Справа № 817/1353/16
Суддя: Дорошенко Н.О.
Дата ухвалення: 2017-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 вересня 2017 р.Р і в н е 817/1353/16
11год. 45хв.

Рівненський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів - Дорошенко Н.О. (головуючий), суддів Комшелюк Т.О. Жуковської Л.А. , за участю секретаря судового засідання Янчар О.П. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник не прибув

відповідача-1: представник Скіданова О.С.

відповідача-2: представник Кузьмич Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_3
доДержавної фіскальної служби України Головного управління ДФС у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування наказів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 в серпні 2016 року звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування наказу ДФС України від 25.08.2016 № 126-ДС "Про накладення дисциплінарного стягнення", яким на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

В грудні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Рівненській області, яким, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив визнати протиправним та скасувати наказ ДФС України від 02.12.2016 № 266-ДС "Про виконання дисциплінарного стягнення".

В обгрунтування позовних вимог позивач покликався на необгрунтованість оскаржених наказів, вказував на застосування заходів дисциплінарного впливу без врахування його попередньої роботи, ставлення до виконання службових обов'язків, рівня кваліфікації, що суперечить вимогам Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" від 22.02.2006 № 3460-IV. Окрім цього, зазначав, що висновок службового розслідування від 10.08.2016 № 2499/99-99-21-02-02-18, на підставі якого виданий наказ ДФС України від 25.08.2016 № 126-ДС, не містить обгрунтування, в чому саме полягає дисциплінарний проступок, перелік причин та умов, що йому передували, час та місце його вчинення, розмір та характер завданої шкоди. Зауважив, що висновки службового розслідування є неконкретними, суперечливими, без врахування фактичних показників роботи оперативних підрозділів Рівненської області за перше півріччя поточного року.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 01.02.2017 позовні вимоги ОСОБА_3 за вищевказаними позовами були об'єднані в одне провадження.

В судовому засіданні 19.07.2017 представник позивача адміністративний позов підтримав з наведених підстав та просив задовольнити в повному обсязі. В подальшому подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачі Державна фіскальна служба України та Головне управління ДФС у Рівненській області подали письмове заперечення проти позову (а.с.64-65), зазначивши, що висновком службового розслідування відносно позивача від 10.08.2016 № 2499/99-99-21-02-02-18, яке проведене на виконання наказу ДФС України від 27.07.2016 № 659 та протоколу наради з керівниками підрозділів податкової міліції територіальних органів ДФС за результатами діяльності у січні-червні 2016 року, яка відбулася 14.07.2016, було встановлено, що низькі показники роботи по вказаних напрямках є наслідком неналежного виконання службових обов'язків позивачем. Зокрема, в першому півріччі 2016 року не вжито вичерпних заходів для виконання завдань Державної фіскальної служби України, доведених протоколами оперативних нарад від 17.03.2016, 21.04.2016, 16.02.2016, 24.05.2016, листом Головного оперативного управління ДФС від 26.01.2016 № 2398/7/99-99-07-12-17. Вказує, що позивач не здійснював належного контролю за виконання підлеглими поставлених завдань.

В судовому засіданні представники відповідачів надали пояснення, аналогічні наведеному в письмовому запереченні, в задоволенні адміністративного позову просили відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, встановивши фактичні обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх у сукупності, відповідно до вимог закону, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог, з урахуванням такого.

Матеріалами справи стверджено, що наказом Державної фіскальної служби України від 11.11.2014 № 1330-о ОСОБА_3, полковника податкової міліції, призначено на посаду першого заступника начальника Головного управління ДФС у Рівненській області, звільнивши з посади старшого слідчого з особливо важливих справ третього відділу слідчого управління кримінальних розслідувань Головного слідчого управління фінансових розслідувань Міністерства доходів і зборів України (а.с.186).

Положенням про Головне управління ДФС у Рівненській області, затвердженим наказом ДФС України від 20.08.2014 № 55, визначено, зокрема, що у складі ГУ ДФС діють підрозділі податкової міліції. Координацію діяльності підрозділів податкової міліції в ГУ ДФС здійснює перший заступник начальника ГУ ДФС (пункт 7); Заступники начальника ГУ ДФС забезпечують виконання повноважень відповідно до затвердженого розподілу обов'язків (підпункт 2 пункту 12) (а.с.189-201).

