Справа № 805/2195/17-а
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кошкош О.О.
Суддя-доповідач - Компанієць І.Д.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 року справа №805/2195/17-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Компанієць І.Д., суддів Васильєвої І.А., Гаврищук Т.Г.,

секретар судового засідання Терзі Д.А.,

за участю позивача ОСОБА_3,

представника відповідача Помалюк І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Добропільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 31 серпня 2017 року у справі №805/2195/17 за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_3 до Добропільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, Головне управління державної казначейської служби України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач з урахуванням уточнених позовних вимог (а.с.115) просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неповернення позивачу помилково сплаченого єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне страхування за період з вересня 2011 року по січень 2017 року у сумі 26417,92 грн.;

Зобов'язати відповідача повернути помилково сплачений єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне страхування за період вересень 2011 року по січень 2017 року у сумі 26417,92 грн.

В обґрунтування зазначив, що є пенсіонером за віком, тому звільнений від обов'язку сплати єдиного соціального внеску.

На звернення до відповідача про повернення помилково сплаченого внеску отримав відмову з посиланням на відсутність у позивача права на повернення помилково сплаченого єдиного соціального внеску.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 31 серпня 2017 року позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Добропільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області щодо неповернення ФОП ОСОБА_3 помилково сплаченого єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне страхування за період з вересня 2011 року по січень 2017 року у сумі 26417,92 грн.

Зобов'язано відповідача повернути позивачу помилково сплачений єдиний соціальний внесок на загальнообовязкове державне страхування за період з вересня 2011 року по січень 2017 року у сумі 26417,92 грн.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що позивач отримує пенсію за віком, яка призначена на пільгових умовах. Враховуючи вік позивача, він є платником єдиного внеску, тому на нього не розповсюджуються норми п. 4 ч.1 ст.4 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, встановила наступне.

ОСОБА_3 зареєстрований як фізична особа-підприємець виконавчим комітетом 26.02.2009, є платником єдиного податку, що підтверджується свідоцтвами (а.с.12-14)

Згідно пенсійного посвідчення серія НОМЕР_2 виданого 13.05.2009, ОСОБА_3 є пенсіонером за віком (а.с.22). Позивачу призначено пенсію за віком, відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

25 квітня 2017 року позивач звернувся до Добропільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області із заявою №3 в якій просив повернути кошти, що були сплачені як єдиний соціальний внесок за підприємця платника єдиного податку в період з 01 січня 2011 року по 04 січня 2017 року у сумі 29063,11 грн. (а.с.17-19)

10 травня 2017 року листом №3672/05-07-13-13-9 Добропільською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Донецькій області відмовлено в поверненні коштів та повідомлено про те, що ОСОБА_3 не звільнений від сплати єдиного внеску (а.с.20-21)

Відповідно до Податкового кодексу України з 1 жовтня 2013 року контроль за дотриманням законодавства зі збору єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування покладено на органи міністерства доходів і зборів.

Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються нормами Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі Закон №2464), Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058), Законом України «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788) та іншими нормативно-правовими актами.

На підставі ст.1 Закону № 1058 пенсіонер - це особа, яка відповідно до цього закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім'ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до пп.2 ч.1 ст.1 Закону №2464, єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

На підставі п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464 та п.п. 2.1.3 п. 2.1 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої постановою Пенсійного фонду України від 27.09.2010р. № 21-5, платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих норм Податкового кодексу України» від 07 липня 2011 року № 3609, який набув чинності з 06 серпня 2011 року, ст. 4 Закону № 2464 доповнена ч. 4 наступного змісту:

особи, зазначені у п. 4 ч. 1 цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Зазначеною нормою визначені дві умови звільнення фізичної особи-підприємця, який обрав спрощену систему оподаткування, від сплати єдиного внеску:

наявність статусу пенсіонера за віком або інваліда

факт отримання відповідно до закону пенсії або соціальної допомоги.

Тобто, критерієм звільнення від сплати єдиного внеску разом із фактом отримання пенсії, є наявність у особи, яка обрала спрощену систему оподаткування, статусу пенсіонера за віком, що встановлюється відповідно до умов, визначених законом.

Згідно із абзацами першим та другим пункту 16 Прикінцевих положень Закону № 1058 до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Положення Закону №1788 застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Статтею 2 Закону №1788 визначено виключний перелік трудових пенсій, які призначаються за цим Законом (за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років).

Загальні умови призначення пенсій за віком визначені статтею 12 цього Закону та частиною першою статті 26 Закону № 1058.

Таке право виникає у чоловіків після досягнення 60 років та за наявності відповідного стажу. При цьому статтею 13 Закону № 1788, на підставі якої позивач отримує пенсію, передбачена можливість призначення пенсії за віком на пільгових умовах за наявності відповідного трудового стажу та за умови праці у відповідних умовах праці.

Аналіз наведених норм матеріального права, з урахуванням закріплених Конституцією України гарантії громадян на соціальний захист, свідчать, що особи, яким пенсія за віком призначена відповідно до статті 13 Закону № 1788, мають право на пільги щодо сплати за себе єдиного внеску згідно з частиною четвертою статті 4 Закону № 2464, оскільки ця норма не містить жодних обмежень та умов щодо набуття ФОП статусу пенсіонера за віком.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 15 квітня 2013 року (справи №№ 21-69а14, 21-70а14), 20 травня 2013 року (справа № 21-160а14) та 27 травня 2014 року (справа № 21-150а14).

Таким чином, судова колегія не приймає доводи відповідача про незастосування до позивача положення ч. 4 ст. 4 Закону № 2464 в зв'язку з недосягненням ним 60-річного віку, оскільки вказана норма не пов'язує звільнення від сплати єдиного внеску із досягненням особою певного віку, а передбачає звільнення від сплати внеску всіх пенсіонерів за віком.

