Справа № 219/9616/17
Суддя: Погрібна Н. М.
Дата ухвалення: 2017-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 219/9616/17
Провадження № 2-а/219/938/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.10.2017 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

судді Погрібної Н.М.

при секретарі Мирошниченко О.Л.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмуті адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП №3 Павлоградського ВП старшого лейтенанта поліції Капустян Сергія Володимировича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Артемівського міськрайонного суду звернулася з адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП №3 Павлоградського ВП старшого лейтенанта поліції Капустян Сергія Володимировича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, обґрунтувавши свої вимоги, тим, що 24 серпня 2017 року інспектор СРПП № 3 Павлоградського ВП старший лейтенант поліції Капустяном С.В. було винесено постанову ДР № 052444 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 425 грн.

Як вбачається постанови, інспектор Капустян С.В. зупинив мене 24.08.2017 року близько 8-20 на 303 км автодороги М-04 Знам'янка-Луганськ-Ізварине та звинуватив мене в тому, нібито здійснив обгін транспортного засобу на шляхопроводі. 24.08.17 о 9.00, на тому ж місці автодороги, інспектор Капустян С.В. виніс постанову про притягнення мене до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП. Інспектор СРПП № 3 Павлоградського ВП старший лейтенант поліції Капустян С.В. розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу, чим суттєво порушив його права. Крім того, відповідач позбавив його можливості скористатися у повному обсязі своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП. та порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст.ст.278,279 КУпАП. У зв'язку з викладеним вважає постанову серії ДР № 052444 від 24.08.2017 року складену відносно нього протиправною та просить її скасувати.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав.

Відповідач інспектор СРПП №3 Павлоградського ВП старшого лейтенанта поліції Капустян С.В., будучи належними чином повідомлений про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, просив розглянути справу за його відсутності, надавши свої заперечення, згідно яких, вказує, що під час несення служби 24.08.2017 року на маршруті патрулювання на 303 км а/д М-04 Знам'янка-Луганськ-Ізварине ним був зупинений автомобіль Форд Мондео д.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3,який здійснив обгін автомобіля НОМЕР_2 на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю (шляхопроводі). Водій ОСОБА_1 з порушенням був не згоден та почав телефонувати на гарячу лінію за телефоном 102 зі скаргою на дії працівників поліції. У водія автомобіля ДАФ Д.Н.НОМЕР_2 ОСОБА_4 було відібрано пояснення, яке підтверджує факт обгону його автомобіля, також відібрано пояснення у ОСОБА_5, вона знаходилась в автомобілі Форд Мондео д. н. НОМЕР_1 в якості пасажира, яка також підтвердила факт скоєння правопорушення. Відповідно до вимог ст.ст.276-283 КУпАН, відносно ОСОБА_1 було винесено постанову за ст. 122 ч.2 КУПАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді мінімального штрафу у сумі 425 грн. Вважає, обставини, на які посилається позивач як на підставу позовних вимог не є підставами для скасування постанови, оскільки вони нічим не підтверджені, окрім слів позивача. Навпаки правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності підтверджена переліченими вище доказами, а отже постанова в справі про адміністративне правопорушення винесена з урахуванням всіх наявних доказів та є законною. Доводи позивача з приводу відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення вважаю безпідставними та такими, що наведені з метою уникнути відповідальності за вчинене правопорушення, атому просив в задоволенні позову відмовити.

Суд, вивчивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

24.08.2017 року інспектором СРПП №3 Павлоградського ВП старшим лейтенантом поліції Капустян Сергієм Володимировичем було складено відносно позивача ОСОБА_1 постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 716920 та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. У зазначеній постанові вказано, що водій ОСОБА_1 24.08.2017 року о 08 годині 20 хвилин на 303 км. автодороги М-04 Знам»янка-Луганськ-Ізварине здійснив обгін автомобілю ДАФ д.н. НОМЕР_2 на шляхопроводі, чим порушив п. 14.6г Правил дорожнього руху України (а.с.6).

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (ч.1 ст.69 КАС України).

Адміністративним законодавством України встановлено, що докази у справі повинні бути належними та допустимими.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч.ч.1, 2 ст. 70 КАС України).

