Справа № 742/2644/17
Суддя: Бездідько В. М.
Дата ухвалення: 2017-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/742/168/17
Єдиний унікальний № 742/2644/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 рокуСуддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області Бездідько В.М. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Прилуцького об"єднаного управління Пенсійного Фонду України про визнання дій неправомірними та зобов"язання вчинити певні дії,-

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Прилуцького об"єднаного управління Пенсійного Фонду України в якому просить суд визнати неправомірними дії Прилуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівській області щодо відмови йому у призначенні довічного грошового утримання у розмірі 88% грошової винагороди судді, зобов'язати відповідача провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з моменту його призначення 14 червня 2017 року та виплату в подальшому в розмірі 88% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді без обмежень граничного розміру довічного грошового утримання з виплатою різниці між належною до сплати сумою довічного грошового утримання судді у відставці та фактично виплаченою, з урахуванням до спеціального стажу роботи судді календарного періоду проходження строкової служби з 12.11.1977 по 26.11.1979 та половини строку навчання за денною формою у Харківському юридичному інституті імені Ф.Е.Дзержинського з 01.09.1980 року по 22.06.1984 року, а також стягнути понесені судові витрати.

Свої вимоги мотивуює тим , що на даний час він перебуває на обліку в Прилуцькому об'єднаному управлінні Пенсійного Фонду України Чернігівської області в зв'язку із звільненням з посади судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області відповідно до Рішення Вищої Ради правосуддя від 6 червня 2017 року за №1407/0/15-17. Щомісячне довічне грошове утримання отримує відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII, у редакції Закону України «Про Вищу раду правосуддя». Отримавши в серпні місяці 2017 року на свій картковий рахунок грошові кошти стало відомо, що довічне грошове утримання, як судді у відставці призначено у розмірі 80% грошової винагороди судді, тоді як необхідно в розмірі 88% грошової винагороди судді.В зв'язку з цим 11 серпня 2107 року позивач і звернувся до управління Пенсійного Фонду з заявою щодо проведення перерахунку призначеного довічного грошового утримання судді у відставці та його виплату в подальшому відповідно до вимог чинного законодавства України, однак, листом від 23.08.2017 відповідач відмовив у проведенні перерахунку посилаючись на ст. 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» що до стажу роботи судді не передбачено періодів проходження строкової військової служби та половини строку навчання за денною формою навчання у ВУЗі.

Позивач вважає дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку призначеного грошового утримання як судді у відставці у розмірі 88% такими, що суперечать вимогам чинного законодавства України, не грунтуються на Конституційному принципі верховенства права вимогах закону, дії його в часі та обставинах справи. Так, на посаді судді позивач пропрацював 15 років 2 місяці 16 днів (з 22.03.2002 по 06.06.2017). До цього працював 4 роки 10 місяців 17 днів на посадах слідчого прокуратури в Чернігівській області (з 29.06.1984 по 15.05.1989) і визначений відповідачем стаж для розрахунку призначеного йому довічного грошового утримання як судді у відставці склав 20 років 01 міс. 03 дн., виходячи з чого і було призначено щомісячне грошове утримання судді у відставці у розмірі 80% грошової винагороди судді. Однак, відповідач безпідставно не врахував до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку та обчислення розміру довічного грошового утримання судді у відставці - 3 роки 11 місяців 11 дні, що складаються з 2р. 15дн. - проходження строкової військової служби (з 12.11.1977 по 26.11.1979) та 1р. 10 міс. 6 дн. половини строку навчання за денною формою у Харківському юридичному інституті імені Ф.Е.Дзержинського з 01.09.1980 по 22.06.1984., тобто, загальний стаж, що дає позивачу право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання станом на 06.06.2017 складає 24 роки 14 днів, що відповідно до положень законодавства дає позивачу право на щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 88% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, в зв»язку з чим позивач і звернувся до суду з відповідним позовом.

Представник відповідача надав суду письмове заперечення на позовну заяву в якій не погоджується з позовними вимогами та просить відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.

Суддя за результатами розгляду справи в порядку скороченого провадження, оцінивши обставини справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини , на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст. 116 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 137 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Вищої Ради Правосуддя № 1407/0/15-17 від 06 червня 2017 року звільнено ОСОБА_2 з посади судді Прилуцького міськрайоннного суду Чернігівської області у зв»язку з поданням заяви про відставку (а.с. 17).

Як вбачається із повідомлення Прилуцького об»єднаного управління ПФУ на підставі заяви ОСОБА_2 від 14.06.2017 року призначено довічне грошове утримання відповідно до Закону України «Про статус суддів» з урахуванням страхового стажу 40 років 5 місяців 10 днів (з 01.07.1976 по 26.11.1979, з 01.01.1980 по 22.06.1984, з 29.06.1984 по 06.06.2017) в тому числі за 1 р. 6 м. 11 днів - робота в колгоспі з 1966 р., в тому числі за 15 р. 2м. 16 днів судді, в тому числі 2 р. 0 м. 15 днів - військова служба, група інвалідності - 3

11 серпня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Прилуцького об»єднаного управління ПФУ з завою про перерахунок довічного грошового утримання з моменту його призначення (з 14.06.2017 року) та виплати в подальшому в розмірі 88% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді без обмежень граничного розміру довічного грошового утримання з виплатою різниці між належною до сплати сумою довічного грошового утримання судді у відставці та фактично виплаченою зарахувавши до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку та обчислення розміру грошового довічного утримання календарний період проходження строкової військової служби (з 12.11.1977 по 26.11.1979) та половину строку навчання за денною формою у Харківському юридичному інституті імені Ф.,Е. Дзержинського (з 01.09.1980 по 22.06.1984).

