Справа № 163/2319/17
Суддя: Павлусь О. С.
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 163/2319/17
Провадження № 2-а/163/87/17
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2017 року Любомльський районний суд Волинської області у складі: головуючого судді Павлуся О.С.,

за участі секретаря Семенюк К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Любомль справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП №3 Любомльського ВП ГУНП у Волинській області Віцинця Юрія Олександровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

06 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30 серпня 2017 року інспектором СРПП №3 Любомльського ВП ГУНП у Волинській області Віцинцем Юрієм Олександровичем винесено постанову серії БР №801300, на підставі якої його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, з накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 гривня, за те, що він, 30.08.2017 року о 07 год. 50 хв. керуючи транспортним засобом марки «Мерседес», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, на автодорозі Т-03-02, 46 км. не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2,3 (В) ПДР. Однак він вважає, що вказана постанова є незаконною, оскільки остання не відображає дійсних обставин справи та винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства. Так, відповідно до ст. 283 КУпАП - розглянувши справу про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Відповідно до ст. 276 КУпАП - справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто - за місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Проте, інспектор Віцинець Ю.О. положень закону не дотримався та розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу та не дав йому можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, у повному обсязі, зокрема правом на відкладення розгляду справи для можливості залучення захисника.

Позивач у судове засідання не з'явився, до суду подав заяву про підтримання поданої заяви та розгляд справи у його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, на адресу суду скерував заяву про розгляд справи у його відсутності та відеозапис з місця вчинення правопорушення для огляду, в задоволенні позову просив відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Судом встановлено, що 30 серпня 2017 року інспектором СРПП №3 Любомльського ВП ГУНП у Волинській області Віцинцем Юрієм Олександровичем було винесено постанову серії БР №801300, якою ОСОБА_1, який порушив п.2,3 (В) ПДР, оскільки 30.08.2017 року о 07 год. 50 хв. керуючи транспортним засобом марки «Мерседес», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, на автодорозі Т-03-02, 46 км. не був пристебнутий ременем безпеки, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 грн..

Копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 підтверджується та обставина, що ОСОБА_1 05 травня 2012 року змінив прізвище на «ОСОБА_1».

Відповідно до ч.3 ст.288 КУпАП оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Згідно положень статей 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи).

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП за загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення.

Разом з тим, статтею 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Так, зокрема, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ч.5 ст. 121 КУпАП.

Згідно з п.2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч.5 ст. 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Вищевказана норма закріплена і в ч. 4 ст. 258 КУпАП, згідно з якою у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Таким чином, інспектор СРПП №3 Любомльського ВП ГУНП у Волинській області Віцинець Ю.О. мав повноваження для винесення постанови на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Щодо доводів позивача про неправомірність дій відповідача при винесенні спірної постанови з огляду на те, що було порушено його право на захист, то суд вважає такі твердження підставними з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Із прослуханих в судовому засіданні аудіозаписів обставин винесення постанови відносно ОСОБА_1, наданих як стороною позивача, так і відповідача, вбачається, що 30.08.2017 року, ще до винесення постанови, від ОСОБА_1 надходило клопотання про залучення захисника, однак стороною відповідача дане клопотання було проігноровано. Зокрема, з аудіозаписів слідує, що ОСОБА_1 просив відповідача відкласти розгляд справи з метою залучення захисника.

Суд звертає увагу, що право на захист є одним з основоположних прав, передбачених Конституцією України.

Крім того, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен має право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника.

Відповідно п.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 6 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень належить перевіряти, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, суд уважає, що при складанні оскаржуваної постанови та притягненні позивача до адміністративної відповідальності відповідач діяв з порушенням повноважень та не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 158-163, 167, 171-2 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії БР №801300, винесену 30 серпня 2017 року інспектором СРПП №3 Любомльського ВП ГУНП у Волинській області Віцинцем Юрієм Олександровичем, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.5 ст.121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 51 гривня.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Любомльського районного суду Павлусь О.С.