027210 від 25.10.2016 року за результатом розгляду заяви № 19173826 від 25.10.2016 року; №31210229 від 02.09.2016 року за результатом розгляду заяви № 18389231 від 02.09.2016 року; №31568665 від 26.09.2016 року за результатом розгляду заяви № 18669918 від 21.09.2016 року; №31648584 від 30.09.2016 року за результатом розгляду заяви № 18739935 від 26.09.2016 року; №31500547 від 21.09.2016 року за результатом розгляду заяви № 18669196 від 21.09.2016 року; №31569406 від 26.09.2016 року за результатом розгляду заяви № 18739165 від 26.09.2016 року; №34027217 від 24.02.2017 року за результатом розгляду заяви № 21142543 від 24.02.2017 року; №32795487 від 08.12.2016 року за результатом розгляду заяви № 19928281 від 08.12.2016 року; №32943194 від 15.12.2016 року за результатом розгляду заяви № 20096104 від 15.12.2016 року; №3222829 від 04.11.2016 року за результатом розгляду заяви № 19383528 від 04.11.2016 року; №32318422 від 10.11.2016 року за результатом розгляду заяви № 19467200 (повторюється двічі) від 10.11.2016 року; №32460318 від 21.11.2016 року за результатом розгляду заяви № 19608937 від 21.11.2016 року; №32593772 від 28.11.2016 року за результатом розгляду заяви № 19689565 від 24.11.2016 року; №31723682 від 05.10.2016 року за результатом розгляду заяви №18893486 від 05.10.2016 року; №31818961 від 11.10.2016 року за результатом розгляду заяви № 18990348 від 11.10.2016 року; №32000902 від 24.10.2016 року за результатом розгляду заяви №19150203 від 21.10.2016 року; №32002265 від 24.10.2016 року за результатом розгляду заяви №19154045 від 21.10.2016 року; №32002681 від 24.10.2016 року за результатом розгляду заяви №19154788 від 21.10.2016 року; №32003103 від 24.10.2016 року за результатом розгляду заяви №19155348 від 21.10.2016 року; №32026564 від 25.10.2016 року за результатом розгляду заяви № 17172230 від 24.10.2016 року; №32026857 від 25.10.2016 року за результатом розгляду заяви № 19173311 від 24.10.2016 року; №30706389 від 29.07.2016 року за результатом розгляду заяви № 17895283 від 29.07.2016 року; №30738241 від 02.08.2016 року за результатом розгляду заяви № 17929349 від 02.08.2016 року; №30837245 від 08.08.2016 року за результатом розгляду заяви № 18026932 від 08.08.2016 року; №30262801 від 01.07.2016 року за результатом розгляду заяви №17408738 від 24.06.2016 року; №30265002 від 01.07.2016 року за результатом розгляду заяви №17409699 від 24.06.2016 року; №30265752 від 01.07.2016 року за результатом розгляду заяви № 17410329 від 24.06.201 року; №29837428 від 31.05.2016 року за результатом розгляду заяви №17061241 від 31.05.2016 року; №29936370 від 07.06.2016 року за результатом розгляду заяви №17156360 від 07.06.2016 року; №29992216 від 10.06.2016 року за результатом розгляду заяви №17179820 від 08.06.2016 року; №30064225 від 15.06.2016 року за результатом розгляду заяви № 17213490 від 10.06.2016 року; №30066690 від 16.06.2016 року за результатом розгляду заяви № 17266883 від 14.06.2016 року; №29574505 від 12.05.2016 року за результатом розгляду заяви № 16803425 від 12.05.2016 року; №29771110 від 26.05.2016 року за результатом розгляду заяви № 16998460 від 26.05.2016 року; №29446013 від 27.04.2016 року за результатом розгляду заяви № 16677437 від 27.04.2016 року; №29154879 від 07.04.2016 року за результатом розгляду заяви № 16419447 від 07.04.2016 року; №29237727 від 13.04.2016 року за результатом розгляду заяви № 16489511 від 13.04.2016 року; №29238176 від 13.04.2016 року за результатом розгляду заяви № 16490547 від 13.04.2016 року.

З огляду на наявні в матеріалах справи докази колегія суддів приходить до висновку, що виявлені відповідачем порушення позивачем вимог чинного законодавства у вигляді відсутності сформованих рішень повністю спростовано позивачем наданими копіями вказаних рішень, які зберігаються в реєстраційних справах.

