Справа № 821/902/17
Суддя: Кузьменко Н.А.
Дата ухвалення: 2017-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/902/17
Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Кузьменко Н.А.,

при секретарі - Рябчич А.М.

за участю:

представника позивача - Довбенка О.В.

представника відповідача - Оперчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом дочірнього підприємства "АГРОКОМПЛЕКС РУБАНІВСЬКИЙ" товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАД.КА АГРО" до Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень № та № від 29.03.2017 р., -

встановив:

15 червня 2017 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява дочірнього підприємства "АГРОКОМПЛЕКС РУБАНІВСЬКИЙ" товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАД.КА АГРО" (далі - позивач, ДП «АГРОКОМПЛЕКС РУБАНІВСЬКИЙ») до Головного управління ДФС у Херсонській області (далі - відповідач, ГУ ДФС у Херсонській області) з позовними вимогами про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень № та № від 29.03.2017 р., а саме:

- визнати протиправними та скасувати прийняті 29.03.2017 року ГУ ДФС у Херсонській області податкові повідомлення-рішення форми "Ш" № та №, яким ДП "АГРОКОМПЛЕКС РУБАНІВСЬКИЙ" ТОВ "ГРАД.КА АГРО" встановлено порушення підприємством строків сплати суми грошового зобов'язання з ПДВ згідно розрахунку, доданого до вказаних ППР, в результаті чого, на підставі ст.126 Податкового кодексу України, підприємству був нарахований штраф на загальну суму 15358,62 грн.

Обґрунтовуючи свою правову позицію позивач зазначив, що 10 березня 2017 року посадовими особами відповідача проведено камеральну перевірку з питань своєчасності сплати з податку на додану вартість по визначеному грошовому зобов'язанню (форма «Н») №000242301 від 24.06.2011 року та по деклараціям з ПДВ за лютий-серпень 204 року. За результатами перевірки складено акт №278/21-22-12-01/31137041 від 10.03.2017 року, висновки якого стали підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень форми «Ш» № від 29 березня 2017 року на суму 3581,40 грн та № від 29 березня 2017 року на суму 11777,22 грн. Позивач стверджує, що відповідно до п.87.9 ст.87 ПК України податковий орган повинен зараховувати кошти платника податків в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. Підприємством здійснювалась сплата грошових зобов'язань з податку на додану вартість, а тому податковий орган мав всі законні підстави здійснити самостійне зарахування грошових коштів в рахунок погашення відповідних штрафних санкцій в сам момент сплати. З наведеного позивач робить висновок про наявність підстав для постановлення судового рішення про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень № та № від 29.03.2017 р.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з підстав викладених в адміністративному позові.

Відповідач 27 червня 2017 року подав до суду письмової заперечення в яких позовні вимоги не визнає з таких підстав. Камеральною перевіркою встановлено несвоєчасну сплату позивачем податкових зобов'язань з ПДВ, які визначені податковим повідомленням-рішенням №000242301 від 24.06.2011 року, податковими деклараціями з ПДВ за лютий-серпень 2014 року. Підприємством сплачувались податкові зобов'язання з податку на додану вартість за податковими деклараціями, але грошові кошти спрямовувались на погашення податкового боргу за податковим повідомленням-рішенням, яке прийняте раніше, що спричинило застосування приписів ст.126 ПК України. Все це, на думку відповідача, є підставами для відмови в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала та просила відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши надані сторонами документи, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, судом встановлено.

10 березня 2017 року на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.75.1 ст.75, ст.76 ПК України посадовими особами ГУ ДФС у Херсонській області проведено камеральну перевірку з питань своєчасності сплати з податку на додану вартість платником ДП «Агрокомплекс Рубанівський» ТОВ «Град.Ка Агро» (31187041) по визначеному грошовому зобов'язанню по податковому повідомленню-рішенню (форми «Н») №000242301 від 24.06.2011 та по деклараціям з ПДВ за лютий-серпень 2014 року.