Відповідно до наказів ГУ ДФС у Рівненській області № 203 від 16.04.2015 та № 206 від 12.04.2016 (а.с.203,206) про розподіл обов'язків між керівництвом Управління, перший заступник начальника Головного управління ДФС у Рівненській області ОСОБА_3 здійснює керівництво оперативним управлінням, слідчим управлінням фінансових розслідуванням, відділом контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів.

Згідно з підпунктами 2.2.1, 2.2.3, 2.2.4, 2.2.5, 2.2.14 Положення про оперативне управління ГУ ДФС у Рівненській області, затвердженого наказом ГУ ДФС у Рівненській області № 483 від 21.07.2015, управління виконує функції: виявлення кримінальних та інших правопорушень у сфері оподаткування, митній та бюджетній сферах, а також встановлення місцезнаходження платників податків, опитування їх засновників, посадових осіб; проведення у межах наданих законом повноважень оперативно-розшукової діяльності, досудового розслідування та заходів щодо відшкодування завданих державі збитків; проведення роботи, пов'язаної з боротьбою з незаконним виробництвом, переміщенням, обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та інших підакцизних товарів; організація заходів із запобігання незаконному відшкодуванню ПДВ; організація викриття економічних злочинів (а.с.209-225).

Наказом Державної фіскальної служби України від 20.09.2016 № 3205-о полковника податкової міліції ОСОБА_3 звільнено з посади першого заступника начальника Головного управління ДФС у Рівненській області, який здійснює координацію діяльності підрозділів податкової міліції, зарахувавши його у розпорядження Головного управління ДФС у Рівненській області (а.с.185).

Суд встановив, що наказом Державної фіскальної служби України від 25.08.2016 №126-ДС "Про накладення дисциплінарного стягнення" за неналежне керівництво та координацію роботи по основних напрямах оперативно-службової діяльності оперативних підрозділів ГУ ДФС у Рівненській області за підсумками діяльності у січні-червні 2016 року, що спричинило неналежне виконання службових обов'язків, що привело до порушення вимог статті 8 Дисциплінарного статуту, пункту 7, підпункту 2 пункту 12 Положення про ГУ ДФС області, частини третьої пункту 1 наказів про розподіл обов'язків між керівництвом ГУ області, підпунктів 2.2.1, 2.2.3, 2.2.4, 2.2.5, 2.2.14 Положення про оперативне управління, пункту 2 Протоколу № 665, пунктів 2.3 Протоколу № 880, пунктів 7, 16 Протоколу № 1391, пунктів 12, 14, 16 Протоколу № 1780, Завдання № 2398, накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани на першого заступника начальника ГУ ДФС у Рівненській області, який здійснює координацію діяльності підрозділів податкової міліції, полковника податкової міліції ОСОБА_3, однак, враховуючи, що він перебуває у відпустці з 15.08.2016 по 30.09.2016, виконання дисциплінарного стягнення наказано здійснити після виходу останнього на роботу. Підстава: висновок службового розслідування від 10.08.2016 №2499/99-99-21-02-02-18, пояснення ОСОБА_3 від 03.08.2016 (а.с.18-20).

Також наказом Державної фіскальної служби України від 02.12.2016 № 266-ДС "Про виконання дисциплінарного стягнення" на виконання наказу Державної фіскальної служби України від 25.08.2016 № 126-ДС "Про накладення дисциплінарного стягнення" наказано накласти дисциплінарне стягнення у вигляді догани на полковника податкової міліції ОСОБА_3, зарахованого у розпорядження Головного управління ДФС у Рівненській області, за час перебування його на посаді першого заступника начальника ГУ ДФС у Рівненській області, який здійснює координацію діяльності підрозділів податкової міліції. Підстава: наказ ДФС України від 25.08.2016 № 126-ДС "Про накладення дисциплінарного стягнення", пояснення ОСОБА_3 від 15.09.2016 (а.с.126).

