Справа № 541/1354/17
Суддя: Андрущенко-Луценко С. В.
Дата ухвалення: 2017-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 541/1354/17
Провадження № 2-а/541/59/2017
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2017 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Андрущенко-Луценко С.В.,

з участю секретарів - Калініченко Л.О., Непокупної Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миргороді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Миргородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

26 червня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на порушення відповідачем субєктом владних повноважень, її прав в частині необґрунтованої відмови у переведенні її з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 зазначила, що 28.03.2017р. вона звернулася із заявою та необхідними документами до Миргородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області з метою переходу з отримання пенсії за віком на отримання пенсії по втраті годувальника за померлого чоловіка - ОСОБА_2.

На її думку, відповідно до статті 37 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія в разі втрати годувальника повинна призначатися в розмірі 50 відсотків пенсії, яку отримував померлий годувальник. Чоловік позивачки, 17.03.1957р.н., на момент смерті 25.03.2017р. досяг загальновстановленого пенсійного віку 60 років, та отримував пенсію у розмірі 10740 грн., що підтверджується довідкою відповідача від 12.05.2017р. № 3995, копія якої додається. Таким чином,вона має право на пенсію в разі втрати годувальника у розмірі 50% пенсії померлого чоловіка, тобто 5370 грн. (10740 грн. х 50%).

Проте, відповідач листом від 07.04.2017 року № 2639/03-24 відмовив ОСОБА_1 у цьому, повідомивши про недоцільність проведення перерахунку її пенсії, у звязку з тим, що очікуваний нею розмір пенсії по втраті годувальника буде складати лише 1247 грн., замість передбачених законодавством 5370 грн. Рішення № 50 від 05.04.2017р., на яке він посилається у своєму листі від 07.04.2017р. № 2639/03-24, на адресу позивачки управління не направило.

ОСОБА_1 просила суд: визнати протиправною бездіяльність відповідача при розгляді її заяви про перехід з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника; зобовязати відповідача перевести її починаючи з 28.03.2017р. (дня офіційного звернення до відповідача) з пенсії за віком у розмірі 2473,19 грн. на пенсію в разі втрати годувальника у розмірі 5370 грн.

В разі задоволення її позовних вимог просила звернути постанову суду до негайного виконання постанову суду, як це передбачено статтею 256 КАСУ.

Також просила стягнути з відповідача на її користь судовий збір в сумі 640 грн., сплачений при зверненні з позовом до суду.

При судовому розгляді справи позивачка ОСОБА_1 позов підтримала, просила його задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_3 позов підтримав з підстав викладених в позовній заяві, просив його задовольнити, як законний та обґрунтований.

Представник відповідача ОСОБА_4, що діє на підставі відповідної довіреності (а.с.20), надавши письмові заперечення на позовну заяву (а.с.28), заявлений позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні, пояснивши, що за матеріалами пенсійної справи позивачу призначено пенсію за віком .

28.03.2017 року до Миргородського ОУПФУ надійшла заява ОСОБА_1 про переведення її з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника (її померлого чоловіка ОСОБА_2М.), який за життя отримував пенсію за вислугою років, як працівник авіації.

Миргородське ОУПФУ розглянуло заяву ОСОБА_1 Після проведених розрахунків пенсії по втраті годувальника, згідно документів наявних в пенсійній справі, за вислугою років ОСОБА_2 розмір його пенсії за віком складатиме 1342,99 грн. А відповідно 50 % розміру пенсії по втраті годувальника, яку має право отримати позивач 671,50 грн.. З урахуванням державної адресної допомоги станом на 28.03.2017 року (на момент подачі заяви) розмір пенсії становитиме 1247,00 грн..

Тому у зв'язку із тим, що розмір пенсії по втраті годувальника буде меншим (1247,00 грн.) від розміру пенсії позивача за віком (2473,19 грн.), проводити перехід на даний вид пенсії є недоцільним, про що було прийняте мотивоване рішення №50 від 05.04.2017 та проінформовано позивача.

Зазначив, що ст.36 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що право на пенсію з втратою годувальника мають непрацездатні члени сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності. При цьому відповідно до ч.2 ст.36 Закону непрацездатними членами сім'ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягай пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Частиною 1 ст. 37 цього Закону визначено, пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника: на двох та більше непрацездатних членів сім'ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками. Тобто, даною нормою Закону чітко і однозначно вказано на встановлення розміру даного виду пенсії.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд встановив наступне.

