Справа № 761/23187/16-а
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

03 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Лічевецького І.О., Сорочко Є.О.

за участю секретаря Данилюк Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 15 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Київський завод реактивів, індикаторів та аналітичних препаратів» про поновлення пенсії наукового працівника,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Київський завод реактивів, індикаторів та аналітичних препаратів», в якому з урахуванням уточнених вимог просив зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві прийняти рішення щодо поновлення йому пенсії наукового працівника з 01.06.2015 з моменту переведення на пенсію за віком.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 15 травня 2017 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та винести нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм матеріального права, що є підставою для скасування судового рішення

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанову суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Згідно зі п.1 ч.1 ст. 198, ст.200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 з 06.11.2002 до 01.06.2015 перебував на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва та отримував наукову пенсію відповідно Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність».

Відповідно до записів в трудовій книжці позивача вбачається, що ОСОБА_2 працював в ПАТ «Київський завод реактивів, індикаторів та аналітичних препаратів»: з 04.11.1964 по 01.04.1975 - на посаді начальника Центральної лабораторії заводу (ЦЗЛ), з 01.04.1975 по 11.07.1977 - на посаді головного інженера, з 11.07.1977 по 04.01.1987, з 19.06.1989 по 10.01.1996 - на посаді директора заводу.

Враховуючи зазначений стаж позивача та надану ВАТ «Київський завод реактивів, індикаторів та аналітичних препаратів» довідку №02/895 від 06.11.2002, що підтверджувала стаж наукової роботи позивача, ОСОБА_2 у 2002 році було призначено наукову пенсію відповідно до Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність».

В подальшому, на підставі розпорядження Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві №261 від 05.05.2015, у зв'язку з відкликанням ПАТ «Київський завод реактивів, індикаторів та аналітичних препаратів» довідки №02/895 від 06.11.2002 Управлінням Пенсійного фонду України у Дніпровському районі було повідомлення позивача про перевод його з 01.06.2015 на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

В подальшому, позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві з заявою та запитом про поновлення йому виплати пенсії відповідно до Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність».

Проте, Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві відмовило ОСОБА_2 у поновленні виплати пенсії наукового робітника та повідомило, що поновлення виплати пенсії позивачу відповідно до Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» можлива лише за умови надання ПАТ «Київський завод реактивів, індикаторів та аналітичних препаратів» інформації, що довідка №02/895 від 06.11.2002 видана ВАТ «Київський завод реактивів, індикаторів та аналітичних препаратів», якою підтверджувався стаж наукової роботи вважається дійсною та те що відкликання заводом зазначеної довідки було помилковим.

Вважаючи, дії Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві протиправними позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, прийшов до висновку, що позовні вимоги необґрунтовані та не підлягають задоволенню, оскільки у позивача відсутня належним чином видана довідка, яка підтверджує стаж його наукової роботи необхідний для призначення наукової пенсії.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність», чинному на час виникнення спірних правовідносин, науковий працівник - вчений, який за основним місцем роботи та відповідно до трудового договору (контракту) професійно займається науковою, науково-технічною, науково-організаційною або науково-педагогічною діяльністю та має відповідну кваліфікацію незалежно від наявності наукового ступеня або вченого звання, підтверджену результатами атестації.

Наукова діяльність - інтелектуальна творча діяльність, спрямована на одержання і використання нових знань. Основними її формами є фундаментальні та прикладні наукові дослідження.

Науково-організаційна діяльність - діяльність, що спрямована на методичне, організаційне забезпечення та координацію наукової, науково-технічної та науково-педагогічної діяльності.

Держава встановлює для наукових (науково-педагогічних) працівників, які мають необхідний стаж наукової, науково-технічної, науково-педагогічної, науково-організаційної роботи (далі - стаж наукової роботи) на державних підприємствах, в установах, організаціях пенсії на рівні, який забезпечує престижність наукової праці та стимулює систематичне оновлення наукових кадрів (ч. 1 ст. 24 Закону).