За результатами перевірки складено акт «Про результати камеральної перевірки своєчасності сплати податків до бюджету ДП «Агрокомплекс Рубанівський» ТОВ «Град.Ка Агро» (31187041) по визначеному грошовому зобов'язанню по податковому повідомленню-рішенню (форма «Н») №000242301 від 24.06.2011 та по деклараціям з ПДВ за лютий-серпень 2014 року» №278/21-22-12-01/31187041 від 10 березня 2017 року.

Висновком акту перевірки є порушення термінів сплати грошових зобов'язань з податку на додану вартість, відповідальність передбачена п.126.1 ст.126 ПК України.

Висновки акту перевірки №278/21-22-12-01/31187041 від 10 березня 2017 року стали підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень форми «Ш» № від 29 березня 2017 року на суму 3581,40 грн та № від 29 березня 2017 року на суму 11777,22 грн..

Позивач вважає, що відповідач дії податкового органу протиправними, оскільки відсутнє порушення строків сплати суми грошових зобов'язань.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (п.1.1. ст.1 ПК України).

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - ПК України) камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні органу державної податкової служби виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21 грудня 2016 року №1797-VIII підпункт 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України доповнено абзацом другим такого змісту:

"Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах".

Відповідно до Прикінцевих положень цей Закон набирає чинності з 1 січня 2017 року.

Сторонами не заперечується, що перевірявся період лютий-серпень 2014 року, але перевірка здійснювалась в 2017 році за правилами абзацу другого пп.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України. Попередні редакції не давали податковому органу права камеральної перевірки своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах. При цьому саме таку перевірку здійснив відповідач, самостійно зазначивши в акті перевірки «щодо несвоєчасності сплати».

Датою фактичного погашення податкових зобов'язань по податковому повідомленню-рішенню №000242301 від 24.06.2011 року є 09.04.2014 року стосовно суми 7460,00 грн, 22.04.2014 року стосовно суми 796 грн, 24.04.2014 року стосовно суми 100 грн, 08.05.2014 року стосовно суми 8000 грн, 19.05.2014 року стосовно суми 1650 грн, 04.06.2014 року стосовно суми 8000 грн, 19.06.2014 року стосовно суми 1800 грн, 07.07.2014 року стосовно суми 9000 грн, 16.07.2014 року стосовно суми 7435,05 грн, 16.07.2014 року стосовно 1084,95 грн, 29.07.2014 року стосовно суми 11585,60 грн. Датою фактичного погашення податкових зобов'язань по податковим деклараціям є: 29.07.2014 року стосовно податкової декларації з ПДВ за лютий 2014 року № від 19.03.2014 року; 29.07.2014 року стосовно податкової декларації з ПДВ за березень 2014 року № від 09.04.2014 року; 29.07.2014 року стосовно податкової декларації з ПДВ за квітень 2014 року № від 14.05.2014 року (стосовно суми 465,40 грн); 20.08.2014 року стосовно податкової декларації з ПДВ за квітень 2014 року № від 14.05.2014 року (стосовно суми 1160,60 грн); 20.08.2014 року стосовно податкової декларації з ПДВ за травень 2014 року № від 12.06.2014 року; 20.08.2014 року стосовно податкової декларації з ПДВ за червень 2014 року № від 10.07.2014 року; 03.09.2014 року стосовно податкової декларації з ПДВ за липень 2014 року № від 18.08.2014 року (стосовно суми 8000 грн); 26.09.2014 року стосовно податкової декларації з ПДВ за липень 2014 року № від 18.08.2014 року (стосовно суми 1919 грн); 09.10.2014 року стосовно податкової декларації з ПДВ за липень 2014 року № від 18.08.2014 року (стосовно суми 3234,50 грн); 09.10.2014 року стосовно податкової декларації з ПДВ за серпень 2014 року № від 02.09.2014 року.