Позивачка перебуває на обліку в Миргородському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області та отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 року.

28.03.2017 року позивачка звернулася до Миргородського ОУПФУ Полтавської області з заявою (а.с.4) про переведення з одного виду пенсії на інший, а саме: на пенсію по втраті годувальника після померлого чоловіка ОСОБА_2.

ОСОБА_2 перебував на обліку в Миргородському ОУПФУ Полтавської області та отримував пенсію за вислугу років працівникам льотних екіпажів, що підтверджується відповідною довідкою (а.с.6).

У відповідь на заяву ОСОБА_1, відповідач листом повідомив, що винесено рішення №50 від 05.04.2017р. щодо недоцільності проведення перерахунку, так як розмір пенсії по втраті годувальника буде становити 1247 грн., що значно менше розміру її пенсії за віком 2473,19 грн. (а.с.7).

Статтею 9 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року N 1058-IV встановлено види пенсійних виплат і соціальних послуг, зокрема, в частині першій зазначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Розділом V вказаного Закону визначено умови призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника (ст.36), розмір такої пенсії (ст.37), період, на який вона призначається, зміна розміру (ст.38), призначення однієї пенсії у зв'язку з втратою годувальника на всіх членів сім'ї, виділення частки пенсії (ст.39).

Згідно ч.1 ст.36 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності.

Відповідно до ч.3 ст.36 вищезазначеного Закону до членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачка має право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначаються Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з ст. 44 цього Закону, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною 5 ст. 45 зазначеного Закону визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за N 1566/11846.

Відповідно до пункту 4.1 Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Пунктом 4.3 Порядку визначено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

З аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що у разі звернення особи до пенсійного органу із заявою про призначення (перерахунок) пенсії, останній зобов'язаний розглянути подану заяву із документами та прийняти відповідне рішення щодо призначення(перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Разом з цим, відповідачем при розгляді заяви ОСОБА_1 від 28.03.2017 року про призначення/перерахунок пенсії в порушення ч. 5 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та п. 4.3 Порядку, якими встановлено порядок та строки розгляду такої заяви, прийнято рішення, яке носить розяснювальний характер: комісія вирішила, що перехід позивачки з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника, проводити недоцільно, у звязку з тим, що розмір її пенсії зменшиться, тобто рішення про призначення (перерахунок) пенсії або відмову у призначенні пенсії не приймалось, чим фактично допущено протиправну бездіяльність.

В даному випадку спірним є питання наявності у позивача права на призначення пенсії, що відноситься до виключної компетенції органу Пенсійного фонду України, однак з урахуванням відсутності відповідного рішення відповідача відносно ОСОБА_1, суд вважає, що позовні вимоги щодо зобовязання відповідача перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника, є передчасними, оскільки до прийняття відповідного рішення спір про таке призначення (чи відмову у призначенні) не може бути предметом судового розгляду.

З урахуванням встановленого судом порушення відповідачем вимог чинного законодавства в частині неприйняття рішення про перерахунок або відмову у перерахунку пенсії, суд вважає за необхідне визнати бездіяльність відповідача щодо не розгляду у встановленому порядку заяви позивача про призначення пенсії по втраті годувальника протиправною та, вийшовши за межі позовних вимог, у відповідності до ч.2 ст.11 КАС України, зобовязати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.03.2017 року із прийняттям рішення відповідно до вимог пенсійного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч.3 ст.94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 11, 71, 76, 94, 122, 158-163 КАС України,Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року, суд, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Миргородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Миргородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області допущену при розгляді заяви ОСОБА_1 від 28 березня 2017 року про призначення пенсії по втраті годувальника.

Зобовязати Миргородське обєднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28 березня 2017 року про призначення пенсії по втраті годувальника та прийняти рішення відповідно до вимог пенсійного законодавства.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Миргородського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області 640 грн. (шістсот сорок гривень) у відшкодування понесених судових витрат по оплаті судового збору.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Миргородський міськрайонний суд, шляхом подачі апеляційної скарги, протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_5