Частиною 2-5 ст. 24 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» передбачено, що до стажу наукової роботи зараховується час роботи на посадах наукових (науково-педагогічних) працівників незалежно від наявності наукового ступеня або вченого звання та посадах, які до них прирівнюються, на підприємствах, в установах, організаціях, вищих навчальних закладах та закладах післядипломної освіти III - IV рівнів акредитації, у тому числі з підготовки керівних та управлінських кадрів, а також час роботи наукових (науково-педагогічних) працівників на посадах, зазначених у статті 118 Кодексу законів про працю України, якщо цій роботі безпосередньо передувала робота, передбачена частиною першою цієї статті. До стажу наукової роботи зараховується час навчання в аспірантурі, ад'юнктурі, докторантурі.

Перелік посад наукових (науково-педагогічних) працівників державних підприємств, установ, організацій, перебування на яких дає право на призначення пенсій та виплати грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до цієї статті, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Пенсія науковому (науково-педагогічному) працівнику призначається при досягненні пенсійного віку: чоловікам - за наявності стажу роботи не менше 25 років, у тому числі стажу наукової роботи не менше 20 років.

Пенсії науковим (науково-педагогічним) працівникам призначаються у розмірі 80 відсотків заробітної плати наукового (науково-педагогічного) працівника, що визначається відповідно до статей 65 і 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Також згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України, а саме постановою від 12.08.1993 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній».

Відповідно до п. 3 вказаного Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 відповідно до записів в трудовій книжці працював в ПАТ «Київський завод реактивів, індикаторів та аналітичних препаратів» з 04.11.1964 по 01.04.1975 - на посаді начальника Центральної лабораторії заводу (ЦЗЛ), з 01.04.1975 по 11.07.1977 - на посаді головного інженера, з 11.07.1977 по 04.01.1987, з 19.06.1989 по 10.01.1996 - на посаді директора заводу.

Відповідно до диплому НОМЕР_1 від 22.05.1967 ОСОБА_2 є кандидатом хімічних наук (т.1 а.с.73).

Згідно п. 8.1 контракту №0386/25/0696 від 01.07.1991 укладеного між ОСОБА_2 та Всесоюзним об'єднанням промисловості хімічних реактивів та особливо чистих речовин (Союз реактив) про призначення ОСОБА_2 директором ПАТ «Київський завод реактивів, індикаторів та аналітичних препаратів» позивач, в особі директора заводу разом з Союзреактив забезпечує розробку напрямків розвитку виробничих потужностей спільно з заводом на основі вивчень поточної і перспективної потреби в хімічних реактивах, їх раціональне розміщення, організація проведення науково-дослідних та дослідно-конструкторських робіт з вдосконалення технологій, механізації та автоматизації виробництва (т.1 а.с.25-29).

Так, відповідно до Типового положення про Центральні лабораторії підприємств хімічної промисловості, затвердженого наказом Міністра хімічної промисловості СРСР №152 від 24.02.1969 Центральні лабораторії підприємств хімічної промисловості виконують науково-дослідні та дослідні роботи, що забезпечують впровадження та освоєння нової техніки і використання сучасних досягнень науки, що направлені на інтенсифікацію виробництва та покращення техніко-економічних показників діючих процесів та обладнання, підвищення виходу основного продукту, використання відходів виробництва, покращення санітарного режиму і умов праці на виробництві, всебічне покращення якості виробленої продукції(т.1 а.с. 30-32).

Згідно з п. 2 зазначеного Типового положення Центральні лабораторії підприємств є провідними дослідницькими органами підприємства та в своїй діяльності керуються чинним законодавством, постановами та розпорядженнями Ради Міністрів СРСР , наказами та інструкціями Міністерства хімічної промисловості, його управлінь, всесоюзних об'єднань та Положенням про центральні лабораторії.

Відповідно до п. 4 розділу ІІ Типового положення про Центральні лабораторії підприємств хімічної промисловості, основними завданнями центральних лабораторій підприємств хімічної промисловості проведення та впровадження у виробництва результатів науково-дослідних робіт.