Тому суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність бездіяльності відповідача щодо неповернення позивачу помилково сплаченого єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне страхування.

Судова колегія не приймає доводи апелянта, що позивач не звертався до податкового органу з відповідною заявою, визначеною Додатком 1 Порядку №6, про повернення надміру сплачених платежів, оскільки наявна в матеріалах справи заява позивача від 25.04.2017 року (а.с.17) містить всі необхідні вимоги та інформацію, як того вимагає додаток 1 Порядку №6 від такої заяви, а саме: суму надміру сплачених коштів, номери рахунків, причину повернення коштів, копії розрахункових документів.

Таким чином, належним способом захисту порушеного права позивача, як правильно зазначив суд першої інстанції, є покладання обов'язку на податковий орган повернути помилково сплачену суму єдиного внеску позивачу.

Між тим, суд першої інстанції, визнаючи бездіяльність протиправною та зобов'язуючи відповідача повернути позивачу помилково сплачений єдиний внесок за період з вересня 2011 року по січень 2017 року порушив норми матеріального права з наступних підстав.

Позивачем сплачено єдиний соціальний внесок у період з вересня 2011 року по січень 2017 року у сумі 26417,92 грн., що підтверджується платіжними дорученнями (а.с.23-95)

Відповідно до п. 3 Порядку зарахування в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №6 від 16.01.2016 року (далі Порядок №6) неналежний платник - платник, з рахунку якого здійснено помилкове списання коштів та/або який не є платником єдиного внеску; помилково сплачені суми єдиного внеску - суми коштів, які на певну дату зараховані на невідповідний рахунок 3719 та/або сплачені з рахунку неналежного платника.

Згідно з п. 5 Порядку № 6 повернення коштів здійснюється у випадках:

1) надмірної або помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на відповідний рахунок 3719;

2) помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на невідповідний рахунок 3719;

3) помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на рахунок з обліку доходів бюджету;

4) помилкової сплати податкових зобовязань з податків, зборів, штрафних (фінансових) санкцій та пені, передбачених Податковим кодексом України, на рахунок 3719.

На підставі п.6 Порядку №6 повернення коштів здійснюється на підставі заяви платника про таке повернення (далі - Заява), а саме у випадках, передбачених підпунктами 1, 2 та 4 пункту 5 цього Порядку.

Заява подається до органу доходів і зборів, на рахунок якого сплачено Кошти, за формою, визначеною у додатку 1 до цього Порядку.

У випадку, передбаченому підпунктом 3 пункту 5 цього Порядку, заява подається до органу доходів і зборів за місцем обліку помилково сплачених Коштів у довільній формі із зазначенням суми та напряму повернення.

Помилково сплачені суми у випадках, передбачених підпунктами 3 та 4 пункту 5 цього Порядку, підлягають поверненню з урахуванням положень статті 43 Податкового кодексу України та пункту 12 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування».

Фактично у спірних правовідносинах йдеться про помилково сплачені суми єдиного внеску - суми коштів, які на певну дату сплачені з рахунку неналежного платника (особи, яка не є платником єдиного внеску).

На підставі п.43.3 ст.43 ПК України обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Позивачем подана заява про повернення сум грошового зобов'язання 25 квітня 2017 року тобто підлягає захисту порушене право позивача в межах строку 1095 днів, тобто з 25.04.2014 року.

Як вбачається з наданих платіжних доручень за період з 16.05.2014 року по 04.01.2017 року (а.с.23-56) сума сплаченого єдиного внеску, який підлягає поверненню складає 18330,58 грн (422,65грн х 17) + 845,30 грн + (422,65грн х 3) + 533,70 грн + (478,17грн х 2) + (303,16грн х 4) + (319 грн х 8) + 704грн)

На підставі викладеного підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання повернути позивачу надміру сплачений єдиний внесок за період з 25 квітня 2014 року по січень 2017 року в сумі 18330,58 грн.

Решта позовних вимог задоволенню не підлягає.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з»ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції неповно з»ясував обставини справи, що мають значення для справи, порушив норми матеріального та процесуального права, що обумовлює часткове задоволення апеляційної скарги, скасування постанови суду першої інстанції, прийняття нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

На підставі ст.94 КАС України підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 640 грн (а.с.3)

Керуючись статтями 24, 94, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Добропільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 31 серпня 2017 року у справі №805/2195/17 - задовольнити частково.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 31 серпня 2017 року у справі №805/2195/17 - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позов фізичної особи підприємця ОСОБА_3 до Добропільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Добропільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області щодо неповернення фізичній особі підприємцю ОСОБА_3 помилково сплаченого єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне страхування за період з 24 квітня 2014 року по січень 2017 року у сумі 18330,58 грн.

Зобов'язати Добропільську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Донецькій області повернути фізичній особі підприємцю ОСОБА_3 надміру сплачений єдиний соціальний внесок на загальнообовязкове державне страхування за період з 25 квітня 2014 року по січень 2017 року у сумі 18330 (вісімнадцять тисяч триста тридцять) гривень 58 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог фізичної особи підприємця ОСОБА_3 до Добропільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Стягнути з Добропільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області (, адреса: пров. Європейський, м. Добропілля, Донецька область, 85004) за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_3) судові витрати у сумі 640 (шістсот сорок) гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі.

У повному обсязі постанова складена 10 жовтня 2017 року.

Суддя-доповідач І.Д. Компанієць

Судді І.А. Васильєва

Т.Г. Гаврищук