Справа № 740/1933/17
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2017-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 740/1933/17 Головуючий у 1-й інстанції: Дикий В.М.
Суддя-доповідач: Губська О.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 жовтня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Губської О.А.

суддів: Парінова А.Б., Беспалова О.О.

за участю: секретаря судового засідання Сергієнко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Носівського районного суду Чернігівської області від 20 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з позовом до Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив:

визнати протиправним дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку призначеного позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VІ, з урахуванням рішення Конституційного суду України від 08.06.2016 року № 4-рп/2016 на підставі поданої заяви 21.04.2017;

зобов'язати Ніжинське об'єднання управління пенсійного фонду України у Чернігівській області провести перерахунок у бік збільшення раніше призначеного відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VІ, з урахуванням рішення Конституційного суду України від 08.06.2016 № 4- рп/2016 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, із збереженням 90 %, з 14 вересня 2016 року, включивши до заробітної плати для розрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці матеріальну допомогу на оздоровлення, та проводити його виплату без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, за виключенням фактично проведених позивачу з 14 вересня 2016 року виплат.

Постановою Носівського районного суду Чернігівської області від 20 липня 2017 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач просить зазначене рішення скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні вимог позивача, при цьому вказує на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін у відкритому судовому засіданні без здійснення фіксування технічними засобами у відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Ніжинському об'єднаному УПФ України та з 20.09.2016 отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90 відсотків його суддівської винагороди.

21.04.2017 позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та просив врахувати до заробітної плати для його обчислення матеріальну допомогу на оздоровлення.

До заяви позивачем було додано довідку ТУ ДСА України у Чернігівській області від 19.04.2017 за № 03-36/766/-вих., згідно з якою суддівська винагорода позивача становить 28800 грн., у тому числі: посадовий оклад - 16000 грн., доплата за вислугу років - 12800 грн., також у травні 2016 року у зв'язку з виходом у відставку йому була виплачена матеріальна допомога в розмірі посадового окладу - 14500 грн.

Листом від 05.05.2017 № 41/04/К2 пенсійний орган повідомив про відсутність правових підстав для такого перерахунку, мотивувавши це тим, що допомога на оздоровлення не є складовою суддівської винагороди, для включення її до складу заробітної плати для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці підстави відсутні.

Також відповідач у своєму листі відзначив, що довідка №03-36/766-вих. від 19.04.2017 видана не за встановленим зразком.

Позивач, вважаючи свої права порушеними, звернувся до суду.

Задовольняючи позов, суд попередньої інстанції мотивував своє рішення тим, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати, а тому відповідач, відмовляючи у проведенні перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням матеріальної допомоги, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачений Законами України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», «Про судоустрій та статус суддів», «Про пенсійне забезпечення».

Обґрунтовуючи помилковість таких висновків суду, скаржник у поданій ним апеляційній скарзі наводить ті ж мотиви, з яких позивачеві було відмовлено у перерахунку призначеного йому довічного грошового утримання.

Заслухавши суддю-доповідача та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування рішення місцевого суду з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивачеві з 20.09.2016 призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90 відсотків суддівської винагороди

Відповідно до ст. 141 Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" (у редакції, чинній на момент призначення позивачеві довічного грошового утримання) судді, який вийшов у відставку, виплачується пенсія або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до ст. 133 Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" суддівська винагорода регулюється цим Законом, та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за:

1) вислугу років;

2) перебування на адміністративній посаді в суді;

3) науковий ступінь;

4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Згідно зі ст. 134 цього ж Закону суддям надається щорічна оплачувана відпустка тривалістю 30 робочих днів з виплатою, крім суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу.

Аналогічні правові норми закріплені у Законі України від 02.06.2016 №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів", який набрав чинності 30 вересня 2016 року і діяв на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок призначеного йому утримання.

Отже, положеннями Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що судді, який вийшов у відставку, виплачується пенсія або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Це означає, що у випадку призначення позивачеві пенсії перевага б надавалася спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, зокрема ст.66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" і ст.41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", в силу яких, як правильно звернув увагу місцевий суд, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких фактично були нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії.

У випадку ж, який розглядається у даній справі, позивач обрав довічне грошове утримання судді у відставці, яке йому і було призначено із розрахунку 90 відсотків суддівської винагороди.

Суддівська винагорода, в силу положень як ст. 133 Закону № 2453-VI так і ст. 135 Закону №1402-VIII, складається виключно з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Вказані правові норми розширеному тлумаченню не підлягають.

З урахуванням того, що матеріальна допомога на оздоровлення не входить до складу суддівської винагороди, то правові підстави для її врахування при визначенні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - відсутні.

З приводу посилання позивача на положення Законів України "Про пенсійне забезпечення" і "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", то, як зазначалося, позивач обрав для себе довічне грошове утримання судді у відставці, а не пенсію, а тому вказані правові норми є загальними, натомість спеціальними у розглядуваному випадку є положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів», яким безальтернативно визначено складові суддівської винагороди з якої у процентному відношенні розраховується щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

На користь такого висновку свідчить також закріплене у статті 130 Конституції України положення про те, що у Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів. Це положення передбачає і фінансування щомісячного довічного грошового утримання суддів за рахунок коштів Державного бюджету України, а не Пенсійного фонду України (абзац восьмий пункту 7 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005 у справі про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання).

При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що довідка, яку позивач надавав пенсійному органу разом із заявою про перерахунок його щомісячного довічного грошового утримання, складена у довільній формі і у ній не вказано з яких виплат сплачувалися внески до пенсійного фонду.

Також, колегія суддів вважає помилковим посилання на рішення Конституційного Суду України №4-рп/2016 від 08.06.2016.

Так, рішенням Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року № 4-рп/2016 у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини 3, абз. 1, 2, 4, 6 ч. 5 статті 141 Закону України Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та положень пункту 5 розділу ІІІ Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" (справа про щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці) визнано таким, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення, зокрема, частини 3 ст. 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.10.2010 року № 2453-VI у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213- VIII.

Відповідно до вказаного рішення, частина 3 статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року № 2453-VI у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213-VIII, яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Проте, судова колегія відзначає, що у даній адміністративній справі спірні правовідносини виникли не у зв'язку із прийняттям нового закону, положеннями якого обмежуються чи звужуються гарантії незалежності суддів порівняно із законом, що діяв раніше, і обставини справи цього не стосуються.

Також, зазначене рішення КСУ не стосується включення матеріальної допомоги на оздоровлення при наданні щорічної оплачуваної відпустки у складову суддівської винагороди та розрахунку довічного грошового утримання судді.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На думку колегії суддів, відповідач, відмовляючи позивачеві у перерахунку розміру його щомісячного довічного грошового утримання, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин висновок місцевого суду про наявність правових підстав для задоволення позову є помилковим.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, то колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова - скасуванню.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Носівського районного суду Чернігівської області від 20 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Постанову Носівського районного суду Чернігівської області від 20 липня 2017 року скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддяА.Б. Парінов (з окремою думкою)

СуддяО.О. Беспалов

Повний текст постанови виготовлено 06.10.2017

Головуючий суддя Губська О.А.

Судді: Беспалов О.О.

Парінов А.Б.