Як вбачається з матеріалів справи, та не заперечується відповідачами, позивач з 1975 по 1977 обіймав посаду начальника Центральної лабораторії Київського заводу реактивів, індикаторів та аналітичних препаратів.

Так, згідно з п.21 розділу ІV Типового положення про Центральні лабораторії підприємств хімічної промисловості начальник центральної лабораторії здійснює загальне керівництво та організацію науково-дослідних та дослідних робіт, готує проекти тематичних планів, затверджує програми науково-дослідних робіт, визначає виконавців, розглядає і приймає звіти по науково-дослідним роботам, представляє головному інженеру підприємства проекти рішень по закінченим роботам, приймає участь в організації використання та впровадження робіт центральної лабораторії (т.1 а.с. 30-32).

Таким чином, перебуваючи на посаді начальника Центральної лабораторії заводу, посаді головного інженера та посаді директора заводу займався проведенням та впровадженням у виробництві результатів науково-дослідних робіт, забезпечував розробку напрямків розвитку виробничих потужностей на основі вивчень поточної і перспективної потреби в хімічних реактивах, їх раціонального розміщення, організація проведення науково-дослідних та дослідно-конструкторських робіт з вдосконалення технологій, механізації та автоматизації виробництва.

Зазначені вище обставини також підтверджуються авторськими виробами ОСОБА_2, як самостійно, як й на виконання заявника, а саме Київського заводу реактивів, індикаторів та аналітичних препаратів - «Отвердитель эпоксидных смол», дата публікації 25.01.1978 №591455 (т.1 а.с.151-154).

У зв'язку з чим при наявному науковому стажі та довідки ВАТ «Київський завод реактивів, індикаторів та аналітичних препаратів» , що підтверджувало його наукову діяльність у 2002 році позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність».

Надалі згідно з розпорядженням Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 05.05.2015 № 261 на виконання доручення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 28.04.2015 № 8771/10 відповідно до листа Пенсійного фонду України від 09.04.2015 № 22982/02-30, у зв'язку з повідомленням ПАТ «Київський завод «РІАП» про відкликання довідки ОСОБА_2 № 02/895 від 06.11.2002, що підтверджувала стаж його наукової роботи на зазначеному підприємстві, позивача з 01.06.2015 було переведено на пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки без врахування періодів роботи на ПАТ «Київський завод «РІАП» у позивача не вистачає необхідного наукового стажу для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про наукову та науково технічну діяльність».

Водночас у своєму позові ОСОБА_2 не оскаржував розпорядження Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві №261 від 05.05.2015 про переведення його з 01.06.2015 на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а з урахуванням уточнених вимог просив зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві прийняти рішення щодо поновлення йому пенсії наукового працівника з 01.06.2015 з моменту переведення на пенсію за віком.

Враховуючи відкликання ПАТ «Київський завод «РІАП» довідки № 02/895 від 06.11.2002, що підтверджувала стаж наукової роботи позивача на зазначеному підприємстві ОСОБА_2 було припинено виплату наукової пенсії та переведено його на пенсію за віком.

Необхідно зауважити, що підтвердження наукового характеру діяльності особи покладено на підприємство, установу, організацію. Відповідальність за достовірність та обґрунтованість виданих довідок несе підприємство, установа, організація.

Оскільки ПАТ «Київський завод «РІАП» було відкликано довідку №02/895 від 06.11.2002, що підтверджувала стаж наукової роботи позивача матеріали пенсійної справи було приведено у відповідність до вимог чинного законодавства та з 01.06.2015 призначено ОСОБА_2 пенсію за віком.

