Справа № 584/876/17
Суддя: Толстой О. О.
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 584/876/17
Провадження № 2-а/584/45/17

ПОСТАНОВА Іменем України
04.10.2017 Путивльський районний суд Сумської області
в особі : головуючого судді Толстого О.О.
при секретарі Зікрати Я.В.
за участю : позивача ОСОБА_1
представника відповідача Москаленка Д.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Путивль, в режимі відеоконференції з Ковпаківським районним судом м. Суми, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальону УПП в м. Суми Ошкадера Романа Юрійовича про визнання дій щодо притягнення до адміністративної відповідальності протиправними,
ВСТАНОВИВ :
28.07.2017 позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо винесення постанови про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення.
Обґрунтовував свої вимоги тим, що постановою відповідача від 16.07.2017 позивача визнано винним у тому, що він здійснив зупинку автомобіля біля буд. № 124А по вул. Г. Кондрат`єва в м. Суми ближче 30 метрів до пункту зупинки автобусів позначеного дорожнім знаком 5.41.1 «Пункт зупинки автобусів», чим порушено п. 15.9 (е) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 зі змінами та доповненнями (далі - ПДР).
Оскаржувану постанову вважав такою, що не відповідає вимогам ст.ст. 33-35, 278-280 КУпАП.
У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав та пояснив, що не оспорюючи факту зупинки автомобіля в районі пункту зупинки автобусів стверджував про те, що відстань до неї була дозволеною і такою, що не утворювала перешкоди громадькому транспорту. Вказував і на те, що поліцейські зробили заміри відстані від автомобіля до дорожнього знаку 5.41.1, який встановлено не на початку посадового майданчику, як це вимагають ПДР, а за ним по ходу руху транспортних засобів, що зафіксовано на нагрудні камери. Однак заміри, з огляду на вимоги п. 15.9 (е) ПДР України, слід було робити до посадкового майданчика, який розташований на більшій відстані, про що він зазначав поліцейським.
Представник відповідача проти позову заперечував та посилалися на те, що поліцейські діяли в межах наданих повноважень та відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням
права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
За приписами статтей 245 і 246 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є : своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови тощо. Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.
Як вбачається з матеріалів справи, 16.07.2017 інспектором роти № 1 батальону УПП в м. Суми Ошкадером Р.Ю. винесено постанову серії АР № 441836 про застосування до позивача адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 225 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за те, що в порушення вимог п. 15.9 (е) ПДР він здійснив зупинку свого автомобіля ЗАЗ Lanos н.з. НОМЕР_1 біля буд. № 124А по вул. Г. Кондрат`єва в м. Суми ближче 30 метрів до пункту зупинки автобусів позначеного дорожнім знаком 5.41.1 «Пункт зупинки автобусів», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Остання норма передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.
За змістом п. 15.9 (е) ПДР України зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Не оспорюючи факту зупинки автомобіля позивач у судовому засіданні стверджував про те, що відстань до зупинки автобусів була дозволеною і такою, що не утворювала перешкод громадькому транспорту. Поліцейські заміряли відстань від автомобіля до дорожнього знаку 5.41.1, який встановлений не на початку посадового майданчику, як цього вимагають ПДР, а за ним по ходу руху транспортних засобів. Тому, за змістом п. 15.9 (е) ПДР України, такі заміри слід було робити до посадкового майданчика, який розташований на більшій відстані, про що він зазначав поліцейським. В зв`язку з цим просив витребувати у відповідача відеозапис з нагрудних камер поліцейських.
У свою чергу представником відповідача стверджувалося те, що пункт зупинки не обладнаний посадковим майданчиком, який відповідає вимогам державним будівельним нормам, а тому поліцейськими правомірно визначена відстань від автомобля до дорожнього знаку 5.41.1. Також пояснив, що відеозаписи з нагрудних камер поліцейських зберігаються протягом одного місяця, тому на цей час не збереглися.
