Справа № 814/1126/17
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2017-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

05 жовтня 2017 року Справа № 814/1126/17

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Гордієнко Т.О., за участю секретаря судового засідання Ополинського О.В., позивача ОСОБА_1, пр. позивача ОСОБА_2, пр. відповідача Білецької О.В. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1, АДРЕСА_1
доГоловного управління Національної поліції в Миколаївській області, вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв, 54001
про визнання протиправними та скасування наказу від 16.05.2017 р. № 432 о/с, 18.05.2017р. № 106 о/с, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (з урахуванням змінених позовних вимог) про визнання протиправним та скасування наказу від 16.05.2017 № 432 о/с в частині звільнення зі служби в поліції заступника начальника відділу поліції-начальника слідчого відділу Центрального відділу поліції ГУНП в Миколаївській області підполковника поліції ОСОБА_1, наказ № 106 о/с від 18.05.2017 , наказ № 402 о/с від 03.05.2017 про припинення нарахування щомісячної заробітної плати та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, поновлення на посаді заступника начальника відділу поліції-начальника слідчого відділу Центрального відділу поліції ГУНП в Миколаївській області, стягнення грошового забезпечення (з урахуванням відрахованого грошового забезпечення надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного 2017року, у кількості 15 діб) за час вимушеного прогулу.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що звільнили його незаконно в період тимчасової непрацездатності. Про хворобу він повідомляв 06.03.2017-начальника сектору кадрового забезпечення Центрального ВП ГУНП- Семикіну О.М. та 11.04.2017 письмовим рапортом до канцелярії Центрального ВП, в якому повідомив, що після одужання будуть надані документи з лікарні.

Відповідач проти позову заперечував, просить відмовити у задоволенні позову, оскільки позивача звільнили правомірно за неявку на службу без поважних причин протягом 44 днів, що підтверджується висновком службового розслідування.

Заслухав пояснення сторін, свідка, дослідив матеріали справи, суд дійшов висновку:

Позивача з 01.08.2016 року призначено наказом № 214 о/с заступником начальника відділу поліції-начальником слідчого відділення Центрального відділу поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області.

16.05.2017 наказом начальника Головного управління Національної поліції в Миколаївській області № 432 о/с за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився в порушенні службової дисципліни в частині неналежного виконання вимог п.3, п.5ст.4, п.1 п.10. ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, а саме у систематичній відсутності на службі без поважних причин протягом 44 робочих днів ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції.

18.05.2017 наказом № 106 о/с відповідно до Закону України « Про національну поліцію» звільнити зі служби в поліції за ст.77 ч.1 п.6 (у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби): ОСОБА_1.

Наказом ГУНП в Миколаївській області № 402 о/с від 03.05.2017 року припинено нарахування щомісячної заробітної плати працівнику Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області-ОСОБА_1., оскільки в ході проведення службового розслідування станом на 28.04.2017 встановлено факт систематичної відсутності ОСОБА_1 на службі без поважних причин протягом 36 робочих днів.

Позивач з 05.03.2017 по 08.03.2017 року перебував у відпустці за 2016-2017 роки.

Позивач суду пояснив, що 05.03.2017 отримав побутову травму. 06.03.2017 звернувся до медичного закладу- Миколаївської міської лікарні № 4, яка розташована та обслуговує територію за місцем проживання позивача, де знаходився на амбулаторному лікуванні з діагнозом: забиття і гемартроз правого ліктьового суглоба з вираженим больовим синдромом, який ускладнився посттравматичним бурситом і контрактурою правового ліктьового суглоба з порушенням функції суглоба. В той же день повідомив по телефону начальника сектору кадрового забезпечення центрального ВП ГУНП- Семикіна О.М., про те, що він знаходиться на лікарняному в медичному закладі за місцем реєстрації.

11.04.2017 позивач подав письмовий рапорт до канцелярії Центрального ВП про те, що раніше за станом здоров'я не міг письмово повідомити, що знаходиться на лікарняному та після одужання будуть надані підтверджуючи документи з лікарні.

Наказом Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 21.04.2017 № 484 «Про призначення службового розслідування» призначено службове розслідування за фактом відсутності на робочому місці заступника начальника ВП-начальника СВ Центрального ВП ГУНП підполковника поліції ОСОБА_1, якого відкомандировано наказами ГУНП в Миколаївській області від 28.02.2017 № 166о/с, 03.04.2017 № 285 о/с до СВ Інгульського ВП ГУНП у службове відрядження для надання практичної допомоги.

