Справа № 185/1467/17 (2-а/185/157/17)
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2017-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

30 червня 2017 рокусправа № 185/1467/17 (2-а/185/157/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Мельника В.В. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2017 року у справі № 185/1467/17 (2-а/185/157/17) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

Позивач звернувся з позовом до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, в якому просить: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні йому з 07.02.2017 року пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням ч.2 ст.40 цього Закону щодо застосування показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за три останніх роки, що передують року звернення з заявою та зобов'язати відповідача призначити йому пенсію за віком з 07.02.2017 року відповідно до ст. 26 Закону № 1058- ІV, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, провести перерахунок та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією. Також просить стягнути з відповідача судовий збір в сумі 640 грн.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2017 року відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що ОСОБА_1 звернувся до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, однак зазначена стаття передбачає механізм розрахунку пенсії при її призначенні а не перерахунку. Пенсія позивачу вже призначена та виплачується з 24.02.1999 року відповідно Закону України «Про пенсійне забезпечення», на виконання положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», позивачу був проведений перерахунок пенсії з 01.01.2004 року, та проводився кожен раз коли на це наступало право, тому підстав для повторного призначення та перерахунку пенсії не встановлено. Пенсія за віком на загальних підставах та пенсія за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку розраховується відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а Закон України «Про пенсійне забезпечення» визначає лише право особи на пільгову пенсію. Положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення» і Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсія за віком може призначатись як на загальних, так і на пільгових умовах. Суд першої інстанції вказував, що позивач претендує на пенсію в межах одного виду - пенсії за віком, а отже відсутні підстави для перерахунку раніше призначеної пенсії із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Позивач вже скористався своїм правом на призначення пенсії за віком, яка йому перераховувалася у визначеному Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Матеріалами справи встановлено, що позивач з 24.02.1999 року перебуває на обліку в Павлоградському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, як отримувач пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ від 05.11.1991 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачу виповнилось 60 років.

07.02.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, надавши всі необхідні документи, просив призначити йому пенсію за віком з застосуванням для розрахунку пенсії середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Листом №3000/07/18 від 13.02.2017 року позивачу було відмовлено у застосуванні середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. При цьому відповідач послався на те, що позивачу вже призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст.14 Закону № 1788-ХІІ, яка з 01.01.2004 року обчислена відповідно до Закону № 1058-VІ, тому відсутні підстави для призначення, нарахування та виплати пенсії відповідно до ст. 26, з урахуванням ст. 40 та ст.45 Закону № 1058-VІ, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України, за три календарні роки, що передують року звернення.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Поряд з тим, згідно п. 16 розділу XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Згідно ст. 2, ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років. На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно ч. 1 ст. 26, ч.ч. 1 - 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. Пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону. Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.

Колегія суддів зазначає, що повторне призначення раніше призначеної пенсії законом не передбачено. ОСОБА_1 у своїй заяві до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області просив призначити пенсію відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням ст. 40, із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за три календарні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком. Однак, ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» застосовується у разі коли особі призначається пенсія за віком вперше.

Питання перерахунку пенсії за віком регулюється ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Передбачено, що перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності Законом, здійснюється за нормами Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. Для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 цього Закону.

Колегія суддів зазначає, що позивач не просив пенсійний фонд провести перерахунок її пенсії. Повторне призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є не можливим. Пенсія за віком призначається один раз і до того строку, поки особа не отримає право на призначення іншого виду пенсії та не виявить бажання щодо переведення на інший вид пенсії. ОСОБА_1 отримує пенсію за віком з 24.02.2003 року, яка була призначена з зниженням віку.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, як таку, що прийнята з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2017 року у справі № 185/1467/17 (2-а/185/157/17) - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України відповідно до ст.ст. 211-212 КАС України

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: В.В. Мельник

Суддя: Д.В. Чепурнов