Справа № 812/885/17
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2017-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 жовтня 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/885/17

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Секірської А.Г.,

за участю секретаря - Вакуленка А.В.,

сторін:

представника позивача - ОСОБА_1, довіреність від 18.07.2017;

представника відповідача - Сєдих В.О., довіреність від 22.05.2017;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду справу за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до управління Укртрансбезпеки у Луганській області про скасування постанови від 24.05.2017 ВВ № 0120130, -

ВСТАНОВИВ:

27.06.2017 фізична особа - підприємець ОСОБА_3 (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до управління Укртрансбезпеки у Луганській області (далі - Відповідач) з вимогами про скасування постанови від 24.05.2017 ВВ № 0120130.

На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 15.05.2017 на адресу позивача надійшло повідомлення про те, що відносно нього складено акт АХ № 0204827 від 29.03.2017. Повідомленням від 16.05.2017 його запрошено на розгляд справи про адміністративне правопорушення. 16.05.2017 в управлінні Укртрансбезпеки у Луганській області ОСОБА_3 ознайомився з актом, в якому було зафіксовано порушення працюючим у нього водієм ОСОБА_4 - надання послуг з перевезення вантажів без оформлення щоденних реєстраційних листів режиму праці та відпочинку водія (відсутня чипкарта водія) за 29.03.2017. В акті відсутній підпис водія. В поясненнях від 18.05.2017, наданих ФОП ОСОБА_3, вказувалося, що під час зупинки транспортного засобу перевірка наявності тахокарт у водія не здійснювалася. При цьому водія не було повідомлено інспектором про вчинення будь-якого правопорушення, акт при ньому не складався і під підпис не надавався. 31.05.2017 позивачем отримано постанову управління Укртрансбезпеки у Луганській області від 24.05.2017 ВВ № 0120130 про застосування адміністративно - господарського штрафу за порушення, встановлене ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Позивач вважає постанову протиправною, оскільки 29.03.2017 водія ОСОБА_4 дійсно було зупинено працівником Державтоінспекції на 471-му км автодороги Київ - Харків для перевірки документів, після якої останні були передані автоінспектором співробітникам Укртрансбезпеки, які додатково взяли для перевірки товаротранспортні накладні та протокол перевірки тахографа. Після перевірки документи повернули водію, при цьому про вчинення будь-якого правопорушення водія повідомлено не було. Підтвердженням відсутності порушення стало те, що в присутності водія акт проведення перевірки додержання вимог законодавства не складався та водію припис не надавався, тому, на думку позивача, подія правопорушення відсутня.

Крім того, з посиланням на ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» та рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Київської міської ради професійних спілок щодо офіційного тлумачення ч.3 ст. 21 КЗпП України від 09.07.1998 № 12-рп/98, позивач зазначив, що актом АХ № 0204827 від 29.03.2017 не визначено, який саме документ, передбачений чинним законодавством, не було надано ОСОБА_4 в ході перевірки. Натомість в акті зазначається про надання послуг з перевезення вантажів без оформлення щоденних реєстраційних листів режиму праці та відпочинку водія (відсутня чипкарта водія) за 29.08.2017, чим порушено наказ від 26.04.2010 № 385 Мінтрансзв'язку України. В додатках до пояснень від 18.05.2017, наданих ФОП ОСОБА_3 на адресу управління Укртрансбезпеки в Луганській області, було надано копії чипкарти водія ОСОБА_4 та протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу. Жодних підстав не надавати відповідні документи в ході перевірки 29.03.2017 на 471-му км автодороги Київ-Харків у водія ОСОБА_4 не було. Тому склад правопорушення відсутній.

Також позивач послався на те, що згідно частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеному у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у письмових запереченнях від 10.07.2017 вх. № 16547/2017 (арк.спр.24-28). Так, представник відповідача зазначив, що державними інспекторами управління Укртрансбезпеки у Харківській області 29.03.2017 відповідно до направлення на перевірку № 024303 від 27.03.2017 проведено рейдову перевірку транспортних засобів перевізників, які здійснюють перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом, в ході якої було перевірено належний позивачу транспортний засіб марки MAN, реєстраційний номер НОМЕР_1, яким здійснювалось перевезення вантажу за накладною ТТН № 22306 від 28.03.2017. За наслідками перевірки складено акт АХ № 0204827 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом, в якому зазначено порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом, а саме надання послуг з перевезення вантажу без оформлення щоденних реєстраційних листків режиму праці та відпочинку водія (відсутня чип карта водія) за 29.03.2017, чим порушено ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», наказ МТЗУ від 24.06.2010 № 385. Водій ОСОБА_4 з актом ознайомлений, від пояснень та підпису відмовився.

