Справа № 816/534/17
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 р. Справа № 816/534/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Кононенко З.О.

Суддів: Бондара В.О. , Калиновського В.А.

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Горобця О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 04.05.2017р. по справі № 816/534/17

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Полтавській області

про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА:

12 квітня 2017 року позивач, ОСОБА_1, звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного Управління Національної поліції в Полтавській області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Полтавській області № 399 від 22.03.2017 "Про порушення службової дисципліни та притягнення до дисциплінарної відповідальності";

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Полтавській області № 104 о/с від 24.03.2017 про звільнення ОСОБА_1 зі служби в Національній поліції України за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби);

- поновити капітана поліції ОСОБА_1 на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції Великобагачанського відділення поліції Миргородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області з 24 березня 2017 року;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що застосоване стягнення у вигляді його звільнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу і не співрозмірне вчиненому правопорушенню. Окрім того, на думку позивача, відповідач не врахував попередньої поведінки особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 04.05.2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення коштів задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Полтавській області № 399 від 22.03.2017 "Про порушення службової дисципліни та притягнення до дисциплінарної відповідальності".

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Полтавській області № 104 о/с від 24.03.2017 про звільнення ОСОБА_1 зі служби в Національній поліції України за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).

Поновлено капітана поліції ОСОБА_1 на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції Великобагачанського відділення поліції Миргородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області з 24 березня 2017 року.

Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 24.03.2017 по 03.05.2017 у розмірі 4403 (чотири тисячі чотириста три) гривні 10 (десять) копійок.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

Позивач та представник позивача просили залишити постанову суду першої інстанції без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що службовим розслідуванням за фактом надходження до Головного Управління Національної поліції в Полтавській області постанови Київського районного суду м. Полтава щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП капітаном поліції ОСОБА_1 встановлено, що факт керування ОСОБА_1 13.07.2016 автомобілем НОМЕР_2 в стані алкогольного сп'яніння та притягнення його за даним фактом до адміністративної відповідальності знайшов своє підтвердження (висновок службового розслідування, а.с. 35 - 38).

Наказом Головного Управління Національної поліції в Полтавській області № 399 від 22.03.2017, реалізованим наказом 104 о/с від 24.03.2017 за порушення вимог статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ та п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", що виразилося у недотриманні законодавства, а саме вчинення грубого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, дільничного офіцера поліції сектору превенції Великобагачанського відділення поліції Миргородського ВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в Національній поліції (а.с. 48, 50).

Позивач не погодився із зазначеними наказами та оскаржив їх до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані накази прийняті з порушенням вимог Дисциплінарного Статуту органів внутрішніх справ України та Закону України «Про державну службу».

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Частиною 2 ціє ж статті визначено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Пунктом 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію»» №901-VІІІ від 23.12.2015 р. визначено, що до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» поширити на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».

Відповідно до ч.1 ст.1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 р. №3460-IV (далі - Дисциплінарний статут) службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Частиною 2 ст. 2 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Аналіз ч. 1 ст. 7 Дисциплінарного статуту дає можливість зробити висновок про те, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють. У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту визначено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до ч.15 ст.14 Дисциплінарного статуту звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

При цьому з урахуванням положень ч.10 ст.14 Дисциплінарного статуту при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Наказом МВС України від 12.03.2013 № 230 затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 2.1. Інструкції підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового і начальницького складу (далі - РНС) службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Судовим розглядом встановлено, що 09.03.2017 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області надійшла постанова Київського районного суду м. Полтави від 05.10.2016 про визнання капітана поліції ОСОБА_1 винним у вчиненні 13.07.2017 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з п. 2.6. Інструкції підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника.

Так, наказом Головного управління Національної поліції в Полтавській області (далі - ГУНП) від 10.03.2017 № 260 за вищевказаним фактом було призначено службове розслідування.

В ході проведення службового розслідування було встановлено наступне.

Станом на 13.07.2016 ОСОБА_4 перебував на посаді заступника начальника Кобеляцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області.