Відповідно до довідки за результатами проведення камеральної перевірки, перевіркою проведення реєстраційних дій, вчинених приватним нотаріусом ОСОБА_3 за заявами №№ 9833232 від 13.01.2015 року; 9847776 від 20.01.2015 року; 9849223 від 20.01.2015 року; 9881884 від 22.01.2015 року; 9883879 від 22.01.2015 року; 9980686 від 29.01.2015 року; 10406562 від 27.02.2015 року; 11339120 від 12.05.2015 року; 11608515 від 28.05.2015 року; 11956262 від 19.06.2015 року; 12050809 від 25.06.2015 року; 12264345 від 09.07.2015 року; 12264985 від 09.07.2015 року; 12284530 від 10.07.2015 року; 12328158 від 14.07.2015 року; 12796358 від 12.08.2015 року; 12815294 від 13.08.2015 року; 13158661 від 07.09.2015 року, встановлено, що приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_3 не в повному обсязі перевірила інформацію на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведення державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень, а саме не було здійснено пошуків у Державному реєстрі прав, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна, чим порушила п.11 Порядку №1141.

Відповідно до наданих позивачем скриншотів з державного реєстру з відповідною отриманою інформацією по вищезазначеним заявам на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень, державним реєстратором приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3 проведена перевірка шляхом пошуків у Державному реєстрі речових прав, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек, за адресою об'єкта нерухомого майна.

Відповідно до п.11 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. № 1141, пошук у Державному реєстрі прав відомостей здійснюється за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна. У разі коли відомості про реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна у заяві (запиті) не зазначаються, пошук у Державному реєстрі прав відомостей здійснюється за такими ідентифікаторами: 1) за ідентифікаційними даними фізичної або юридичної особи: для фізичної особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства) - прізвище, ім'я та (за наявності) по батькові, податковий номер; для фізичної особи (громадянина України, який через свої релігійні або інші переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податку (ідентифікаційного номера), офіційно повідомив про це відповідні органи державної влади та має відмітку в паспорті громадянина України) - прізвище, ім'я та (за наявності) по батькові, номер і серія паспорта громадянина України; для юридичної особи (резидента та нерезидента) - найменування юридичної особи та податковий номер; 2) за адресою об'єкта нерухомого майна/місцезнаходженням земельної ділянки - назва адміністративно-територіальної одиниці (Автономна Республіка Крим, область, м. Київ, м. Севастополь), району, населеного пункту або селищної, сільської ради».

При здійсненні пошуку за параметрами «адреса» Державний реєстр прав надає інформацію безпосередньо щодо розділу в тому числі інформацію щодо речових прав зареєстрованих у цьому розділі, а також інформацію щодо речових прав на нерухоме майно, яка може міститися в спецрозділах. При здійсненні пошуку за параметрами «реєстраційний номер» програмне забезпечення видає звужену інформацію, та при здійсненні такого пошуку програмне забезпечення не надає інформацію щодо речових прав та обтяжень, зареєстрованих в спецрозділах.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що здійснення пошуку не за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна, а за адресою нерухомого майна не могло порушити будь-яких прав фізичних або юридичних осіб, та не могло завдати будь якої шкоди, та направлено на отримання більш повної інформації щодо об'єкту нерухомого майна.

За результатами проведення камеральної перевірки відповідачем встановлено, що приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_3 при проведенні реєстраційних дій за заявою №10864648 не здійснила пошуків інформації в державному реєстрі прав та не сформувала відомостей за результатами такого пошуку, чим порушила п.10,11 Порядку.

За заявою № 10864648 від 01.04.2015 року «Про внесення змін до запису державного реєстру речових прав на нерухоме майно», а також за заявами №№ 12265491 від 09.07.2015 року, .10.2015 року здійснено пошук черговості заяв.

Пунктом 1 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній на момент проведення реєстраційних дії) визначено порядок проведення державної реєстрації, який не передбачав виконання пошуку черговості розгляду заяв.

Пункт 6 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній на момент проведення реєстраційних дії) встановлював, що у разі якщо під час розгляду заяви про державну реєстрацію прав державним реєстратором встановлено, що подані інші заяви про державну реєстрацію прав на те саме майно, заяви розглядаються в порядку черговості їх надходження. При цьому заява розглядається тільки після прийняття рішення державним реєстратором щодо попередньо розглянутої заяви і внесення ним відповідного запису до Державного реєстру прав.

