Справа № 804/3212/17
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2017-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

804/3212/17

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

05 жовтня 2017 року

справа № 804/3212/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чумака С. Ю.,

суддів: Гімона М.М. Юрко І.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 липня 2017 року у справі № 804/3212/17 за позовом Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Публічного акціонерного товариства «Дніпроазот» про стягнення адміністративно-господарських санкцій,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача адміністративно-господарські санкції за незайняті робочі місця для працевлаштування інвалідів у 2016 році в розмірі 435724,08 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 липня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, задовольнивши позовні вимоги.

Сторони в судове засідання не з’явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Колегія суддів розглянула справу відповідно до вимог ст. 197 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила такі обставини.

ПАТ «Дніпроазот» подано до Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів звіт за формою 10-ПІ (річна) «Звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів» за 2016 рік, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України 10.02.2007 року № 42.

Відповідно звіту середньооблікова чисельність штатних працівників у відповідача у 2016 році становила 4018 осіб.

Одночасно, на ПАТ «Дніпроазот» протягом 2016 року повинно було працювати 161 особа-інвалід, а фактично працювали 155 особи-інваліда.

У зв'язку з цим позивачем здійснено висновок, що відповідачем порушені вимоги діючого законодавства щодо створення робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Відповідач проти цього заперечує, зазначаючи, що ним здійснені всі необхідні заходи для створення робочих місць та працевлаштування інвалідів, проте норматив ним не був виконаний з незалежних від нього причин, що виключає можливість накладення на нього адміністративно-господарських санкцій.

При вирішенні справи, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» від 21.03.1991 року № 875-ХІІ (далі – Закон № 875) забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості. Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі ч. 3 ст. 181 Закону № 875-ХІІ Державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань.

Частиною 10 статті 19 Закону № 875-ХІІ передбачено, що керівники підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, у разі незабезпечення виконання нормативів робочих місць для працевлаштування інвалідів, неподання Фонду соціального захисту інвалідів звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів несуть відповідальність у встановленому законом порядку.

Приписами ч. 1 ст. 20 Закону № 875-ХІІ підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Відповідно до п. 2 Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 р. № 70 "Про реалізацію статей 19 і 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів роботодавці подають (надсилають рекомендованим листом) щороку до 1 березня відділенням Фонду, в яких вони зареєстровані, за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом. Інформацію про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів роботодавці подають центру зайнятості за місцем їх реєстрації як платників страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.

Таким чином, Закон України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" покладає на підприємство обов'язок створити (пристосувати), атестувати належним чином робочі місця для працевлаштування інвалідів та повідомити про це органи, перелічені в ч. 1 ст. 18 Закону № 875-ХІІ, а ті в свою чергу зобов'язані направити підприємству на працевлаштування інвалідів, а тому суд вважає, що на підприємства покладено обов'язок по забезпеченню певної кількості робочих місць для працевлаштування інвалідів, а не обов'язок їх безпосереднього працевлаштування.

Разом з тим, адміністративно-господарські санкції за незайняті інвалідами робочі місця не є податком, збором (обов'язковим платежем), обов'язкова сплата яких передбачена Конституцією України та Податковим кодексом України, а є заходом впливу на правопорушника у сфері господарювання у зв'язку зі скоєнням правопорушення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає, зокрема, за порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

При цьому, обов'язок підприємства щодо створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов'язком підбирати і працевлаштовувати інвалідів на створені робочі місця. Такий обов'язок покладається на органи працевлаштування, що зазначені в частині 3 статті 18-1 Закону № 875. Один лише факт невиконання встановленого нормативу за відсутності винних дій відповідача не може бути підставою для нарахування адміністративно-господарських санкцій та пені.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем протягом 2016 року подано до Дніпродзержинського міського центру зайнятості звіти про наявність вакансій за формою 3-ПН та інформацію про попит на робочу силу (вакансії), із зазначенням в характеристиці вакансій про можливість прийняття на них інвалідів. (т. 1 а.с. 31-142, т. 2 а.с. 1-133)

Крім того, Відповідачем направлялись листи з повідомленням про наявність робочих місць для працевлаштування інвалідів та з пропозиціями направляти останніх до ПАТ «Дніпроазот» з метою їх працевлаштування:

- до Дніпродзержинської міської організації «Союзу ветеранів Афганістану» від 06.02.2016 року вих.. № 018-1-49, від 04.05.2016 року вих.. № 018-1-158, від 03.08.2016 року вих.. № 018-1-325, від 02.11.2016 року вих. № 018-1-455. (т. 2 а.с. 137-164);

- до Дніпродзержинської міської в Дніпропетровській області організації Всеукраїнської громадської організації інвалідів «Союз Чорнобиль України» від 09.02.2016 року вих.. № 018-1-48, від 04.05.2016 року вих.. № 018-1-159, від 03.08.2016 року № 018-1-326, від 02.11.2016 року № 018-1-456;

- до Управління соціального захисту населення адміністрації Південного району Кам’янської міської ради від 09.02.2016 року вих.. № 018-1-46, від 04.05.2016 року вих.. № 018-1-162, від 03.08.2016 року вих.. 018-1-322, від 02.11.2016 року вих.. № 018-1-452;

- до Управління соціального захисту населення адміністрації Заводського району Кам’янської міської ради від 09.02.2016 вих. 018-1-45, від 04.05.2016 року вих. 018-1-161, від 03.08.2016 вих. 018-1-321, від 02.11.2016 вих. 018-1-451;

- до Управління соціального захисту населення Дніпровського району Кам’янської міської ради від 09.02.2016 вих. 018-1-44, від 04.05.2016 вих. 018-1-161, від 03.08.2016 вих. 018-1-323, від 02.11.2016 вих. 018-1-453;

- до міжрайонної Дніпровської МСЕК № 2 від 09.02.2016 вих. 018-1-47, від 04.05.2016 вих. № 018-1-157, від 03.08.2016 вих. № 018-1-324, від 02.11.2016 вих. 018-1-454;

- до Дніпродзержинського державного технічного університету від 04.05.2016 вих. 018-1-156.

Крім того, на підтвердження створення для інвалідів умов праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечення інших гарантій, передбачених чинним законодавством відповідачем надано до суду:

- видання ПАТ «Дніпроазот» розпорядчих актів на виконання вимог Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» (спільний Наказ-Постанова Адміністрації і Профспілкового комітету ВАТ «ДніпроАЗОТ» № 1117 від 17.12.2007 «Про забезпечення виконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів»); (т. 2 а.с. 188-199)

- включення заходів щодо реалізації підприємством політики, спрямованої на соціальний захист інвалідів до колективного договору ПАТ «Дніпроазот» на 2012-2017 роки;

- дотримання трудових прав осіб-інвалідів, які працюють на підприємстві.

Отже, ПАТ «Дніпроазот» надано всі необхідні докази стосовно створення робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Таким чином, позивач вчинив всі передбачені Законом України від 21.03.1991 року № 875 заходи для працевлаштування осіб, яким встановлена інвалідність, доказів неналежного виконання відповідачем обов'язків по створенню робочих місць для працевлаштування інвалідів позивачем суду не надано, що свідчить про відсутність складу правопорушення в його діях.

З огляду на вказане колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем здійснювались належні від нього заходи для недопущення правопорушення, а відтак підстав для застосування до нього господарсько-правової відповідальності у вигляді штрафних санкцій відсутні.

За таких обставин, враховуючи наведені норми законів, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування не вбачається, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції має бути залишена без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 липня 2017 року у справі № 804/3212/17 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції, прийнята в порядку письмового провадження, набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий: С.Ю. Чумак

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: І.В. Юрко