На підтвердження своїх доводів надав роздруківку взятого з інтернет-сайту google.com.ua фотознімку зупинки, який, з огляду на зазначену давність знімку червень 2015, судом як неналежний доказ до уваги не береться.
В той же час, з наданих позивачем копій фотознімків вбачається, що пункт зупинки обладнаний лавами з навісами та посадковим майданчиком з твердим покриттям. Також мається дорожній знак "Пункт зупинки автобуса", який згідно з п. 5.41.1 ПДР позначає початок посадкового майданчика автобуса, але встановлений на певній відстані за ним по ходу руху транспорних засобів, тобто замість дорожнього знака 5.41.2 «Кінець пункту зупинки автобуса" (а.с. 13-18).
Доказів на спростування доводів позивача про неправильне визначення поліцейськими відстані до його автомобіля від дорожнього знака, встановлення якого суперечить дорожній обстановці та вимогам пункту 5.41.1 ПДР, відповідачем не надано, а до посилань представника
останнього на те, що поліцейські не відповідають за встановлення дорожніх знаків, у цьому випадку суд відноситься критично, оскільки поліцейські повинні були врахувати те, що така невідповідність місця встановлення згаданого інформаційного-вказівного знаку є очевидною.
Наведене вказує на необхідність визначення відстані саме між автомобілем та посадковим майданчиком, а не дорожнім знаком 5.41.1, з огляду і на альтернативність приписів п. 15.9 (е) ПДР щодо правил зупинки в залежності від наявності або відсутності посадкового майданчика.
Крім цього, фотознімок на а.с. 14, із зафіксованими на ньому поліцейським, автомобілем позивача та маршрутним автобусом (який знаходиться на пункті зупинки), за відсутності інших об`єктивних доказів порядку та результатів встановлення згаданої відстані поліцейськими, дає достатні підстави для сумніву в обґрунтованості їх висновку про порушення позивачем вимог п. 15.9 (е) ПДР України.
Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" від 14.07.2015 № 596-VIII, внесено зміни до ст. 258 КУпАП та передбачено скорочене провадження у справах, зокрема у сфері забезпечення дорожнього руху передбачає фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.
Частинами 1-3 ст. 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка повинна містити: найменування органу (прізвище, імя та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, імя та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Згідно ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
За правилами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, для встановлення "обґрунтованості висунутого обвинувачення" у справі мають міститися достатньо переконливі, чіткі і узгоджені між собою докази, які в сукупності доводять винність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, згідно з принципом доведеності вини "поза розумним сумнівом".
Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Таким чином, відповідачем всупереч вимогам ч. 2 ст. 71 КАС України наявність порушення позивачем Правил дорожнього руху та правомірність винесення оскаржуваної постанови належними і допустими доказами не доведено, в зв`язку з чим суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позову та визнання дій відповідача протиправними.
Вирішуючи питання щодо дотримання позивачем строку звернення з адміністративним позовом, суд виходить з такого.
Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Зі змісту оскаржуваної постанови видно, що її копія на місці винесення не вручена (водночас відмітка про відмову від підпису або отримання протоколу відсутня) та направлена прозивачу рекомендованим листом 18.07.2017.
Оскільки зворотня розписка про вручення цього поштового рекомендованого відправлення суду відповідачем не надана, тому є підстави вважати її врученою у зазначений позивачем день - 28.07.2017, що свідчить про дотримання ним строку звернення до суду.
Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 252, 280, 283 КУпАП, ст.ст. 2,7-12,71,160-163,171-2 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ :
1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.
2. Визнати протиправними дії інспектора роти № 1 батальону УПП в м. Суми Ошкадера Романа Юрійовича щодо винесення 16.07.2017 постанови серії АР № 441836 про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.
Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Путивльський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з моменту отримання копії постанови, складеної в повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення розгляду справи апеляційним судом.
Постанова виготовлена в повному обсязі 09.10.2017.
Суддя : підпис
З оригіналом згідно:
Суддя
Путивльського районного суду О.О.Толстой