Таким чином, під час судового розгляду предметом доказування є фактичні дані, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення.

Об'єктом оцінки судом при ухваленні рішення є як докази (фактичні дані, відомості), так і процесуальні джерела, що їх містять (показання свідків, письмові і речові докази, висновки експертів, тощо).

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку встановлених законом.

Зі змісту ст. 8 КУпАП слідує, що адміністративній відповідальності підлягають особи, які вчинили адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження по справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вирішуючи питання про обґрунтованість складення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДР № 052444 від 24.08.2017 року та факту скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що події викладені у вказаній постанові мали місце, це підтверджується змістом викладених обставин в описовій частині постанови та повністю узгоджується з оглянутим у судовому засіданні лазерним носієм з відеофайлами з нагрудних відеореєстраторів інспектора Шушпанова Д.П., з якого вбачається, що ОСОБА_1 під час зупинки її транспортного засобу працівниками патрульної поліції тримала в руках телефон та розмовляла.

Правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, полягає в … порушенні правил обгону … та тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно п. 14,6 г. Правил дорожнього руху України, обгін заборонено: у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Разом з тим, як вбачається зі ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників та адвоката. Приписи даної статті також дублюються п.5 розділу ІІІ Інструкції.

Стаття 258КУпАПвизначає випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Частина перша статті 258 КУпАП не містить посилання на статтю 122 КУпАП. Відповідно на ці правовідносини не поширюється положення частини третьої статті 258 КУпАП, коли уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

За загальним правилом відповідно до статті 254 КУпАП фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення протоколу про його вчинення уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини третьої цієї статті протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Отже, під час оформлення матеріалів про адміністративні порушення за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 122 КУпАП, обов'язково складається протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини першої статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121126, 1271129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників (частина друга статті 276 КУпАП).

Таким чином, справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 122 КУпАП, можуть розглядатися:1) за місцем вчинення правопорушення;2) за місцем обліку транспортних засобів;3) за місцем проживання порушників.

Статтею 222 КУпАП визначено підвідомчість справ про адміністративні правопорушення органам внутрішніх справ (міліції). Зокрема, в частині першій цієї статті за адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122 цього Кодексу, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники відповідних підрозділів Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху, які мають спеціальні звання.

Таким чином, справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 122 КУпАП, розглядаються у судовому порядку та працівниками відповідних підрозділів Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху, які мають спеціальні звання.

Випадки розгляду справ про адміністративні правопорушення уповноваженими на те особами на місці вчинення правопорушення визначені статтею 258 КУпАП, в інших випадках справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем вчинення правопорушення, відповідно до статті 276КУпАП.

Отже, на справи про адміністративні правопорушення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 122 КУпАП, дія положень статті 258 КУпАП не поширюється.

Тому, винесення постанов у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 122 КУпАП, уповноваженими на те особами одразу після складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення є неправомірним і призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП, зокрема право користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі тощо.

Словосполучення «на місці вчинення правопорушення», яке містяться у статті 258Кодексу України про адміністративні правопорушення та словосполучення «за місцем вчинення правопорушення», вжитого у статті 276 Кодексу мають різний правовий зміст.

Зазначену проблему аналізував Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.05.2015 № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У пункті 2.4 мотивувальної частини цього рішення зазначено, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України. Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення «за місцем його вчинення», яке міститься в положенні частини першої статті 276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Аналізуючи вказані норми законодавства, суд вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДР № 052444 відносно ОСОБА_1 винесена без складення протоколу про адміністративне правопорушення, на місці вчинення правопорушення є неправомірною, у зв'язку з чим підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.17, 18,69, 122,158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. ст. 7, 8, 9, 122, 222, 245, 254, 258, 276, 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП №3 Павлоградського ВП старшого лейтенанта поліції Капустян Сергія Володимировича про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати Постанову серії ДР № 052444 від 24.08.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана в Донецький апеляційний адміністративний суд через Артемівський міськрайонний суд протягом 10 днів після проголошення.

Суддя Н. . Погрібна