Справа № 806/2295/17
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 року Житомир справа № 806/2295/17

категорія 8.2.3

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Попова О. Г., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Житомирській області до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

встановив:

Головне управління Державної фіскальної служби у Житомирській області звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 податковий борг в загальній сумі 7 872,12 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у відповідача утворилась заборгованість з податку на додану вартість у розмірі 4 619,23 грн. (3695,38 грн. - основний платіж, 923,85 грн. - штрафна санкція). У зв'язку із несплатою грошового зобов'язання у строки, визначені Податковим кодексом України, ОСОБА_1 в порядку ст. 129 Податкового кодексу України нараховано пеню у розмірі 792,86 грн. Крім того, за відповідачем рахується заборгованість з мита на товари, що ввозяться суб'єктами підприємницької діяльності у розмірі 2 099,65 грн. (1 679,72 грн. - основний платіж, 419,93 грн. - штрафна санкція). У зв'язку із несплатою грошового зобов'язання у строки, визначені Податковим кодексом України, ОСОБА_1 в порядку ст. 129 Податкового кодексу України нараховано пеню у розмірі 360,39 грн.

Наголошує, що на момент звернення із позовом до суду ОСОБА_1 має податковий борг у загальному розмірі 7 872,12 грн., який відповідачем погашено не було.

Вказана сума боргу є узгодженою та у добровільному порядку відповідачем не погашена.

Відповідно до ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, справа належить розгляду в порядку скороченого провадження.

Ухвала про відкриття скороченого провадження у справі направлялась відповідачу за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, однак поштове відправлення повернулося як не вручене адресату з незалежних від суду причин, а тому, відповідно до ч.7 ст. 9, ч. 11 ст. 35 КАС України, ухвала вважається врученою належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з таких підстав.

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) як платник податків перебував на податковому обліку Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області.

28.01.2016 року ОСОБА_1 здійснено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем за його рішенням. Стан платника податків ФОП ОСОБА_1 - припинено, але не знято з податкового обліку в Бердичівській ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області у зв'язку з наявністю податкового боргу. Так, за відповідачем рахується податковий борг у розмірі 7 872,13 грн. (а.с. 6)

Статтею 67 Конституції України проголошено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно ст. 16 Податкового кодексу України платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України встановлено, що грошове зобов'язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України встановлено, що податковий борг - це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня,

Відповідно до пп.20.1.24 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатись до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частки.

ГУ ДФС у Житомирській області є територіальним органом Державної фіскальної служби, підпорядковується ДФС України та забезпечує реалізацію повноважень ДФС на території Житомирської області. Відповідно до покладених на нього завдань здійснює, в тому числі, погашення податкового боргу, стягнення своєчасно не зарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів, звертаються до суду у випадках передбачених законодавством.

Відповідно до 54.3 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цих Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Встановлено, що відповідач здійснив документальну позапланову невиїзну перевірку щодо дотримання вимог податкового законодавства фізичною особою ОСОБА_1

За результатами проведеної перевірки контролюючим органом складено акт перевірки №2/6/10100000/НОМЕР_1 від 18.04.2016 року.

На підставі акта перевірки №2/6/10100000/НОМЕР_1 від 18.04.2016 року, згідно п.54.3 ст.54 та п.123.1 ст.123 Податкового кодексу України винесені податкові повідомлення-рішення, а саме:

- № від 16.05.2016 року, яким визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб'єктами підприємницької діяльності, у розмірі 4 619,23 грн. (3695,38 грн. - основний платіж, 923,85 грн. - штрафна санкція (а.с. 10), а відповідно до ст.129 ПК України нараховано пеню у сумі 792,86 грн. (а.с. 12);

- № від 16.05.2016 року, яким визначено грошове зобов'язання зі сплати мита на товари, що ввозяться суб'єктами підприємницької діяльності у розмірі 2 099,65 грн. (1 679,72 грн. - основний платіж, 419,93 грн. - штрафна санкція) (а.с.9) та пені у розмірі 360.39 грн. (а.с. 13).

У визначені законом строки сума податкового зобов'язання відповідачем сплачена не була, що підтверджується зведеним розрахунком податкового боргу.(а.с.7)

Встановлено, що контролюючим органом на адресу відповідача направлені податкові повідомлення-рішення № від 16.05.2016 року та № від 16.05.2016 року, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією супровідного листа "Про надсилання податкових-повідомлень-рішень" вих. №304/14/06-30-13-03-16 від 16.05.2016 року. (а.с.8).

Дані податкові повідомлення-рішення станом на 10.10.2017 року відповідачем не оскаржувалися.

Пунктом 59.1 статті 59 ПК України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідачем на адресу ОСОБА_1 надсилалася податкова вимога форми "ф" №9-17від 31.08.2016 року на суму 1 153,25 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями корінця податкової вимоги форми "ф" №9-17 від 31.08.2016 року та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 14).

Пунктом 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України визначено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Згідно п. 87.1 ст. 87 Податкового кодексу України, джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелом самостійної сплати грошових зобов'язань з податку на додану вартість є суми коштів, джерела яких зазначені в абзаці першому цього пункту та обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. У разі сплати податкових зобов'язань, що виникли до 1 липня 2015 року, та/або погашення податкового боргу за податковими зобов'язаннями, що виникли до 1 липня 2015 року, перерахування коштів до бюджету здійснюється безпосередньо з поточних рахунків платника податків, відкритих у банках.

Відповідно до п.95.1, п.95.3 ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно з ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 86 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Податковий борг ОСОБА_1 підтверджений наявною у матеріалах справи сукупністю належних та достатніх доказів.

Доказів погашення заборгованості в розмірі 7 872,13 грн. чи письмових заперечень проти позовної заяви відповідачем суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Головного управління ДФС у Житомирській області є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 71, 86, 94, 158-163, 167, 182-3, 186 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь Головного управління ДФС у Житомирській області податковий борг у розмірі 7 872,13 грн. (сім тисяч вісімсот сімдесят дві гривні тринадцять копійок).

Постанова суду, прийнята в порядку скороченого провадження, виконується негайно, та крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.Г. Попова

Повний текст постанови виготовлено: 10 жовтня 2017 р.