Відповідно до висновку службового розслідування від 10.08.2016 №2499/99-99-21-02-02-18, затвердженого першим заступником Голови Державної фіскальної служби України Біланом С.В. (далі по тексту судового рішення - висновок службового розслідування) (а.с.6-12), на виконання наказу ДФС України від 27.07.2016 № 659 та п.5 протоколу наради з керівниками підрозділів податкової міліції територіальних органів ДФС за результатами діяльності у січні-червні 2016 року, яка відбулась 14.07.2016, у відповідності до статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 № 3460-IV, проведено службове розслідування стосовно, зокрема, першого заступника начальника ГУ ДФС у Рівненській області ОСОБА_3 щодо неналежного виконання службових обов'язків, які призвели до незадовільної організації роботи оперативних підрозділів ГУ ДФС у Рівненській області у січні-червні 2016 року з відшкодування збитків по кримінальних провадженнях, протидії "оборудкам" з ПДВ, відпрацювання підприємств реального сектору економіки - замовників послуг конвертаційних центрів (вигодонабувачів), викриття кримінальних правопорушень у митній сфері, протидії незаконному обігу підакцизних товарів.

У висновку службового розслідування зазначено, що низькі показники роботи по вищевказаних напрямках є наслідком неналежного виконання службових обов'язків позивачем.

Зокрема, в першому півріччі 2016 року не вжито вичерпних заходів для виконання завдань Державної фіскальної служби України, доведених:

протоколом оперативної наради з керівниками територіальних підрозділів податкової міліції ГУ ДФС України за результатами діяльності у січні-лютому 2016 року від 17.03.2016 № 880/99/-99-07-02-02-18,

протоколом оперативної наради з керівниками територіальних підрозділів податкової міліції ГУ ДФС України за результатами діяльності у січні-березні 2016 року від 21.04.2016 №1391/99-99-07-02-02-18,

листом Головного оперативного управління ДФС від 26.01.2016 № 2398/7/99-99-07-02-17,

протоколом оперативної наради з керівниками податкової міліції ГУ ДФС у Рівненській області за результатами діяльності у січні-грудні 2015 року та січні 2016 року, яка відбулась 16.02.2016, № 665/99-99-07-02-02-18,

протоколом оперативної наради з керівниками територіальних підрозділів податкової міліції ГУ ДФС України за результатами діяльності у січні-травні 2016 року, яка відбулась 24.05.2016, № 1780/99-99-21-02-02-18.

При вирішенні даного адміністративного спору суд враховує, що відповідно до п.354.1 ст.354 Податкового кодексу України посадова чи службова особа податкової міліції у межах повноважень, наданих цим Кодексом та іншими законами, самостійно приймає рішення і несе за свої протиправні дії або бездіяльність дисциплінарну відповідальність згідно із Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ або іншу передбачену законом відповідальність.

Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України N 3460-IV від 22.02.2006 (далі - Дисциплінарний статут) визначено сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи рядового і начальницького складу) стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

За змістом статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається: створенням належних умов проходження служби особами рядового і начальницького складу; набуттям високого рівня професіоналізму; забезпеченням гласності та об'єктивності під час проведення оцінки результатів службової діяльності; дотриманням законності і статутного порядку; повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей; забезпеченням соціальної справедливості та високого рівня соціально-правового захисту; умілим поєднанням і правильним застосуванням заходів переконання, примусу, дисциплінарного та громадського впливу; належним виконанням умов контракту про проходження служби.

Статтею 2 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до статті 7 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу:

дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників;

захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави;

поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу;

дотримуватися норм професійної та службової етики;

берегти державну таємницю;

у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб;

стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою;

постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень;

сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку;

виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету;

з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють;

берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Статтею 8 Дисциплінарного статуту встановлено, що начальник несе персональну відповідальність за стан службової дисципліни і повинен постійно його контролювати. Начальник зобов'язаний бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів, наказів, норм моралі, професійної та службової етики, розвивати і підтримувати в підлеглих свідоме ставлення до виконання службових обов'язків, честь і гідність, заохочувати розумну ініціативу, самостійність, старанність у службі, уміло застосовувати заходи дисциплінарного впливу.

Особливу увагу начальник повинен приділяти вивченню індивідуальних якостей підлеглих, дотриманню статутних відносин між ними, створенню здорового морально-психологічного клімату в колективі, його згуртуванню, своєчасному запобіганню порушенням службової дисципліни та виявленню причин їх учинення, формуванню нетерпимого ставлення до порушників, враховуючи при цьому думку колективу та громадськості.