Колегія суду вважає за необхідне зазначити, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.03.2014 у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва до Публічного акціонерного товариства «Київський завод реактивів, індикаторів та аналітичних препаратів» про стягнення заборгованості, зокрема встановлено ту обставину, що позивачем Управлінням ПФУ в Оболонському районі м. Києва не було надано доказів того, що ОСОБА_2 займав наукові посади та займався науковою (науково-педагогічною) діяльністю під час роботи на Київському заводі хімічних реактивів, індикаторів та аналітичних препаратів «РІАП», натомість преюдиційним є факт того, що ОСОБА_2 не займався науковою діяльністю. Крім того постанова суду містить пояснення надані Головою правління Київського заводу хімічних реактивів, індикаторів та аналітичних препаратів «РІАП», - ОСОБА_6. про те, що надана до пенсійного фонду позивачем довідка №02/895 від 06.11.2002 розміщена на фірмовому бланку ВАТ «Київський завод реактивів, індикаторів та аналітичних препаратів «РІАП», що підтверджує науковий стаж позивача, ОСОБА_6. ніколи на ім'я ОСОБА_2 не видавалась та не підписувалась.

Також постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.05.2015 по справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва до ПАТ «Київський завод реактивів, індикаторів та аналітичних препаратів «РІАП» про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» і сумою пенсії, призначеної за період з 01.11.2014 по 31.12.2014, в задоволенні позову відмовлено. Зокрема, вказаною постановою суду встановлено, що ПАТ «Київський завод реактивів, індикаторів та аналітичних препаратів «РІАП» протягом всього часу існування займалось виключно виробничою діяльністю і в своєму складі не мало наукових підрозділів та, відповідно, працівників, які займали наукові посади та займались науковою (науково-педагогічною) діяльністю під час роботи у вказаному товаристві.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки ПАТ «Київський завод реактивів, індикаторів та аналітичних препаратів» було відкликано довідку видану позивачу, яка підтверджувала діяльність наукового характеру ОСОБА_2, а позивачем не було оскаржено розпорядження пенсійного фонду про припинення виплати йому наукової пенсії, відповідачі діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В свою чергу, Головне управлінням Пенсійного фонду України у м. Києві діяло в межах чинного законодавство, та роз'яснило позивачу про відсутність права на поновлення виплати пенсії наукового працівника згідно Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність», з огляду на прийняте Лівобережним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві розпорядження №261 від 05.05.2015 про припинення виплати пенсії наукового робітника, у зв'язку з відкликанням ПАТ «Київський завод реактивів, індикаторів та аналітичних препаратів» довідки №02/895 від 06.11.2002.

Посилання апелянта на ту обставину, що довідка про підтвердження наукового стажу видана ОСОБА_2 правомірно, а її відкликання є безпідставним, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вказана довідка №02/895 від 06.11.2002 розміщена на фірмовому бланку ВАТ «Київський завод реактивів, індикаторів та аналітичних препаратів «РІАП» підписана Головою правління - ОСОБА_6. та з печаткою заводу, відповідно до пояснень ОСОБА_4 ним ніколи на ім'я позивача не видавалась та не підписувалась.

Також факт недостовірності довідки підтверджено Актом службового розслідування проведеного ВАТ «Київський завод реактивів, індикаторів та аналітичних препаратів «РІАП».

Інші доводи апеляційної скарги були предметом дослідження в суді першої інстанції та не знайшли свого належного підтвердження. В порушення вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України позивач не довів ті обставини, на яких ґрунтувались його вимоги, разом з цим відповідач надав докази правомірності та обґрунтованості своїх дій.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

При цьому апеляційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені статтями 202 - 204 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову. Натомість оскаржувана постанова суду ухвалена у відповідності до вимог чинного законодавства України, враховуючи всі фактичні обставини справи, в межах наданих суду повноважень, та вірно застосовано судом як норми процесуального так і матеріального права, в повному обсязі з'ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення адміністративного спору, доведено та всебічно обґрунтовано їх в своєму рішенні, надано належну оцінку всім доказам, ґрунтуючись на повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 8-11, 160, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 15 травня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів із дня складання у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України у порядку ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В.Земляна

Судді: І.О. Лічевецький

Є.О. Сорочко

Повний текст виготовлено 05 жовтня 2017 року.

Головуючий суддя Земляна Г.В.

Судді: Лічевецький І.О.

Сорочко Є.О.