13.07.2016 о 02 год. 15 хв. ОСОБА_4 рухався на автомобілі НОМЕР_3 по вул. Шведській у м. Полтаві та був зупинений працівниками патрульної поліції.

Було виявлено, що ОСОБА_4 має явні ознаки алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, млява мова, тремтіння рук).

На пропозицію працівників патрульної поліції щодо проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння ОСОБА_4 відмовився у присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Ураховуючи викладене, інспектором патрульної поліції роти № 4 батальйону УШІ в м. Полтава Д1І1І України рядовим поліції ОСОБА_7 відносно ОСОБА_4 було складно протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (протокол серії АП2 № 108341).

Згідно із записами у вказаному протоколі ОСОБА_4 вказав, що є тимчасово безробітним та не згідний з протоколом.

Проте, станом на 13.07.2016 ОСОБА_4 перебував на посаді заступника начальника Кобеляцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області.

Також у протоколі міститься запис про те, що ОСОБА_4 30.01.2012 вже притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та був підданий громадським роботам в кількості 40 годин.

Постановою Київського районного суду м. Полтави від 05.10.2016 у справі № 552/3770/16-а ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн.

На вказану постанову ОСОБА_4 було подано апеляційну скаргу.

Постановою Апеляційного суду Полтавської області від 31.10.2016 апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, постанову Київського районного суду м. Полтави від 05.10.2016 - без змін.

Відповідно до ст. 14 Дисциплінарного статуту перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення.

З пояснень ОСОБА_4 наданих під час службового розслідування, вбачається що перебуваючи у відпустці 13.07.2016, заїжджаючи у двір по вул. Шведській, 22 в м. Полтаві на автомобілі ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_4 був зупинений з незрозумілих причин працівниками патрульної поліції. В подальшому останні повідомили ОСОБА_4, що він перебуває у стані алкогольного сп'яніння. Опитаний зазначив, що оскільки дані відомості не відповідали дійсності, він відмовився від проходження огляду. Також ОСОБА_4 вказав, що після прийняття постанови апеляційним судом він виконав покладене на нього адміністративне стягнення, сплативши штраф.

Таким чином, колегія суддів вважає встановленим належними та допустими доказами факт того, що 13.07.2016 ОСОБА_4 дійсно керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння та у порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху відмовився від проходження огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

21.03.2017 начальником ГУНП в Полтавській області було затверджено висновок службового розслідування, яким встановлено, що за порушення вимог статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.06.2006 № 3460-IV та п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», що виразилося у недотриманні законодавства, а саме: вчинення грубого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, дільничний офіцер поліції сектору превенції Великобагачанського відділення поліції Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області капітан поліції ОСОБА_1 підлягає звільненню зі служби в Національній поліції України.

Наказом ГУНП в Полтавській області від 22.03.2017 № 399 на капітана поліції ОСОБА_1 було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції України.

Службовим розслідуванням встановлено факт вчинення позивачем діяння, що дискредитує звання працівника органів Національної поліції.

Так, вказаними діями позивач грубо порушив вимоги ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, якою визначено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема:

- дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників;

- захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави;

- з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Також, своїми діями ОСОБА_4 порушив вимоги п. 1. ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до якого поліцейський зобов'язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Враховуючи наведене, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що застосований до позивача вид дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ не відповідає тяжкості проступку.

Таким чином, на позивача було правомірно накладено дисциплінарне стягнення у виді звільнення з займаної посади, у зв'язку із наявністю факту вчиненого ним діяння, тому відсутні підстави для поновлення позивача на службі в органах Національної поліції, у зв'язку з чим позовні вимоги є безпідставними та не підлягають до задоволення.

Аналізуючи наведені нормативно - правові акти, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції зроблені передчасні висновки, щодо задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 04.05.2017 року у справі № 816/534/17, прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального права та постанова підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Полтавській області задовольнити.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 04.05.2017р. по справі № 816/534/17 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення коштів - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Кононенко З.О.
Судді(підпис) (підпис) Бондар В.О. Калиновський В.А.
Повний текст постанови виготовлений 09.10.2017 р.