При розгляді справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт 16.05.2017 позивач також не надав щоденний реєстраційний листок режиму праці та відпочинку водія за 29.03.2017. Враховуючи сплив терміну розгляду справи про порушення, визначеного пунктом 25 Порядку (протягом двох місяців), 24.05.2017 керівником Управління Укртрансбезпеки у Луганській області винесено постанову ВВ № 0120130, якою на підставі абзацу третього частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за надання послуг перевезення пасажирів без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 48 цього Закону, до позивача застосовано адміністративно - господарський штраф у сумі 1700,00 грн.

Представник відповідача зазначив, що в порушення вимог Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 07.06.2010 № 340, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.09.2010 за № 811/18106, та Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 24.06.2010, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.10.2010 за № 946/18241, позивач не тільки не аналізує інформацію щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, отриману за допомогою тахографа, а в разі виявлення порушень - не вживає заходів щодо недопущення та запобігання виникненню їх в подальшому, а взагалі не надає цю інформацію ані при рейдовій перевірці, ані під час розгляду справи про порушення законодавства.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов такого.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначено Законом України від 05.04.2001 № 2344-ІІІ «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон № 2344-ІІІ).

Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 2344-ІІІ законодавство про автомобільний транспорт складається із Закону, законів України "Про транспорт", "Про дорожній рух", чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі - Порядок № 1567), відповідно до пункту 3 якого органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансінспекція, її територіальні органи.

Згідно з пунктом 4 Порядку державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання водієм режиму праці та відпочинку (пункт 15 Порядку № 1567).

Судом установлено, що ОСОБА_3 зареєстрований як фізична особа - підприємець 17.09.2004, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 05.10.2017 за № (арк.спр. 101-102).

Водій ОСОБА_4 перебуває у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_3, що підтверджується податковим розрахунком сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку форми № 1ДФ за лютий 2017 року (арк.спр. 37-40), повідомленням про прийняття працівника на роботу від 18.01.2016 (арк.спр. 41), наказом від 19.01.2016 № 19/01 про прийняття на роботу ОСОБА_4 на посаду водія автотранспортних засобів (арк.спр. 42).

Частиною першою, абзацом 3 частини другої статті 48 Закону № 2344-ІІІ визначено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів для водія є: посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

На підставі направлення на перевірку від 27.03.2017 № 021303, виданого управлінням Укртрансбезпеки у Харківській області (арк.спр. 44), 29.03.2017 управлінням Укртрансбезпеки у Харківській області складено акт АХ № 0204827 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, згідно з яким під час перевірки виявлено порушення, відповідальність за яке передбачена ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» - надання послуг з перевезення вантажу без оформлення щоденних реєстраційних листків режиму праці та відпочинку водія (відсутня чип-карта водія) за 29.03.2017, чим порушено ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», наказу від 26.04.2010 № 383 Мінтрансзв'язку України (арк.спр. 5).

Відповідно до пункту 20 Порядку № 1567 виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності) (пункт 21 Порядку № 1567).

В акті зазначено, що водій з ним ознайомлений, від пояснень та підпису відмовився (арк.спр. 5).

Відповідно до пункту 22 Порядку № 1567 у разі відмови уповноваженої особи суб'єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб'єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис.

Суд зазначає, що наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 07.06.2010 № 340, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 14.09.2010 за № 811/18106, затверджено Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - Положення № 340), відповідно до п.6.1 якого автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних

пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 24.06.2010 № 385, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 20.10.2010 за № 946/18241, затверджено Інструкцію з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті (далі - Інструкція № 385).

Інструкцію № 385 розроблено відповідно до вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР), Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року № 153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, а також Законів України "Про автомобільний транспорт", "Про дорожній рух".

Ця Інструкція визначає порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів (пункт 1.2 розділу І Інструкції № 385).

Відповідно до положень п.п.3.3 п.3 Інструкції № 385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

Згідно з протоколом перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу від 11.10.2016, транспортний засіб MAN ЕПФ 18.480 2008, державний номер НОМЕР_1, обладнано цифровим тахографом (арк.спр. 7), тобто у відповідності до вимог п.п.3.3 п.3 Інструкції № 385 водій повинен був мати при собі або картку водія, або роздруківку даних роботи тахографа.

Свідок ОСОБА_4, водій, пояснив, що 29.03.2017 у с. Пісочин був зупинений транспортною інспекцією. Надав документи на автомобіль та вантаж, надав протокол повірки тахографа та чип-картку водія. Інспектор попросив зробити роздруківку даних роботи тахографа, проте, на думку свідка, він не повинен цього робити, а сам інспектор не схотів її робити. Зайшов у «Газель», віддав документи. Зазначив, що не підписував жодних документів, роздруківку за 29.03.2017 не може надати, акт при ньому не складався.