Начальник зобов'язаний попередити про неприпустимість порушення службової дисципліни, а в разі вчинення підлеглим таких діянь за необхідності накласти на винного дисциплінарне стягнення або порушити клопотання про накладення стягнення старшим прямим начальником.

Старші за званням та посадою в усіх випадках зобов'язані вимагати від молодших дотримання службової дисципліни, зокрема, правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету.

На осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися види дисциплінарних стягнень, зазначені в статті 12 Дисциплінарного статуту: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Порядок накладання дисциплінарних стягнень регламентовано статтею 14 Дисциплінарного статуту, відповідно до приписів якої з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України, навчальних закладів та науково-дослідних установ системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України при його проведенні, відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту визначає Інструкція про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 12.03.2013 №230, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2013 року за №541/23073 (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 2.1 Інструкції підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України і можуть викликати суспільний резонанс.

Відповідно до пункту 2.1 Розділу ІІ Інструкції підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України і можуть викликати суспільний резонанс.

Згідно з пунктом 8.3 Розділу VIII Інструкції в описовій частині висновку службового розслідування викладаються встановлені при проведенні службового розслідування відомості про:

обставини, за яких особа (особи) РНС скоїла (и) дисциплінарний проступок або які стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі;

час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв'язку з цим;

посаду, звання, прізвище, ім'я та по батькові, персональні дані (дата та місце народження, освіта, період служби в органах внутрішніх справ і на займаній посаді - з дотриманням вимог Закону України "Про захист персональних даних"), характеристику особи (зокрема, про наявність або відсутність у неї діючих дисциплінарних стягнень), винної в учиненні дисциплінарного проступку, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли вказаним обставинам;

наявність причинного зв'язку між неправомірними діяннями особи РНС та їх наслідками;

умови, що передували скоєнню дисциплінарного проступку або спонукали до цього;

вимоги законодавства або посадові обов'язки, які було порушено;

наявність вини особи (осіб) РНС, обставини, що пом'якшують чи обтяжують ступінь відповідальності, а також ставлення до скоєного

Аналізуючи наведені норми, суд вважає необхідним зазначити, що процедура дослідження обставин дисциплінарного проступку, визначення його наслідків та доведення вини особи, зокрема, повинна бути достатньо прозорою, з тим, щоб і сама особа, яка притягується до дисциплінарної відповідальності, та орган, що застосовує дисциплінарне стягнення, а також суд, перевіряючи законність накладення дисциплінарного стягнення, могли з'ясувати фактичні підстави, покладені в основу прийнятого рішення, та надати їм оцінку.

При цьому суд зазначає, що рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення повинно бути мотивованим, детальним і повним, відображати усі суттєві обставини, що мали вплив на його прийняття.

Разом з тим, встановлені в судовому засіданні фактичні обставини свідчать про те, висновок службового розслідування стосовно позивача не містить обгрунтування, в чому саме полягав дисциплінарний проступок, перелік причин та умов, що йому передували, час та місце його вчинення, розмір та характер завданої шкоди.

Так, дослідженням протоколів оперативних нарад ДФС України, на невиконання вимог яких позивачем вказано в висновку службового розслідування та наказі № 126-ДС від 25.08.2016, встановлено, що завдання, які підлягали до виконання першим заступником начальника ГУ ДФС у Рівненській області, сформульовані загальними тезами: вжити заходів з відпрацювання...; забезпечити організацію результативних заходів по основних напрямках оперативно-службової діяльності...; забезпечити застосування повного комплексу оперативно-розшукових заходів...; забезпечити належне оперативне перекриття та відпрацювання...; здійснити повний комплекс заходів...; активізувати роботу..., забезпечити щоденний контроль...; акцентувати зусилля особового складу на забезпеченні максимальної ефективності роботи...; організувати роботу та провести комплекс заходів... (а.с.74-80, 81-82, 83-84, 85-88, 89-93).

Формулювання висновку службового розслідування про те, що проведені позивачем заходи виявились недостатніми для належної координації та ефективної організації роботи, також є загальним, не містить переліку заходів, які не вживалися, завдань, що не виконувалися тощо.

