Справа № 442/4928/17
Суддя: Крамар О. В.
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 442/4928/17
Провадження № 2-а/442/178/2017
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Крамара О.В.

з участю секретаря - Лютик Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Дрогобича адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Летнянської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, третя особа - ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

встановив:

Позивач звернувся в суд із вказаним вище позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що вона являється власником житлового будинку АДРЕСА_1. Зазначений житловий будинок разом із господарськими спорудами та будівлями належить їй на праві власності на підставі спадкового договору №592 від 12 травня 2010р., укладеного між відчужувачем ОСОБА_3 з однієї сторони та нею як набувачем з іншої сторони, який посвідчено державним нотаріусом Стебницької державної нотаріальної контори Зайченко Н.В.

Житловий будинок АДРЕСА_1 разом із господарськими спорудами та будівлями розташований на земельній ділянці площею 0,14га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд та будівель, що підтверджується відповідною довідкою від 10.11.2016р. за №2005, виданою Летнянською сільською радою Дрогобицького району Львівської області.

Рішенням IX сесії сьомого скликання Летнянської сільської ради за №194 від 03 листопада 2016р. «Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр.ОСОБА_1.» їй надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щоо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для обслуговування житлового будинку, господарських споруд та будівель площею 0,14 га, що у АДРЕСА_1.

На даний час в неї виникли труднощі щодо розроблення відповідною ліцензованою організацією, яка має сертифікат на проведення робіт із землеустрою, такої технічної документації із землеустрою, оскільки її будинковолодіння межує із сусіднім будинковолодінням гр.ОСОБА_2 на цій же вулиці, які чітко не розмежовані між собою. Тому, між ними тривають суперечки щодо розмежування цих сусідніх земельних ділянок з цільовим призначенням для обслуговування житлових будинків, господарських споруд та будівель. Для вирішення спору щодо розмежування сусідніх земельних ділянок, які розташовані у межах населеного пункту села Летні Дрогобицького району Львівської області у відповідності до ряду положень Земельного кодексу України ще у березні 2017р. вона звернулась до Летнянської сільської ради із відповідною заявою про вирішення земельного спору щодо меж земельної ділянки, яка приватизовується її користувачем.

Згідно цієї заяви вона просила: вирішити у передбачений законом строк та спосіб земельний спір, що існує між нею, ОСОБА_1 та її сусідкою ОСОБА_2 щодо розмежування їхніх сусідніх земельних ділянок з метою визначення точних меж та розмірів її земельної ділянки по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд та будівель площею 0,14га для можливості у виконання рішення сесії Летнянської сільської ради за №194 від 03 листопада 2016р. відповідній ліцензованій організації, що має сертифікат на проведення робіт із землеустрою, розробити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості); зазначений земельний спір вирішити у строк, спосіб та порядок, що передбачений статтею 159 Земельного кодексу України, завчасно повідомивши мене про день, час та місце розгляду цього спору; під час вирішення земельного спору щодо розмежування вищезазначених земельних ділянок врахувати положення правил затверджених будівельних норм, а саме пункту 3.25* ДБН 360-92 ** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», згідно яких чітко зазначено, що для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступноі конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м., а також врахувати цю обставину, що згідно даних погосподарськнх та земельно-кадастрових книг Летнянської сільської ради їй належить на праві користування лише одна земельна ділянка загаченою площею 0,14га для обслуговування належного їй на праві власності житлового будинку, господарських споруд та будівель за АДРЕСА_2 (а не дві земельні ділянки, про які помилково та всупереч ряду положень закону зазначено на схематичному плані розмежування земельних ділянок, що складений землевпорядником сільської ради п.ОСОБА_5); про результати розгляду земельного спору та цієї заяви невідкладно повідомити її у письмовому порядку, надавши належно завірену копію рішення, прийнятого за результатами розгляду цього земельного спору, а також належно завірені копії інших документів (за наявності), що етапи підставою для прийняття рішення за результатами розгляду земельного спору органом місцевого самоврядування; у передбачений законом строк повідомити її у письмовому порядку про те, яка земельна ділянка (земельні ділянки) та якою площею (площами) з яким цільовим призначенням закріплені згідно негосподарських та (або) земельно- шнурованих книг Летнянської сільської ради Дрогобицького району Львівської області за будинковолодінням її сусідки ОСОБА_2.