Матеріали службового розслідування свідчать, що опитані під час службового розслідування начальник Інгульського ВП ГУНП ОСОБА_6, заступник начальника ВП -начальник СВ Інгульського ВП ГУНП ОСОБА_7 пояснили, що ОСОБА_1, з 09.03.2017 до Інгульського ВП не прибув жодного разу та не виконував службових обов'язків. Актами складених комісійно керівництвом Інгульського ВП ГУНП « Про невихід на роботу » та актами Центрального ВП ГУНП «Про невихід на роботу» з 09.03.2017-по 15.05.2017 встановлено відсутність ОСОБА_1 на службі, як в Інгульському ВП ГУНП так і в Центральному ВП ГУНП. Допитані в ході службового розслідування т.в.о начальника Центрального ВП ГУНП ОСОБА_8 та т.в.о. заступника начальника ВП- ОСОБА_3. повідомили, що з 09.03.2017 році ОСОБА_1 не перебував на робочому місці ні в Центральному ВП, ні в Інгульському ВП.

11.04.2017 року надійшов рапорт позивача, в якому зазначено, що він знаходиться на лікарняному, але в якій лікарні не вказав та підтверджуючих документів не надав.

Начальником СКЗ Центрального ВП ГУНП Семикіним О.В. був здійснений виїзд за місцем мешкання позивача, однак вхідні двері ніхто не відчинив. Матеріали службового розслідування не місять інформацію, що позивач повідомляв його 06.03.2017 про хворобу та знаходження на лікарняному.

З метою перевірки інформації, зазначеної ОСОБА_1 у рапорті щодо перебування останнього на лікарняному були зроблені запити до:

- Миколаївської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги №6», яка надала відповідь від 20.03.2017, 05.05.2017, що згідно журналів листків непрацездатності з 01.02.2017 по 05.05.2017 листок непрацездатності ОСОБА_1 не видавався, лікар до дому не викликався.

- Миколаївська обласна державна адміністрація Управління охорони здоров'я від 25.04.2017 та 15.05.2017 повідомила, що ОСОБА_1 протягом лютого-березня 2017 року до лікувальних закладів за медичною допомогою не звертався, станом на 15.05.2017 за інформацією головних лікарів закладів охорони здоров'я м. Миколаєва та Миколаївської області ОСОБА_1 до лікувальних закладів за медичною допомогою не звертався, на обліку не перебував, амбулаторне або стаціонарне лікування не проходив.

Також був зроблений запит від 21.04.2017 та 11.05.2017 до ДП «Територіальне медичне об'єднання МВС України по Миколаївській області», яке повідомило 24.04.2017 та 11.05.2017, що лікарняні листи ОСОБА_1 не видавались за період лютий-травень 2017.

В ході службового розслідування з метою відібрання пояснень ОСОБА_1 телефонували 25.04.2017 з метою здійснення його виклику для дачі пояснення, 21.04.2017 направляли повідомлення «Укрпоштою» щодо виклику до керівництва Центрального ВП на 27.04.2017 з метою надання пояснень, направлялись повідомлення на електронну Інтернет-адресу позивача. Позивач для надання письмових пояснень до ВП не з'явився, будь-яких додаткових пояснень, крім рапорта від 11.04.2017 року відповідачу не надав, документи, які підтверджували, що він знаходиться на лікарняному не надавав.

Наказ № 402 від 03.05.2017 прийнято відповідно п.8 наказу МВС України від 06.04.2016 « Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із неспецифічними умовами навчання», яким передбачено, що за час відсутності поліцейського на службі без поважних причин грошове забезпечення не виплачується.

Дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни ( ст.2 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України»). На осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень, як звільнення з органів внутрішніх справ. (ст.12 Дисциплінарного статуту).

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу (ст.14 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ст.7 Дисциплінарного статута службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку.

Згідно з ч.2 ст.91 Закону України « Про Національну поліцію» розподіл службового часу поліцейських визначається розпорядком дня, який затверджує керівник відповідного органу (закладу, установи) поліції. Розпорядок затверджено наказом ГУНП від 23.08.2016 № 764: понеділок-п'ятниці з 9-00 до 18-00.Вихідні - субота, неділя.

Суд надає оцінку правомірності або протиправності наказів від 16.05.2017 та 18.05.2017, на підставі тих документів, які були зібрані в ході службового розслідування.