Тобто в період несвоєчасної сплати узгоджених податкових зобов'язань предметом камеральної перевірки не могли бути своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

В Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999р. №1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

Таким чином, з 01 січня 2017 року податковий орган має право проводити камеральні перевірки своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах з січня місяця 2017 року. Натомість події 2014 року не можливо перевіряти за допомогою норм законодавства які вступили в силу з 01 січня 2017 року та яких не було на момент виписки податкових накладних.

Згідно п. 76.1 ст. 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Як випливає із змісту цих норм, предметом камеральної перевірки є перевірка даних податкової звітності, за результатами якої встановлюється наявність або відсутність: помилок (порушень) у податковій звітності; неподання (несвоєчасного подання) податкової звітності.

Однак, з наявного в матеріалах справи акта перевірки вбачається, що предметом її дослідження була не податкова звітність позивача, а своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання за 2014 рік.

Проте, суд вважає, що своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання не є тим об'єктом, який підлягає вивченню податковим органом шляхом проведення камеральної перевірки, оскільки не є даними податкової звітності, що відповідає припису абз. 2 п. 76.1 ст. 76 ПК України.

При цьому, у відповідності до внесених з 01.01.2017 року змін до п. 76.3 ст. 76 ПК України, камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

У той же час, у 2014 році за діючими нормами ПК України камеральна перевірка своєчасності сплати сум узгоджених податкових зобов'язань не передбачалась ПК України.

Проте, в порушенні наведених положень ПК України відповідачем проведено оскаржувану перевірку за період лютий-серпень 2014 року лише 10.03.2017 року.

Викладене в сукупності свідчить про порушення податковим органом спеціального законодавства при проведенні камеральної перевірки позивача, як наслідок спірні податкові повідомлення-рішення не відповідають ознакам правомірності та обґрунтованості, а отже підлягають скасуванню.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Окремо суд звертає увагу, що відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.».

В адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з'ясування всіх обставин у справі (ч.4,5 ст.11, ч.2 ст. 69, ч.5 ст.71 КАС України). Обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він як відповідач заперечує адміністративний позов (ч.2 ст. 71 КАС України).

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали", а якщо такі приписи відповідач без поважних причин не виконує, то "суд вирішує справу на основі наявних доказів" (ч. 4,6 ст. 71 КАС України).

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Позивач належними доказами підтвердив правомірність своїх вимог, натомість наявні в матеріалах справи докази дають суду підстави для висновку про неправомірність дій відповідача.

Враховуючи вищевикладене податкові повідомлення-рішення № та № від 29.03.2017 року є протиправними та підлягають скасуванню.

На підставі вимог частини 3 статті 160 КАС України, в судовому засіданні 29 вересня 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 14, 71, 86, 94, 158 - 163 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов дочірнього підприємства "АГРОКОМПЛЕКС РУБАНІВСЬКИЙ" товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАД.КА АГРО" до Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень № та № від 29.03.2017 р.- задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Херсонській області № від 29 березня 2017 року, яким дочірньому підприємству "АГРОКОМПЛЕКС РУБАНІВСЬКИЙ" товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАД.КА АГРО" визначено суму штрафу з податку на додану вартість в розмірі 3581,40 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Херсонській області № від 29 березня 2017 року, яким дочірньому підприємству "АГРОКОМПЛЕКС РУБАНІВСЬКИЙ" товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАД.КА АГРО" визначено суму штрафу з податку на додану вартість в розмірі 11777,22 грн.

Стягнути на користь дочірнього підприємства "АГРОКОМПЛЕКС РУБАНІВСЬКИЙ" товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАД.КА АГРО" () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області () судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1600 грн, шляхом безспірного списання коштів органами казначейської служби України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги на постанову суду одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови виготовлено та підписано суддею 04 жовтня 2017 р.

Суддя Кузьменко Н.А.

кат. 8.3.3.