Крім цього, у вищезазначеній своїй заяві, адресованій органу місцевого самоврядування села Летня вона зазначала, що у випадку не розгляду, неналежного або несвоєчасного розгляду даної заяви, а також у випадку ненадання їй у строки, що передбачені законом, повної та неупередженої письмової відповіді на цю заяву, вона буде змушена звертатись із скаргами на незаконність дій (бездіяльності) Летнянської сільської ради у відповідні державні органи, установи та до суду.

Однак, у відповідь на її заяву, у першій половині місяця травня 2017р. нею отримано із Летнянської сільської ради Дрогобицького району Львівської області копію «Акту розгляду заяви гр.ОСОБА_1» від 04 травня 2017р. за підписом членів комісії ОСОБА_5. ОСОБА_6 та ОСОБА_7. Згідно цього акту зазначено, що за наслідками розгляду її заяви проведено обміри земельної ділянки гр.ОСОБА_1 і внесено змін в схематичний план поділу спірних земельних ділянок від 25.07.2016р., зазначено, що схематичний план поділу земельних ділянок складено згідно плану забудови земельної ділянки, виданого в 1973р. на ім»я ОСОБА_8, а на даний час власником цього житлового будинку являється її сусідка ОСОБА_2, тому не застосовувались вимоги пункту 3.25 ДБН 360-92**.

При цьому, у згаданому Акті комісії сільської ради нічого не зазначено про порядок та спосіб користування сусідніми земельними ділянками, який встановлюється сільською радою або її уповноваженим органом з метою уникнення у подальшому спору між суміжними сусідніми землекористувачами як учасниками земельного спору щодо розмежування земельних ділянок у межах населеного пункту, за наслідками розгляду її заяви про вирішення земельного спору до цього часу відповідачем у справі не прийнято жодного рішення, передбаченого положеннями Законів «Про місцеве самоврядування в Україні» та «Земельним кодексом України». Акт, складений за результатами розгляду земельного спору органом місцевого самоврядування не підписаний уповноваженою посадовою особою, не скріплений печаткою цього органу чи не виконаний на бланку сільської ради.

Такі обставини свідчать про те, що Летнянська сільська рада як орган місцевого самоврядування села Летня, який за законом у позасудовому порядку наділений виключною компетенцією щодо вирішення земельних спорів про розмежування суміжних земельних ділянок, фактично самоусунулась від виконання прямих своїх обов'язків щодо вирішення цього земельного спору. Адже, Акт так званої комісії, який прийнятий та складений із рядом грубих порушень норм матеріального закону, підписаний лише землевпорядником сільської ради та двома громадянами села Летня, які навіть не входять до складу постійної комісії сільської ради з питань сільського господарства, земельних відносин, екології та благоустрою, оскільки не є її членами, а є, як вбачається з Акту, громадським активом села при цій постійній комісії. При цьому, ні сільський голова села Летня, ні секретар сільської ради як особа, яка за законом уповноважена виконувати обо»язки сільського голови у разі його тимчасової відсутності, як уже зазначалось нею вище, не прийняли жодної участі у розгляді даного земельного спору.

Дії Летнянської сільської ради Дрогобицького району Львівської області вона вважає незаконними та такими, що грубо порушують ряд її законних прав та інтересів, оскільки Летнянською сільською радою як органом місцевого самоврядування, який наділений делегованими владними (управлінськими) функціями та повноваженнями у сфері вирішення земельних відносин, неналежно розглянуто за її заявою земельний спір щодо розмежування земельних ділянок у межах населеного пункту, внаслідок чого вона позбавлена можливості оформити право власності на земельну ділянку, що перебуває у її фактичному користуванні, з врахуванням наведених вище обставин в неї виникла необхідність звернутися з даним позовом в суд.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_9 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позовній заяві, просять позов задоволити.

Сільський голова Летнянської сільської ради Дрогобицького району в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову, покликаючись на обставини викладені в письмовому запереченні, просить відмовити в його задоволенні.

Третя особа - ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з»явилася не повідомивши причин неявки.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що адміністративний позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частиною 1 ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до змісту ч.3 вказаної статті, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Предметом доказування в адміністративних справах є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі (ст. 138 КАС України).

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умовами що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 5 п.9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 (справа про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора).

Матеріалами справи встановлено та сторонами не оспорюється, що позивачка являється власником житлового будинку АДРЕСА_1. Зазначений житловий будинок разом із господарськими спорудами та будівлями розташований на земельній ділянці площею 0,14га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд та будівель.

