Справа № 685/1153/17
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 685/1153/17

Головуючий у 1-й інстанції: Бурлак Г.І.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

04 жовтня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Гонтарука В. М. Білої Л.М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Черняк А.В.,

представника відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області на постанову Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 23 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до державного інспектора у сфері державного контролю за виконанням та охороною земель ОСОБА_4, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до державного інспектора у сфері державного контролю за виконанням та охороною земель ОСОБА_4, в якому просив: визнати протиправними та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення за №319/91-17 від 04.07.2017 року та розрахунок шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки.

01.08.2017 року Теофіпольським районним судом Хмельницької області залучено в якості відповідача Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області.

Постановою Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 23 серпня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного зясування обставин справи і, як наслідок - невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

В судовому засіданні представник відповідача - Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області підтримав доводи апеляційної скарги та просив рішення суду першої інстанції скасувати.

Позивач та відповідач - державний інспектор у сфері державного контролю за виконанням та охороною земель ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явились.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін, виходячи з наступного.

Як слідує з матеріалів справи, 23.06.2017 року державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог земельного законодавства України про охорону земель у Хмельницькій області ОСОБА_4 складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за обєктом земельної ділянки №295/91-17 та акт обстеження земельної ділянки №296/91-17.

Крім того, 23.06.2017 року відповідачем складено припис №297/91-17 та протокол про адміністративне правопорушення №298/91-17 , яким встановлено що ОСОБА_3 шляхом створення штучного ставка самовільно зайняв розташовану за межами населеного пункту Базалійської селищної ради Теофіпольського району земельну ділянку державної власності земель водного фонду площею 4,9500 га, що є порушенням ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

У послідуючому, 04.07.2017 року державним інспектором Бабиком О.А. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення №319/91-17, якою визнано ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 53-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 85 грн.

Однак, ОСОБА_3, вважаючи, вказану постанову незаконною та такою, що порушує його права, звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з чим погоджується і колегія суддів з огляду на наступне.

За приписами ст. 2. Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» одним з основних завдань державного контролю за використанням та охороною земель є забезпечення додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами земельного законодавства України.

Положеннями ст. 9 зазначеного закону визначено, що Державний контроль за використанням та охороною земель, дотримання вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюється, зокрема, шляхом проведення перевірок.

Статтею 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» врегульовано, що до повноважень державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотримання вимог законодавства України про охорону земель належить право в тому числі викликати громадян, у тому числі посадових осіб, для одержання від них усних або письмових пояснень з питань, пов'язанихз порушенням земельного законодавства України.

Згідно ст. 242-1 КУпАП Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, розглядає справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 47 - 50, 52 53-1, 53-3 - 54, 59 77-1, статтею 78 (крім порушень санітарних норм), статтями 781 - 79, статтями 80 - 83 (крім порушень санітарних норм), частинами першою і третьою статті 85, статтями 86-1, 87, статтею 89 (щодо диких тварин), статтею 90-1 (крім порушень санітарних норм), статтями 91-1 91-4, статтею 95 (крім порушень санітарних норм та норм ядерної безпеки), статтею 153, статтею 167 (щодо реалізації нафтопродуктів, екологічні показники яких не відповідають вимогам стандартів, норм та правил) і статтею 188-5 цього Кодексу.

Від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право Головний державний інспектор України з охорони навколишнього природного середовища та його заступники, старші державні інспектори України з охорони навколишнього природного середовища, державні інспектори України з охорони навколишнього природного середовища, головні державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя та їх заступники, головні державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища Чорного і Азовського морів та їх заступники, старші державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища, державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища відповідних територій.

Згідно статті 53-1 КУпАП самовільне зайняття земельної ділянки - тягне за собою накладення штрафу на громадян від десяти до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двадцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, у приписі №297/91-17 від 23.06.2017 року відсутня відмітка та підпис ОСОБА_3 про отримання чи ознайомлення з даним приписом.

Згідно повідомлення про розгляд справи від 27.06.2017 року, розгляд справи про адміністративне правопорушення призначений на 3 липня 2017 року на 8 год 00 хв.

Однак, постанова про накладення адмінстративного стягнення винесена не у день, в який призначена справа до розгляду, а на наступний 04.07.2017 року, при цьому, відсутня інформація про перенесення розгляду справи.

Крім того, відсутні докази належного повідомлення ОСОБА_3 про час та місце розгляду справи, оскільки повідомлення про день розгляду справи направлене позивачу після розгляду справи разом із постановою - 06.07.2017 року, та отримано останнім 10.07.2017 року, що підтверджується змістом відстеження посилання поштових повідомлень та конвертів.

Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо підставності позовних вимог в цій частині, оскільки при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 53-1 КУпАП порушені права ОСОБА_3, передбачені ст. 268 КУпАП.

В той же час, суд першої інстанції задовольняючи позов в повному обсязі, не дав оцінку позовним вимогам в частині визнання протиправним та скасування розрахунку шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки.

Однак, колегія суддів зазначає, що апелянтом в апеляційній скарзі не порушено питання цієї частини позовних вимог.

Частиною 1 ст. 195 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що відповідачем не надано суду достатньо належних доказів, які б свідчили про неправомірність заявлених позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 71, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області залишити без задоволення, а постанову Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 23 серпня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 10 жовтня 2017 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6