Таким чином, на час розгляду зазначених заяв, закон не передбачав вимоги щодо того, що пошук черговості розгляду заяв повинен здійснюватися тільки після реєстрації заяви, яку подано державному реєстратору, у базі заяв та запитів.

Пункт 1 ст.18 розділу VI Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», яким чітко встановлено порядок проведення державної реєстрації прав, набув чинності в редакції Закону від 06.10.2016 року.

Відповідно до довідки відповідачем виявлено порушення процедури державної реєстрації за заявою №12265491 від 09.07.2015 року щодо пошуків інформації, які сформовані після прийняття рішення про внесення змін до запису.

Позивачем зазначено, що 09.07.2015 року державному реєстратору подано заяву про державну реєстрацію права власності, в процесі розгляду цієї заяви проведені всі реєстраційні дії, у тому числі зроблені пошуки інформації щодо суб'єкта та об'єкта нерухомого майна, але при виконанні реєстраційних дій державним реєстратором-нотаріусом допущено технічну помилку. Одразу ж заявником подано заяву №12265491 від 09.07.2015 про внесення змін до запису, з метою виправлення цієї технічної помилки. Таким чином, у державного реєстратора при внесенні змін до запису та виправлення технічної помилки наявна вся актуальна інформація щодо суб'єкта та об'єкта нерухомого майна.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п.8 Порядку під час проведення камеральної перевірки комісія має право: 1) ознайомлюватися з електронними копіями документів, на підставі яких проводилися реєстраційні дії та які розміщені у реєстрах, а також з документами, створеними за допомогою програмних засобів ведення реєстрів; 2) витребувати у суб'єкта державної реєстрації, що забезпечує зберігання реєстраційних справ, у державного реєстратора копії документів в паперовій формі, відомості про які містяться в реєстрах, проте відсутні виготовлені шляхом сканування електронні копії таких документів у реєстрах; 3) вимагати від державних реєстраторів, уповноважених осіб суб'єктів державної реєстрації надання пояснень.

До суду не надано доказів того, що під час проведення камеральної перевірки суб'єктом владних повноважень вживались будь-які заходи щодо перевірки порушень, які виявлено на підставі даних реєстру, у тому числі відповідачем не запитувались копії документів на паперових носіях, пояснення суб'єкта перевірки, тощо.

До суду також не надано будь-яких доказів щодо підтвердження наявності виявлених порушень.

Під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім вимогам ч.3 ст.2 КАС України (пункт 1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" від 6 березня 2008 року N 2).

Встановлення невідповідності діяльності суб'єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову, однак лише за умови, що встановлено порушення прав, свобод та інтересів позивача.

Суд зазначає, що при прийнятті рішення у формі наказу Міністерства юстиції України №1741/5 від 29.05.2017 року «Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора - приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» на підставі довідки про результати камеральної перевірки відповідачем порушено принципи обґрунтованості та гласності.

Зокрема, принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб'єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо. Суб'єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Суб'єкт владних повноважень повинен застосовувати принцип гласності, приймаючи рішення, що матиме вплив на права, свободи чи інтереси особи, особливо, якщо це рішення може мати несприятливі наслідки для особи. Особа, щодо якої приймають рішення, має право бути вислуханою суб'єктом владних повноважень: вона може наводити обставини та докази на їх підтвердження, правові аргументи тощо.

Як встановлено судом вище, відповідачем при проведенні камеральної перевірки, складенні довідки та винесення оскаржуваного наказу не забезпечено участі позивача у процесі прийняття рішення шляхом можливості надати пояснення, а також відповідачем не досліджено усі документи, які мали значення при прийнятті спірного рішення та які надані до суду.

Окрім того, на виконання вимог ухвали суду від 08.06.2017 відповідачем не надано до суду доказів отримання позивачем копії наказу щодо призначення камеральної перевірки №1704/7 від 19.05.2017 до моменту проведення перевірки, що також порушує право особи приймати участь у прийнятті рішення щодо неї.

Відповідно до п.12 Порядку №990 копії рішення, прийнятого за результатами проведеної камеральної перевірки, засвідчені в установленому законодавством порядку, надсилаються скаржнику (в разі розгляду скарги), державному реєстратору та/або суб'єкту державної реєстрації протягом трьох робочих днів з дня його прийняття.