Відповідно до повідомлення Прилуцького об»єднаного управління Пенсійного фонду України від 23.08.2017р. №108/10/Б-3 ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні як отримувач щомісячного грошового утримання відповідно до Закону України від 02.06.2016 року № 1402-VII «Про судоустрій та статус суддів». Відповідно до ст. 43 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 15.12.1992 року № 2862-ХІІ до стажу роботи, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражі України зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов»язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражі у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років. При цьому Законом не передбачено зарахування половини строку навчання за денною формою у вищих навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів, а також строкова військова служба до стажу, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання

Відповідно до п. 3-1 постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» від 03.09.2005р. №865, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Крім того у відповідності до Указів Президента України № 584/95 від 10 липня 1995 року «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» та № 1061/2002 від 25 листопада 2002 року «Про внесення змін до Указу Президента України від 10 липня 1995 року № 584» до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судці не менше 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку і навчання у вищих юридичних навчальних закладах період проходження строкової військової служби.

Згідно положень статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII, який набрав чинності 30.09.2016 року, судді, який вийшов у відставку після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді в розмірі відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Пункт 25 Прикінцевих та перехідних положень зазначеного Закону передбачає, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), а призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної Ради України, 2010 р.. №№41 - 45, ст. 529; 2015 р., №№18 -20 ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошової утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

При цьому, згідно абзацу четвертого пункту 34 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», в редакції Закону України «Про Вищу раду правосуддя» від 21.12.2016 №1798-УІІІ, судді, призначені чи обрані на посаду до набрані чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення.

Зазначена норма кореспондує пункту 11 Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 №2453-VІ, який набрав чинності 30.07.2010 року, у якому передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2, крім стажу роботи на посаді судді 15 років 2 місяців 16 днів також має стаж, який складається з періоду проходження строкової служби (з 12.11.1977р. по 26.11.1979р.) та половини строку навчання за денною формою у Харківському юридичному інституті імені Ф.Е.Дзержинського (з 01.09.1980р. по 22.06.1984р.)

Частиною першою статті 126 Конституції України встановлено, що незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України.

У рішенні Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004 (справа про незалежність суддів як складову їхнього статусу) зазначено: «Незалежність суддів є невід'ємною складовою їхнього статусу. Вона є конституційним принципом організації та функціонування судів, а також професійної діяльності суддів, які при здійсненні правосуддя підкоряються лише закону. Незалежність суддів забезпечується насамперед особливим порядком їх обрання або призначення на посаду та звільнення з посади; забороною будь-якого впливу на суддів; захистом їх професійних інтересів; особливим порядком притягнення суддів до дисциплінарної відповідальності; забезпечення державою особистої безпеки суддів та їхніх сімей гарантуванням фінансування та належних умов для функціонування судів і діяльності суддів, їх правового і соціального захисту... Не допускається зниження рівня гарантій незалежності і недоторканності суддів у разі прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів».

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що обставини викладені позивачем ОСОБА_2 в обґрунтування позову знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, а отже адміністративний позов ОСОБА_2 до Прилуцького об"єднаного управління Пенсійного Фонду України про визнання дій неправомірними та зобов"язання вчинити певні дії підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст.ст. 70 , 71 , 94, 122, 159-163 КАС України , суд

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Прилуцького об"єднаного управління Пенсійного Фонду України про визнання дій неправомірними та зобов"язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Прилуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівській області щодо відмови ОСОБА_2 у призначенні довічного грошового утримання у розмірі 88% грошової винагороди судді.

Зобов'язати Прилуцьке об'єднане Управління Пенсійного фонду України Чернігівської області провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_2 з моменту його призначення 14 червня 2017 року та виплату в подальшому в розмірі 88% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді без обмежень граничного розміру довічного грошового утримання з виплатою різниці між належною до сплати сумою довічного грошового утримання судді у відставці та фактично виплаченою, з урахуванням до спеціального стажу роботи судді календарного періоду проходження строкової служби з 12.11.1977 по 26.11.1979 та половини строку навчання за денною формою у Харківському юридичному інституті імені Ф.Е.Дзержинського з 01.09.1980 р по 22.06.1984р.

Судові витрати у вигляді судового збору в сумі 640 грн. присудити за рахунок бюджетних асигнувань Прилуцького об»єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області на користь ОСОБА_2

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Прилуцький міськрайонний суд, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя