Справа № 804/2858/17
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 жовтня 2017 рокусправа № 804/2858/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чепурнова Д.В.

суддів: Мельника В.В. Сафронової С.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Амстор Рітейл Груп»

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Амстор Рітейл Груп» до Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Амстор Рітейл Груп» звернулось суду з вищевказаним адміністративним позовом в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 09.12.2016 року..

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що висновки викладені податковим органом в акті перевірки про документальне не підтвердження надання інформаційно-консультативних послуг контрагентом ТОВ «Юджин» не відповідають дійсним обставинам, оскільки у позивача в наявності є усі первинні документи на підтвердження реальності здійсненої господарської операції.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 червня 2017 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ТОВ «Амстор Рітейл Груп» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила постанову суду скасувати та прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги того факту, що жодним нормативним актом не встановлений обов'язок господарюючого суб'єкта складати звіти за результатами надання послуг, надання послуг може підтверджуватися будь-якими документами, крім того максимальна деталізація виду наданих послуг не перешкоджає прийняттю цих документів до обліку та не є свідченням відсутності виконаних господарських операцій, вказує, що економічний ефект не обов'язковою ознакою реальності господарської операції, оскільки він може не настати взагалі.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник ТОВ «Амстор Рітейл Груп» підтримав вимоги викладені в апеляційній скарзі з викладених у ній підстав, представник контролюючого органу просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін постанову суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що податковим органом проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Амстор Рітейл Груп» щодо дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з платником податків ТОВ «Юджин» () за період січень 2016 року.

За результатами перевірки 28 листопада 2016 року складений акт №2260/04-65-14-00/3958359, яким встановлено порушення ТОВ «Амстор Рітейл Груп» п.198.1, п.198.2, п.198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, а саме, відсутність факту реальності здійснення господарської операції ТОВ «Амстор Рітейл Груп» з контрагентом ТОВ «Юджин» у січні 2016 року, в результаті чого занижено податок на додану вартість за січень 2016 року в сумі 87500 грн.

На підставі акту перевірки, Державною податковою інспекцією у Кіровському районі м. Дніпропетровська 09.12.2016 року було винесено податкове повідомлення-рішення № про збільшення ТОВ «Амстор Рітейл Груп» суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 109075,00 грн., у тому числі за податковими зобов'язаннями 87500 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 21875 грн. (а.с.23).

Так з матеріалів справи вбачається, що у перевіряємий період позивач мав взаємовідносини з ТОВ «Юджин», а саме 05 жовтня 2015 року між ТОВ «Амстор Рітейл Груп» (замовник) та ТОВ «Юджин» (виконавець) було укладено договір №05/10-2015 про надання послуг, згідно умов якого замовник доручає, а виконавець зобов'язується надати визначені цим договором послуги, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити такі послуги. Пунктом 2.2. договору визначені послуги, які надаються за даним Договором:

- комерційне консультування замовника в процесі ведення замовником переговорів з третіми особами відносно оренди та суборенди приміщень, в тому числі по залученню потенційних суборендарів;

- правове та фінансове консультування замовника щодо одержання послуг, пов'язаних з обслуговуванням приміщень, представництво замовника в судах та державних органах України та інших держав, складання офіційних документів, договорів, фінансових звітів замовника;

- представництво замовника перед третіми особами під час здійснення замовником контролю за належним виконанням суборендарями своїх обов'язків;

- надання рекомендацій щодо організації управління процесом суборенди;

- надання рекомендацій замовнику при складенні звітів щодо управління нерухомістю, періодичних бюджетів на здійснення експлуатації нерухомості, іншої звітності;

- підготовка комерційних пропозицій для існуючих та потенційних нових суборендарів, ведення переговорів щодо всіх договорів оренди та суборенди від імені замовника, одержання формального погодження нових та змінених договорів оренди та суборенди;

- нагляд за виконанням всіх субпідрядних договорів приміщень;

- послуги з комерційного управління торгівельними центрами;

- консультування з питань стратегії розвитку торгівельними центрами;

- контроль будь-якої діяльності, що має відношення до торгівельних центрів;

- організація в разі необхідності тендеру для відбору та призначення субпідрядників для надання різних необхідних послуг та робіт відносно торгівельних центрів;

- будь-які інші послуги узгоджені між виконавцем та замовником у письмовій формі.

Пунктом 2.3 договору визначено, що надання послуг здійснюється після оформлення відповідної додаткової угоди до даного договору, в якій визначено перелік послуг, які надаються, строк надання, плата за послуги та порядок розрахунків. Відповідно до п.3.1. договору строки надання послуг встановлюються за відповідними додатковими угодами за договором. Пунктом 6.1 визначено, що за надані послуги замовник виплачує виконавцю плату в розмірі, в порядку та у строки, що встановлюються відповідними додатковим угодами. Відповідно до п.7.1. договору приймання-передача наданих послуг здійснюється сторонами за фактом їх надання та оформлюється актом приймання-передачі наданих послуг. (а.с.24-27).

25 грудня 2015 року між ТОВ «Амстор Рітейл Груп» та ТОВ «Юджин» було укладено додаткову угоду №2 до договору №05/10-2015 про надання послуг від 05.10.2015 року (а.с.28). Пунктом 2 цієї додаткової угоди визначено обсяг послуг, які виконавець зобов'язується сплатити, а замовник зобов'язується прийняти, зокрема: представництво замовника перед третіми особами під час здійснення замовником контролю за належним виконанням суборендарями своїх обов'язків; надання рекомендацій щодо організації управління процесом суборенди; нагляд за виконанням всіх субпідрядних договорів приміщень; контроль будь-якої діяльності, що має відношення до торгівельних центрів; організація в разі необхідності тендеру для відбору та призначення субпідрядників для надання різних необхідних послуг та робіт відносно торгівельних центрів; правове та фінансове консультування замовника щодо одержання послуг, пов'язаних з обслуговуванням приміщень, представництво замовника в судах та державних органах України та інших держав, складення офіційних документів, договорів, фінансових звітів замовника. Строк виконання встановлений до 31 січня 2016 року. Відповідно до пункту 4 загальна вартість послуг становить 525000 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 87500 грн. пунктом 5 додаткової угоди передбачено, що приймання-передача послуг здійснюється сторонами за фактом їх надання та оформлюється актом приймання-передачі наданих послуг в порядку, визначеному Договором. Пунктом 6 визначено, що замовник повинен оплатити надані виконавцем послуги в строк до 31 березня 2016 року за умови підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг за даною Додатковою угодою(а.с.28).

На виконання вищезазначених договору та додаткової угоди, між ТОВ «Амстор Рітейл Груп» та ТОВ «Юджин» було складено та підписано акт надання послуг №39 від 31 січня 2016 року, відповідно до якого виконавцем були надані послуги з комерційного управління об'єкта нерухомості на суму 437500,00 грн., у тому числі ПДВ - 87500,00 грн., всього з ПДВ - 525000,00 грн.(а.с.29); виписано податкову накладну №55 від 31.01.2016 року на суму без ПДВ - 437500,00 грн., ПДВ - 87500,00 грн., загальна сума з ПДВ - 525500,00 грн.(а.с.30).

Як вбачається з копії платіжного доручення №2122 від 04 березня 2016 року ТОВ «Амстор Рітей Груп» перерахував на рахунок ТОВ «Юджин» кошти в розмірі 296860,00 грн. та платіжним дорученням №2217 від 21 березня 2016 року ТОВ «Амстор Рітейл Груп» перерахував на рахунок ТОВ «Юджин» кошти в розмірі 228140,00 грн. (а.с.31,32).

Відповідно до п.138.1 ст.138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із витрат операційної діяльності, зокрема, собівартості реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інших витрат.

Згідно з п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Тобто необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Відповідно до ст.185, ст. 188-189, ст.198, 201 ПК України, об'єктом оподаткування є операції платників податку з поставки товарів, місце надання яких знаходиться на митній території України; поставка товарів (робіт, послуг) здійснюється за договірними (контрактними) цінами з додатковим нарахуванням податку на додану вартість; платник податків зобов'язаний надати покупцю податкову накладну, яка є підставою для віднесення вказаної в ній суми податку на додану вартість до податкового кредиту Покупця.

Підпунктом 198.3 ст.198 ПК України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст.39 даного кодексу, та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

При цьому, право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Датою виникнення права платника податку на податковий кредит відповідно до п. 198.2 ст.198 ПКУ вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п.201.6 ст.201 ПК України податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

У відповідності до приписів п.201.1, п.201.4., п.201.10, ст.201 ПК України платник податку зобов'язаний виписати податкову накладну у двох екземплярах та надати покупцю податкову накладну, що має містити визначені за законом певні реквізити, у т. ч. ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні.

Відповідно до п.п. 198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу).

У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

В свою чергу, факт безпосереднього зв'язку витрат з господарською діяльністю платника податків може бути встановлений з врахуванням якісних характеристик послуг, які б однозначно свідчили про призначення наданих послуг для використання в господарській діяльності платника податків, відповідали б змісту цієї діяльності.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Юджин» надавло позивачу наступні послуги:

- комерційне консультування замовника в процесі ведення замовником переговорів з третіми особами відносно оренди та суборенди приміщень, в тому числі по залученню потенційних суборендарів;

- правове та фінансове консультування замовника щодо одержання послуг, пов'язаних з обслуговуванням приміщень, представництво замовника в судах та державних органах України та інших держав, складання офіційних документів, договорів, фінансових звітів замовника;

- представництво замовника перед третіми особами під час здійснення замовником контролю за належним виконанням суборендарями своїх обов'язків;

- надання рекомендацій щодо організації управління процесом суборенди;

- надання рекомендацій замовнику при складенні звітів щодо управління нерухомістю, періодичних бюджетів на здійснення експлуатації нерухомості, іншої звітності;

- підготовка комерційних пропозицій для існуючих та потенційних нових суборендарів, ведення переговорів щодо всіх договорів оренди та суборенди від імені замовника, одержання формального погодження нових та змінених договорів оренди та суборенди;

- нагляд за виконанням всіх субпідрядних договорів приміщень;

- послуги з комерційного управління торгівельними центрами;

- консультування з питань стратегії розвитку торгівельними центрами;

- контроль будь-якої діяльності, що має відношення до торгівельних центрів;

- організація в разі необхідності тендеру для відбору та призначення субпідрядників для надання різних необхідних послуг та робіт відносно торгівельних центрів;

- будь-які інші послуги узгоджені між виконавцем та замовником у письмовій формі.

Судом першої інстанції вірно звернуто увагу на той факт, що з акту надання послуг №39 від 31 січня 2016 року, укладеного між ТОВ «Амстор Рітейл Груп» та ТОВ «Юджин» не вбачається деталізації послуг, які були надані ТОВ «Юджин», не визначено обсяг цих послуг, не зазначено їх вартість, кількість людей, що брали участь у виконанні вказаних робіт, їх рівень кваліфікації, і направлення у відрядження Помазан О.П., виконавчого директора ТОВ «Юджин» як на тому наполягає апелянт зазначених висновків не спростовує.

Крім того колегією суддів окремо зазначається, що у розумінні ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» цей акт та відрядження виконавчого директора не може вважатися належними первинними документами, оскільки не містить таких обов'язкових ознак первинного документу як: зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції (який саме правовий аналіз вхідної документації було проведено, та які документи за його наслідком було складено, в чому полягало консультування, в якому обсязі було надано послуги), посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, інформацію щодо договорів, на підставі яких були виконані послуги.

Будь-яких доказів одержання за вказаним договором послуг, результатів отриманих послуг, звітів про виконання робіт, підвищення продуктивності, поліпшення раціоналізації, створення спільної діяльності та отримання користі від отриманих послуг і використання цих послуг у господарській діяльності підприємства, тощо позивачем не надані ні під час перевірки, ані в судовому процесі.

В матеріалах справи відсутні будь-які відомості, що б містили дані про те, які саме послуги з комерційного управління об'єкта нерухомості були проведені виконавцем за названим договором. Адже з наявного в справі акту наданих послуг не вбачається, які послуги та в якому обсязі були виконані. При цьому позивачем не зазначено та жодним чином не підтверджено, в якій самій формі було викладено результати проведених послуг, як-от звіт, висновок тощо та яким чином вони були використанні у власній господарській діяльності, і суд першої інстанції вірно дав оцінку даним фактам і прийшов до вірного висновку про не підтвердження реальності господарської операції.

Відсутність інформації щодо видів, змісту та обсягу спірних послуг виключає можливість зробити оцінку щодо відповідності зазначеної позивачем вартості цих послуг рівню звичайної ціни.

Крім того судом першої інстанції, крім іншого вірно було звернуто увагу на той факт, що за видами діяльності визначеними у ТОВ «Юджин» відсутня діяльність з надання послуг з комерційного управління об'єкта нерухомості.

Надаючи аналіз письмовим матеріалам по торгівельним центрам, що перебувають у оренді позивача із фотокартками фасадів даних приміщень, описом комплексу, схемою приміщень, розташованих у них; копії концепції проекту «Система стимулювання менеджменту підприємства», копії протоколу зборів та документи, що були укладені позивачем на впровадження змін рекламних щитів, встановлення гіпсокартонних перегородок інше судом першої інстанції вірно зазначено, що з їх змісту не вбачається, який саме вид послуг було надано ТОВ «Юджин», не простежується доцільність укладання спірної угоди із ТОВ «Юджин», оскільки відсутній об'єктивний предметний зв'язок з фактами та результатами реальної господарської діяльності.

Крім того колегія суддів зазначає, що відомості які містяться у податкових накладних, так і данні первинних документів, що складаються при здійсненні господарської операції та подаються платником до контролюючого органу, мають відповідати установленим вимогам та містить достовірну інформацію про обставини, з якими законодавство пов'язує реалізацію права платника на податковий кредит та на формування валових витрат.

Тобто будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів, робіт, послуг сум податку на додану вартість є факт придбання товарів, робіт, послуг з метою їх використання в господарській діяльності. Витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Відсутність факту придбання товарів, робіт, послуг або в разі якщо придбані товари, роботи, послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Відповідно до частини 2 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини першої статті 9 зазначеного Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватись відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку.

Відсутність реально вчиненої господарської операції та, як наслідок, юридична дефектність відповідних первинних документів за змістом пункту 44.1 ст.44 ПК України не дозволяє формувати дані податкового обліку незалежно від спрямованості умислу платників податку - учасників відповідної операції.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що при прийнятті рішення судом першої інстанцій було порушено норми матеріального та процесуального права.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що в межах апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Амстор Рітейл Груп» - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 червня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

В повному обсязі постанова складена 05 жовтня 2017 року.

Головуючий: Д.В. Чепурнов

Суддя: В.В. Мельник

Суддя: С.В. Сафронова