Рішенням IX сесії сьомого скликання Летнянської сільської ради за №194 від 03 листопада 2016р. «Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр.ОСОБА_1.» позивачці надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для обслуговування житлового будинку, господарських споруд та будівель площею 0,14 га, що у АДРЕСА_1.

На даний час в позивачки виникли труднощі щодо розроблення технічної документації із землеустрою, оскільки її будинковолодіння межує із сусіднім будинковолодінням гр.ОСОБА_2 на цій же вулиці, які чітко не розмежовані між собою, тому, між ними тривають суперечки щодо розмежування цих сусідніх земельних ділянок.

Для вирішення спору щодо розмежування сусідніх земельних ділянок, які розташовані у межах населеного пункту села Летні Дрогобицького району Львівської області у відповідності до ряду положень Земельного кодексу України, у березні 2017р. позивачка звернулась до Летнянської сільської ради із відповідною заявою про вирішення земельного спору щодо меж земельної ділянки, яка приватизовується її користувачем.

Відповідно до положень статті 2 ЗУ «Про місцеве самоврядування України» - «Поняття місцевого самоврядування» визначено, що місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України; місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад - сіл, селищ, міст. Статтею 25 цього Закону «Загальна компетенція сільських, селищних, міських рад» встановлено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання, а згідно пункту 34 ) частини 1 статті 26 «Виключна компетенція сільських, селищних, міських рад» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин. Крім цього, рядом положень статті 33 ЗУ «Про місцеве самоврядування Україні» «Повноваження у сфері регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: б) делеговані повноваження, в тому числі щодо здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів; координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; вирішення земельних спорів у порядку, встановленому законом; організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою; здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою; надання відомостей з Державного земельного кадастру відповідно до закону.

Відповідно до статті 103 ЗК України «Зміст добросусідства» власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо); власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив); власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо), власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них.

Статтею 152 Земельного кодексу України «Способи захисту прав на земельні ділянки» визначено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю, а власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до частин 1, 2 та 3 статті 158 Земельного кодексу України «Органи, що вирішують земельні спори», передбачено, що земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин; виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей; органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

Згідно «Акту розгляду заяви гр.ОСОБА_1» від 04 травня 2017р., комісією в складі ОСОБА_5., ОСОБА_6 та ОСОБА_7, проведено обміри земельної ділянки гр.ОСОБА_1 і внесено зміни в схематичний план поділу спірних земельних ділянок від 25.07.2016р., зазначено, що схематичний план поділу земельних ділянок складено згідно плану забудови земельної ділянки, виданого в 1973р. на ім»я ОСОБА_8, а на даний час власником цього житлового будинку являється її сусідка ОСОБА_2, тому не застосовувались вимоги пункту 3.25 ДБН 360-92**.

При цьому, у згаданому Акті комісії сільської ради нічого не зазначено про порядок та спосіб користування сусідніми земельними ділянками, який встановлюється сільською радою або її уповноваженим органом з метою уникнення у подальшому спору між суміжними сусідніми землекористувачами як учасниками земельного спору щодо розмежування земельних ділянок у межах населеного пункту, за наслідками розгляду моєї заяви про вирішення земельного спору до цього часу відповідачем у справі не прийнято жодного рішення, передбаченого положеннями Законів «Про місцеве самоврядування в Україні» та «Земельним кодексом України». Акт, складений за результатами розгляду земельного спору органом місцевого самоврядування не підписаний уповноваженою посадовою особою, не скріплений печаткою цього органу чи не виконаний на бланку сільської ради.

Такі обставини свідчать про те, що Летнянська сільська рада як орган місцевого самоврядування села Летня, який за законом у позасудовому порядку наділений виключною компетенцією щодо вирішення земельних спору про розмежування суміжних земельних ділянок, фактично самоусунулась від виконання прямих своїх обов'язків щодо вирішення цього земельного спору. Адже, Акт так званої комісії, який прийнятий та складений із рядом грубих порушень норм матеріального закону, підписаний лише землевпорядником сільської ради та двома громадянами села Летня, які навіть не входять до складу постійної комісії сільської ради з питань сільського господарства, земельних відносин, екології та благоустрою, оскільки не є її членами, а є, як вбачається з Акту, громадським активом села при цій постійній комісії. При цьому, ні сільський голова села Летня, ні секретар сільської ради як особа, яка за законом уповноважена виконувати обо»язки сільського голови у разі його тимчасової відсутності, не прийняли жодної участі у розгляді даного земельного спору.