Станом на день затвердження висновку службового розслідування від 16.05.2017 року, позивач не надав будь-яких доказів та документів, які б підтверджували його тимчасову непрацездатність, отримані відповіді лікарняних закладів свідчили, що ОСОБА_1 протягом лютого-травня 2017 року до лікувальних закладів м. Миколаєва та Миколаївської області не звертався та лікарняний лист йому не видавався.

Залучені та досліджені в ході судового засіданні письмові докази, які були витребувані з медичних закладів вже після звільнення позивача зі служби не спростовують правомірності прийнятих наказів, а навпаки підтверджують їх правомірність, оскільки позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що його звільнили в період тимчасової непрацездатності. На підтвердження своєї непрацездатності позивач надав суду довідку Міської поліклініки № 4 № 106 від 06.06.2017, в якій зазначено, що довідка видана ОСОБА_1, 1978 р.н, хоча позивач народився у 1979 році, діагноз- гемартроз, бурсит до 27.03.2017. Під наглядом лікаря-травматолога с 06.03.2017 по 06.06.2017. Довідка видана для пред'явлення за місцем вимоги.

Відповідно до п.1.1, 1.2 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом МОЗ № 455 від 13.11.2001 тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності, видача інших документів про тимчасову непрацездатність забороняється, крім випадків, обумовлених п. 1.13, 2.7, 2.16,2.17, 2.18, 2.19, 2.20, 3.4, 3.16, 6.6.

Довідка від 06.06.2017, яка надана позивачем на підтвердження поважності ним відсутності 44 робочих дня на службі, в зв'язку із хворобою, не приймається судом до уваги, оскільки ця довідка не підтверджує його тимчасову непрацездатність. Знаходження позивача під наглядом лікаря з 06.03.2017 по 06.06.2017 року не звільняло його від виконання службових обов'язків. Єдиним документом, що підтверджував би тимчасову непрацездатність та поважність відсутності на службі протягом 44 днів міг бути тільки листок непрацездатності (довідка).

Допитаний в якості свідка - ОСОБА_11 голова комісії, який проводив службове розслідування, суду пояснив, що в ході службового розслідування на неодноразові звернення до позивача надати пояснення та документи, що підтверджують його тимчасову непрацездатність, позивач відмовився надавати пояснення та не надав будь-яких документів, що б підтверджували його хворобу.

Позивач та представник позивача суду пояснили, що позивачу була видана довідка на підставі п.2.22 Інструкції МОЗ № 455, якою передбачено, що тимчасова непрацездатність осіб рядового і начальницького складу засвідчується довідкою органу, у сфері управління якого перебувають заклади охорони здоров'я, але вона повинна підтверджувати непрацездатність хворого. В наданій позивачем довідці № 106 від 06.06.2017 року не зазначено про тимчасову непрацездатність позивача.

Посилання представника позивача на те, що надати лікарняний у позивача не було можливості, оскільки лікарняний видається особам, які працюють, а позивач станом на 06.06.2017 був звільнений, тому йому була видана довідка не приймається судом до уваги, оскільки відповідно до п.1.7 Інструкції № 455 видача та продовження документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність, здійснюються тільки після особистого огляду хворого лікуючим лікарем (фельдшером), про що робиться відповідний запис у медичній карті амбулаторного чи стаціонарного хворого з обґрунтуванням тимчасової непрацездатності. Позивач надав суду пояснення, що звернувся до лікаря 06.03.2017, тому з цього дня лікар повинен був бути видати позивачу листок непрацездатності ( довідку). Листок непрацездатності видається з встановленням лікарем діагнозу хворому та тимчасової непрацездатності на час захворювання.

Наданий консультативний висновок спеціаліста в галузі судової медицини не приймається судом до уваги, як документ, що підтверджує тимчасову непрацездатність позивача, оскільки відповідно до ч.4 ст.70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись ніякими іншими засобами доказування. Таким чином, належним доказом у справі стосовно тимчасової непрацездатності позивача повинен бути листок непрацездатності, тому ніякі інші документи-висновки спеціаліста не можуть це підтверджувати.

Згідно зі ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів та у доведенні перед судом їх переконливості.

Оцінюючи докази відповідно до ст. 86 КАС України , суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись статтями 11, 71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Гордієнко

Повний текст постанови складено відповідно до частини 3 статті 160 КАС України та підписано суддею 09.10.2017р.