До суду не надано доказів надіслання позивачу рішення, прийнятого за результатами проведення камеральної перевірки, а саме наказу №1741/5 від 29.05.2017.

Колегія суддів зазначає, що у межах спірних правовідносин довідка за результатами камеральної перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні статті 17 КАС України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялася, тому його висновки не можуть бути предметом спору. Відсутність спірних відносин, в свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Довідка за результатами перевірки є носієм доказової інформації про виявлені суб'єктом владних повноважень порушення вимог законодавства у сфері державної реєстрації прав, на підставі якої приймається відповідне рішення у формі наказу, а тому оцінка довідки, в тому числі й оцінка дій членів комісії щодо її складання, викладення у ній висновків перевірки може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такої довідки.

Зазначена позиція суду відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 10.09.2013 р. у справі N21-237а13.

Відповідно до приписів ч.1 ст.244-2 КАС України (в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" №192-VIII від 12.02.2015 року) висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

З огляду на вищевикладене колегія суддів приходить до висновку про те, що наказ Міністерства юстиції України №1741/5 від 29.05.2017р. «Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора - приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» прийнято з порушеннями вимог Закону Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку №990.

Конституційний Суд України в Рішенні від 29 червня 2010 року у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) абзацу восьмого пункту 5 частини першої статті 11 Закону України «Про міліцію» зазначив, що «одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями» (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

У справі "Стіл та інші проти Сполученого Королівства" Європейський суд з прав людини наголошує: Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба з належною порадою, передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, які може спричинити певна дія.

Судом встановлено, що при призначенні та проведенні моніторингу та камеральної перевірки відповідач керувався приписами ст.37-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та аналогічної за змістом ст.34-1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», якими доповнено відповідні закони згідно із Законом № 1666-VIII від 06.10.2016, а також розробленим на їх виконання Порядком здійснення контролю у сфері державної реєстрації, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 990 від 21 грудня 2016 року.

Суд зазначає, що за загальновизнаними принципами права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Проте надання зворотної дії в часі нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Вказана позиція суду узгоджується із позицією, викладеною у Рішенні Коституційного суду України від 9 лютого 1999 року у справі N1-7/99.

Однак приписи ст.37-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.34-1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», Порядку здійснення контролю у сфері державної реєстрації, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 990 від 21 грудня 2016 року не містять норми, яка б передбачала право Міністерства юстиції України здійснювати моніторинг або проводити перевірки реєстраційних дій, вчинених державними реєстраторами або суб'єктами державної реєстрації прав до моменту набрання чинності вищевказаними правовими нормами.

Тобто, право Міністерства юстиції України щодо здійснення контролю у сфері державної реєстрації прав обмежено проведенням моніторингу та призначенням камеральних перевірок реєстраційних дій, вчинених суб'єктами державної реєстрації прав та державними реєстраторами до набрання чинності приписами ст.37-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.34-1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», Порядку здійснення контролю у сфері державної реєстрації, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 990 від 21 грудня 2016 року.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

За приписами ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 КАС України.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів належним чином обґрунтованості наказу Міністерства юстиції України №1741/5 від 29.05.2017 року «Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора - приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», окрім того, судом встановлено процедурні порушення під час проведення камеральної перевірки позивача та складення за її результатами довідки, оцінка яким надається у процесі розгляду спору щодо скасування наказу.

Відповідно до п.10.2 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про судове рішення в адміністративній справі" №7 від 20.05.2013 року з огляду на положення пункту 1 частини другої статті 162 КАС України у разі визнання акта незаконним суд повинен скасувати його, якщо він є актом індивідуальної дії, або визнати нечинним, якщо він є нормативно-правовим актом, про що зазначити у резолютивній частині постанови.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині визнання незаконним та скасування наказу Міністерства юстиції України №1741/5 від 29.05.2017 року «Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора - приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно».

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 17, 50, 160-163, 167, 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Харківського окружного адміністративного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Адміністративний позов Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 до Міністерства юстиції України про визнання незаконними та скасування наказів - задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства юстиції України №1741/5 від 29.05.2017 року «Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора - приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно».

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України (, вул. Городецького, буд. 13, м. Київ, 01001) на користь Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 (код НОМЕР_1, АДРЕСА_1) судовий збір у сумі 1600,00 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп..

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 10 жовтня 2017 року.

Головуючий суддя Біленський О.О.

Суддя Шляхова О.М.

Суддя Бідонько А.В.