Водночас, статтею 159 Земельного кодексу України «Порядок розгляду земельних спорів органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин», чітко визначено, що земельні спори розглядаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, та органами місцевого самоврядування на підставі заяви однієї із сторін у тижневий строк з дня подання заяви; земельні спори розглядаються за участю зацікавлених сторін, які повинні бути завчасно повідомлені про час і місце розгляду спору. У разі відсутності однієї із сторін при першому вирішенні питання і відсутності офіційної згоди на розгляд питання розгляд спору переноситься. Повторне відкладання розгляду спору може мати місце лише з поважних причин; відсутність однієї із сторін без поважних причин при повторному розгляді земельного спору не зупиняє його розгляд і прийняття рішення; у рішенні органу місцевого самоврядування або центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, визначається порядок його виконання; рішення передається сторонам у триденний строк з дня його прийняття, що грубо порушено відповідачем під час розгляду вищезазначеного земельного спору, який виник між позивачкою та третьою особою у справі щодо розмежування їхніх сусідніх земельних ділянок, оскільки Летнянською сільською радою як органом місцевого самоврядування, який наділений делегованими владними (управлінськими) функціями та повноваженнями у сфері вирішення земельних відносин, неналежно розглянуто заяву позивачки щодо розмежування земельних ділянок у межах населеного пункту.

За частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 140 Конституції України встановлено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Відповідно до ст.144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Згідно зі статтею 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

За правилами, встановленими ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частина 3 статті 105 КАС України визначає перелік вимог, що можуть міститися в адміністративному позові. Ці вимоги націлені на реалізацію матеріально-правової сторони права на адміністративний позов, тобто на задоволення адміністративного позову. Перелік вимог, зафіксований у ст. 105 КАС України, відображає зміст адміністративного позову, який є елементом позову і вказує на форму судового захисту, тобто вказує на те, якого виду рішення вимагає позивач від суду.

Спеціальною правовою нормою, яка встановлює особливості провадження в адміністративних справах щодо оскарження нормативно-правових актів, в тому числі і обрання способів захисту порушеного права, є ст. 171 КАС України.

Відповідно до ч.8 ст.171 КАС України, суд може визнати нормативно-правовий акт незаконним чи таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили, повністю або в окремій його частині.

Згідно положень ст.162 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позивачем доведена наявність підстав до визнання протиправними дій Летнянської сільської ради Дрогобицького району, щодо розгляду її заяви від 20.04.2017 року.

Системний аналіз наведених вимог законодавства та зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що позов підставний та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб?єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа), а тому з відповідача слід стягнути в користь позивача понесені нею судові витрати, в розмірі 640 грн., що підтверджується квитанцією про оплату таких.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 71, 159, 160-163, 167 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати незаконними та протиправними дії Летнянської сільської ради Дрогобицького району Львівської області у зв»язку із неналежним розглядом земельного спору щодо меж земельної ділянки, яка приватизовується її користувачем, що виник між ОСОБА_1, ідентифікаційний код:НОМЕР_1, проживає: АДРЕСА_1, та ОСОБА_2, яка проживає: АДРЕСА_3, що розглядався Летнянською сільською радою Дрогобицького району Львівської області на підставі заяви ОСОБА_1 «Про вирішення земельного спору щодо меж земельної ділянки, яка приватизується її користувачем».

Зобов'язати Летнянську сільську раду Дрогобицького району Львівської області у порядку, строк та спосіб, що встановлені законом, повторно розглянути земельний спір, щодо меж земельної ділянки, яка приватизовується її користувачем, що виник між ОСОБА_1, ідентифікаційний код:НОМЕР_1, проживає:АДРЕСА_1, та ОСОБА_2, яка проживає: АДРЕСА_3.

Стягнути Летнянської сільської ради Дрогобицького району Львівської області за рахунок її бюджетних асигнувань за кодом економічної класифікації, передбаченим на оплату судвого збору на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги, а у випадку відкладення складення постанови у повному обсязі чи її прийняття у письмовому провадженні - в цей же строк з дня отримання копії постанови.

Постанова виготовлена в нарадчій кімнаті.

Суддя: О.В. Крамар