Справа № 183/3357/17(2-а/183/160/17)
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04 жовтня 2017 рокусправа № 183/3357/17(2-а/183/160/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Мельника В.В.

суддів: Сафронової С.В. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1
на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2017 року у справі №183/3357/17 (2-а/183/160/17)
за позовом до відповідача про ОСОБА_1 адміністративної комісії при виконавчому комітеті Новомосковської міської ради Дніпропетровської області визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-
ВСТАНОВИВ:

18.07.2017 року ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулась до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з адміністративним позов до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Новомосковської міської ради Дніпропетровської області (далі - Відповідач) та просила визнати незаконною та скасувати постанову комісії №54 від 26.08.2016 року.

Крім того, позивач у позовній заяві просила суд відновити строки оскарження. В обґрунтування заявленого клопотання позивач зазначила, що про оскаржувану постанову вона дізналась лише 19.06.2017 року (а.с. 1-3).

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2017 року у справі №183/3357/17 (2-а/183/160/17) в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовлено. Позовну заяву ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Новомосковської міської ради Дніпропетровської області про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення залишено без розгляду (а.с. 5).

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, Позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та прийняти нову, якою адміністративну справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с. 8-9).

В апеляційній скарзі Позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

У судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 32-33), у зв'язку із чим колегія суддів, на підставі ч. 6 ст.12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України, розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено, що залишаючи позовну заяву без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустив строк звернення до суду з даною позовною заявою.

Дослідивши обставини справи колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України), Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У ст. 289 КУпАП закріплено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Згідно з ч. 3, 6 ст. 288 КУпАП постанову про одночасне накладення основного і додаткового адміністративних стягнень може бути оскаржено за вибором особи, щодо якої її винесено, чи потерпілого в порядку, встановленому для оскарження основного або додаткового стягнення.

Скарга подається в орган (посадовій особі), який виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України. Скарга, що надійшла, протягом трьох діб надсилається разом із справою органу (посадовій особі), правомочному відповідно до цієї статті її розглядати.

Частиною 4 статті 99 КАС України передбачено, що якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що для оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності законодавством встановлено спеціальний скорочений строк звернення до суду, перебіг якого починається з дня, коли вона дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Виходячи з цього, колегія суддів звертає увагу на те, що оскаржувана у цій справі постанова по справі про адміністративне правопорушення № 54 прийнята адміністративною комісією при виконавчому комітеті Новомосковської міської ради 26.08.2016 року за відсутності позивача (а.с. 10).

Відомостей щодо отримання позивачем копії вказаної постанови в матеріалах адміністративної справи не міститься.

18.07.2017 р. позивач оскаржив постанову від 26.08.2016 р. № 54 в адміністративному порядку, що підтверджується відбитком штампу вхідної кореспонденції суду першої інстанції (а.с. 1).

Крім того, в своїй позовній заяві Позивач заявив клопотання щодо поновлення строку оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення № 54 прийнятої адміністративною комісією при виконавчому комітеті новомосковської міської ради 26.08.2016 року (а.с. 3).

В обґрунтування заявленого клопотання позивач вказує на те, що про існування оскаржуваної постанови їй стало відомо під час судового засідання 08.08.2017 року за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Новомосковської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області про скасування рішення, куди її було викликано в якості свідка (а.с. 1-3). Для підтвердження зазначених обґрунтувань, позивачем було долучено до позовної заяви копію судової повістки про виклик останньої до Дніпропетровського окружного адміністративного суду (а.с. 14).

Таким чином, колегія суддів звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачем було належним чином забезпечено своєчасне отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення та повідомлено останню про розгляд відносно неї адміністративної справи 26.08.2016 року. У свою чергу, позивач, після отримання повістки та прийняття участі у судовому засіданні під час якого їй стало відомо про притягнення її до адміністративної відповідальності за порушення ч.2 ст. 156 КУпАП, реалізував своє право на судовий захист.

Однак, зазначені обставини не були належним чином досліджені судом першої інстанції, що призвело до порушення ст. 99 КАС України, ст. 288 КУпАП та постановлення необґрунтованого рішення про залишення позовної заяви без розгляду, що також суперечить й вимогам ст. 159 КАС України.

Приходячи до такого висновку, судова колегія враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні від 04.12.1995 р. по справі «Беллет проти Франції», в якому Суд зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Крім того, у справі «Іліан проти Туреччини» (рішення від 27.06.2000 р.) Європейським Судом з прав людини визначено, що правило встановлення обмежень доступу до суду в зв'язку з пропуском строку звернення до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Таким чином колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було неповно встановлено обставини справи та порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до ст. 204 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, ухвала Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2017 року у справі №183/3357/17 (2-а/183/160/17) - скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 41, 159, 160, 195, 196, 199, 204, 205, 206 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2017 року у справі №183/3357/17 (2-а/183/160/17) - скасувати та направити справу для продовження розгляду до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст виготовлено - 09 жовтня 2017 року.

Головуючий: В.В. Мельник

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: Д.В. Чепурнов