Свідок ОСОБА_5, працівник Управління Укртрансбезпеки у Харківській області, який складав акт перевірки від 29.03.2017 АХ № 0204827, допитаний 30.08.2017 Харківським окружним адміністративним судом в порядку виконання судового доручення Луганського окружного адміністративного суду, надав пояснення, що транспортний засіб MAN номерний знак НОМЕР_1 було обладнано тахографом, водієм ОСОБА_4 ні роздруківка даних роботи тахографа, ні чип-картка водія не надавалася при перевірці. Акт перевірки складався у присутності водія, він відмовився від ознайомлення з актом та його підписання.

Суд критично оцінює пояснення свідка ОСОБА_4 про те, що він не знав про складання акта перевірки, оскільки вони спростовуються змістом акта, а саме - зазначенням в акті реквізитів та посилань на документи (посвідчення водія, дані про перевізника, товарно - транспорту накладну, дані про відправника вантажу), які могли бути надані лише водієм.

Дійсно, надання водієм щоденних реєстраційних листів режиму праці та відпочинку водія законом не передбачено, проте в даному випадку в акті перевірки зафіксовано відсутність чіп-картки водія, а роздруківка даних роботи тахографа від 29.03.2017 в позивача відсутня, що підтверджено ним в ході судового розгляду (арк.спр. 65), тоді як має зберігатися протягом 12 місяців з дати останнього запису у відповідності до п. 3.5 Інструкції, що дає підстави вважати що чіп-картка водія на час перевірку була відсутня у тахографі і не здійснювався запис інформації про час роботи та відпочинку водія.

В даному випадку адміністративно - господарський штраф застосовано не за порушення режиму праці та роботи водія, а за ненадання передбачених законодавством документів - або чіп-картки водія, або роздруківки даних тахографа.

При цьому суд зауважує про безпідставність посилань представника позивача на рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Київської міської ради професійних спілок щодо офіційного тлумачення ч.3 ст. 21 КЗпП України від 09 липня 1998 року № 12-рп/98, оскільки в даному рішенні надано офіційне тлумачення терміну «законодавство», який вживається саме в ч.3 ст.21 КЗпП України щодо визначення сфери застосування контракту як особливої форми трудового договору, а не тлумачення терміну «законодавство» у загальному розумінні.

Згідно із абзацом 3 частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до частин четвертої - п'ятої статті 60 Закону № 2344-ІІІ розглядати справи про накладення адміністративно-господарських штрафів за порушення, зазначені у цій статті, мають право посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті.

Адміністративно-господарські штрафи стягуються відповідно до закону центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), і зараховуються до Державного бюджету України.

Відповідно до пункту 25 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб'єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб'єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб'єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб'єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням (пункту 26 Порядку № 1567).

Згідно із пунктом 27 Порядку № 1567 у разі неявки уповноваженої особи суб'єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

18.05.2017 управлінням Укртрансбезпеки у Луганській області отримано лист позивача від 17.05.2017, в якому позивач просив при розгляді акта від 29.03.2017 АХ № 0204827 врахувати відсутність події адміністративного правопорушення, вказана в акті, та при визначенні інших документів (стаття 48 Закону України «Про автомобільний транспорт») керуватися законодавством України, а не відомчими наказами та інструкціями (арк.спр. 8). До листа додано копії картки водія ОСОБА_4, протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та заява ОСОБА_4

24.05.2017 в.о. начальника управління Укртрансбезпеки у Луганській області ОСОБА_6, розглянувши справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт ОСОБА_3, за порушення вимог статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме - не оформлено щоденний реєстраційний листок режимів праці та відпочинку за 29.03.2017, відповідальність за яке передбачена ч. 1 абз. 3 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», прийнято постанову ВВ № 0120130 про застосування адміністративно - господарського штрафу у сумі 1700 грн (арк.спр. 4).

Згідно з частиною першою абзацом 3 статті 60 Закону № 2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Таким чином, розмір адміністративно - господарського штрафу, застосованого до позивача, відповідає частині першій абзацу 3 статті 60 Закону № 2344-ІІІ.

З огляду на вищенаведене, оскаржувана постанова є законною, винесеною відповідачем в межах повноважень, у порядку, визначеному законом, на підставі об'єктивних даних та доказів, тому позовні вимоги про її скасування є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Судові витрати у відповідності до статті 94 КАС України покладаються на позивача.

На підставі частини 3 статті 160 КАС України у судовому засіданні 05 жовтня 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Складення постанови у повному обсязі відкладено до 09 жовтня 2017 року, про що згідно вимог частини другої статті 167 КАС України повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частин постанови у судовому засіданні.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до управління Укртрансбезпеки у Луганській області про скасування постанови від 24.05.2017 ВВ № 0120130 відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Повний текст постанови складено та підписано 09 жовтня 2017 року.

Суддя А.Г. Секірська