За таких обставин суд вважає, що висновок службового розслідування є необгрунтованим, неконкретним, не підтверджує факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

Принцип обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень означає, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), №37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У Рішенні від 27 вересня 2010 року по справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" зазначено, що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

В матеріалах справи наявне письмове пояснення позивача від 03.08.2016 на виконання вимог наказу ДФС України № 659 від 27.07.2016 "Про проведення службового розслідування" щодо показників роботи оперативних підрозділів ДФС у Рівненській області (а.с.14-17), яке також зазначене як підстава наказу № 126-ДС від 25.08.2016. Разом з тим, суд зауважує, що наведені в поясненні факти не знайшли свого відображення та відповідного аналізу у висновку службового розслідування, зокрема: щодо зазначених позивачем конкретних заходів, які вживались на кожній ділянці роботи, в тому числі в розрізі платників податків; щодо неврахування ряду показників роботи оперативних підрозділів податкової міліції Рівненської області в частині вартості вилучених підакцизних товарів, фактичної суми зменшення відшкодування ПДВ.

Наведені обставини дають підстави для висновку, що службове розслідування щодо позивача було проведено односторонньо, упереджено, без урахування всіх обставин справи.

Окрім цього, слід зазначити, що відповідно до пункту 3.1, підпунктів 3.3.1, 3.3.2, 3.3.3 Положення про оперативне управління ГУ ДФС у Рівненській області Управління очолює начальник Управління, який призначається на посаду та звільняється з посади Головою Державної фіскальної служби України у порядку, визначеному нормативними актами Державної фіскальної служби України.

Начальник Управління здійснює керівництво діяльністю та організацію роботи структурного підрозділу ГУ ДФС; визначає пріоритети роботи структурного підрозділу та шляхи виконання покладених на нього завдань; організовує, забезпечує контроль в межах компетенції виконання структурним підрозділом, зокрема, рішень колегії ДФС, ГУ ДФС у області, доручень керівництва.

Начальник Управління або особа, яка виконує його обов'язки, в установленому законодавством порядку несе персональну відповідальність за невиконання або неналежне виконання покладених на Управління основних завдань і функцій (а.с.221,225).

Таким чином, недоліки в організації роботи оперативних підрозділів податкової міліції ГУ ДФС області, на які вказує відповідач, стосуються виконання службових обов'язків керівного складу оперативного управління, а не одноосібно керівника податкової міліції, до повноважень якого було віднесено також керівництво іншими структурними підрозділами ГУ ДФС.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході судового розгляду даної адміністративної справи відповідач не виконав процесуального обов'язку доказування та не надав суду належних та допустимих доказів неналежного виконання службових обов'язків першим заступником начальника ГУ ДФС у Рівненській області, який здійснював координацію діяльності підрозділів податкової міліції, полковником податкової міліції ОСОБА_3 та доказів вини позивача у вчиненні дисциплінарного проступку.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За результатами судового розгляду адміністративної справи суд дійшов висновку, що при прийнятті оскарженого наказу Державної фіскальної служби України № 126-ДС від 25.08.2016 відповідач-1 не дотримався приписів закону, діяв необгрунтовано, упереджено, без урахування всіх обставин, які мали значення для прийняття рішення.

Встановлена судом необгрунтованість застосованого наказом Державної фіскальної служби України №126-ДС від 25.08.2016 до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани дає підстави для висновку про неправомірність наказу Державної фіскальної служби України № 266-ДС від 02.12.2016, яким таке дисциплінарне стягнення звернено до виконання.

З огляду на наведене, оскаржені накази Державної фіскальної служби України не відповідають критеріям правомірності, установленим законом, порушують права та інтереси позивача, які підлягають до судового захисту шляхом скасування протиправних рішень суб'єкта владних повноважень.

Судові витрати суд присуджує на користь позивача відповідно до частини першої статті 94 КАС України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Державної фіскальної служби України від 25.08.2016 № 126-ДС "Про накладення дисциплінарного стягнення".

Визнати протиправним та скасувати наказ Державної фіскальної служби України від 02.12.2016 № 266-ДС "Про виконання дисциплінарного стягнення".

Присудити на користь позивача ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Державної фіскальної служби України судовий збір в сумі 551,21 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий cуддя Дорошенко Н.О.

Судді Комшелюк Т.О.

Жуковська Л.А.