Справа № 149/2135/17
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 149/2135/17

Головуючий у 1-й інстанції: Войнаревич М.Г.

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

10 жовтня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Граб Л.С. Білої Л.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 28 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Хмільницького об'єднаного управління пенсійного фонду України Вінницької області про визнання дій неправомірними та зобов'язати вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в серпні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Хмільницького об'єднаного управління пенсійного фонду України Вінницької області про визнання дій неправомірними та зобов'язати вчинити дії.

Постановою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 28 серпня 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, у якій просила скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послалась на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на її думку, призвело до неправильного вирішення спору.

04 жовтня 2017 року на адресу суду апеляційної інстанції від відповідача надійшло заперечення на апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до положень ст.ст.197, 183-2 КАС України, проводить розгляд справи в порядку письмового провадження, при цьому згідно частини 6 статті 12, частини 1 статті 41 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, надавши їм оцінку, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та знайшло своє підтвердження в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_2 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України " Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

03.10.2016 року позивач звернулась до управління Пенсійного фонду у Літинському районі з заявою про переоформлення пенсії за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу».

Розпорядженням управлінням пенсійного фонду України у Літинському районі № 128926 від 26.10.2016 року позивачу здійснено відповідний перерахунок.

14.07.2017 року відповідно до Протоколу № 1 комісією Хмільницького об'єднаного управління пенсійного фонду Вінницької області було зазначено, що позивачу помилково зараховано стаж роботи на виборній посаді в комсомольській та партійній організації, тому стаж роботи позивача на державній службі становить 16 років 6 місяців, а тому їй відмовлено в призначенні пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» та поновлено виплату пенсії ОСОБА_2 за віком відповідно до Закону України " Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

20.07.2017 року згідно Протоколу № 2 комісії Хмільницького об'єднаного управління пенсійного фонду Вінницької області скасовано розпорядження № 128926 від 26.10.2016 року

Вважаючи рішення відповідача протиправними позивач звернулась до суду за захистом своїх порушених прав.

Постановою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 28 серпня 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

З 1 травня 2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ.

Згідно статті 1 вказаного Закону державна служба в Україні - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України «Про державну службу» до стажу державної служби зараховуються: час перебування на посаді державної служби відповідно до цього Закону; час перебування на посаді народного депутата України; час перебування на посадах працівників дипломатичної служби; час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування"; час перебування на посадах суддів; час перебування на посадах прокурорів; час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання; час професійного навчання державного службовця з відривом від служби, якщо не пізніше 75 днів після його завершення така особа повернулася на державну службу, крім випадків, установлених законом; період, коли державний службовець не працював з поважних причин, але залишався у трудових відносинах з державним органом; час перебування державного службовця у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а в разі якщо дитина потребує домашнього догляду - у відпустці без збереження заробітної плати тривалістю, визначеною у медичному висновку, але не більше ніж до досягнення дитиною шестирічного віку; час перебування на посадах радників, помічників, уповноважених та прес-секретаря Президента України, працівників секретаріатів Голови Верховної Ради України, його Першого заступника та заступника, працівників патронатних служб Прем'єр-міністра України та інших членів Кабінету Міністрів України, помічників-консультантів народних депутатів України, помічників та наукових консультантів суддів Конституційного Суду України, помічників суддів, а також на посадах патронатних служб в інших державних органах.

Пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ визначено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Крім того така особа повинна набути статусу державного службовця, тобто вона має скласти присягу державного службовця та їй має бути присвоєно ранг державного службовця, про що робиться відповідний запис у трудовій книжці.

Як вбачається з копії трудової книжки ОСОБА_2 серії БТ-І № 4307712, вона працювала з 13.04.1983 року по 04.07.1988 року зав-секретарем та завідуючої відділом комсомольських організацій Літинського ЛКСМ України, з 05.07.1988 року по 19.12.1990 року інструктором відділу Літинського райкому партії, з 19.12.1990 року по 18.09.1991 рік консультантом райкому партії, з 09.10.1991 року по 22.09.1998 року вчителем трудового навчання Літинської школи №1, з 22.09.1998 року секретарем відділу взаємодії з політичними партіями та громадськими організаціями Літинської районної державної адміністрації та склала присягу державного службовця, їй присвоєно чотирнадцятий ранг державного службовця згідно ст.ст. 25, 26 Закону України «Про державну службу», з 10.07.1999 року спеціалістом по роботі з неповнолітніми відділу у справах сім'ї та молоді Літинської РДА, з 01.01.2000 року начальником служби у справах неповнолітніх Літинської РДА, з 06.07.2001 року по 31.03.2015 року начальник загального відділу апарату Літинської РДА.

Таким чином, стаж державного службовця позивача станом на день звільнення становить 16 років та 6 місяців при необхідному 20 років, оскільки, період роботи позивача з 13.04.1983 року по 04.07.1988 року зав-секретарем та завідуючої відділом комсомольських організацій Літинського ЛКСМ України, з 05.07.1988 року по 19.12.1990 рік інструктором відділу Літинського райкому партії, з 19.12.1990 року по 18.09.1991 рік консультантом райкому партії відповідно до Закону України " Про державну службу" не підлягає зарахуванню до стажу роботи на посадах віднесених до категорій посад державних службовців.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що підстави для виплати пенсії ОСОБА_2 за віком згідно Закону України " Про державну службу" - відсутні, що вказує на безпідставність заявлених позовних вимог.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги не спростовують вищевикладеного і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанцій при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до статті 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 28 серпня 2017 року - без змін.

Відповідно до ч. 10 ст.183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Ухвала суду складена в повному обсязі протягом трьох днів з дня закінчення розгляду справи.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Граб Л.С. Біла Л.М.