Справа № 766/7021/17
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2017 р.м.ОдесаСправа № 766/7021/17

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Гаврилов Д.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого -судді Романішина В.Л.,

суддів Домусчі С.Д., Шляхтицького О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м.Одесі апеляційну скаргу Херсонського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 16 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Херсонського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з адміністративним позовом до Херсонського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області, в якому просив суд визнати неправомірними дії відповідача щодо зміни з 01 січня 2017 року порядку обчислення, призначення та зменшення розміру виплати йому щомісячного довічного грошового утримання з 90 до 82 відсотків грошового утримання судді, працюючого на відповідній посаді, та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок з 01.01.2017 року та продовжити виплату щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, згідно довідки про заробітну плату, виданої господарським судом Херсонської області, а з 05 січня 2017 року - здійснювати виплату щомісячного довічного грошового утримання без обмеження граничного розміру, з урахуванням раніше виплачених коштів та виплатити заборгованість, що виникне на день такого перерахунку.

Позов обґрунтовував тим, що при зверненні до відповідача із заявою про перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки про заробітну плату від 06.12.2016р., виданої господарським судом Херсонської області, Херсонське об'єднане управління Пенсійного фонду України Херсонської області незаконно зменшило розмір щомісячного довічного грошового утримання з 90 до 82 відсотків заробітної плати працюючого судді та провело перерахунок з 01.01.2017р. виходячи з цього розміру.

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 16 серпня 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, Херсонське об'єднане управління Пенсійного фонду України Херсонської області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 залишити без задоволення.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 УПФУ діяло на підставі ч.3 ст.141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якої при наявності 21 року стажу роботи на посаді судді розмір відповідного утримання складає 82% заробітної плати працюючого судді.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду сторони в судове засідання не прибули, а тому на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, в грудні 2010 року ОСОБА_1 пішов у відставку з посади судді господарського суду Херсонської області.

Перебуваючи з 01.01.2011р. на обліку в Херсонському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Херсонської області, позивач отримував щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 90% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010р. №2453 та постанови Комсомольського районного суду м.Херсона від 09.12.2015р. по справі №667/7756/15-а.

В грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області із заявою про здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання із розміру заробітної плати працюючого судді 28800 грн. відповідно до довідки про заробітну плату №01.01-21/8871/16 від 06.12.2016р., виданої господарським судом Херсонської області.

20.02.2017р. позивач повторно звернувся до УПФУ із заявою, в якій він зазначив, що у грудні 2016 року та січні 2017 року перерахунку його щомісячного грошового утримання здійснено не було, а в лютому 2017 року воно було зменшено пенсійним органом з власної ініціативи. У зв'язку з цим, ОСОБА_1 просив здійснити перерахунок та виплату призначеного йому щомісячного довічного грошового утримання виходячи з 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Листом від 17.03.2017р. Херсонське об'єднане управління Пенсійного фонду України Херсонської області повідомило позивача про відсутність підстав для здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, оскільки відповідно до ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010р. №2453 щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, і за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір грошового утримання збільшується на 2%. Враховуючи наявність у ОСОБА_1 стажу роботи на посадах судді 21 рік 02 місяці 28 днів УПФУ зазначило, що його щомісячне довічне грошове утримання правомірно розраховано у розмірі 82% грошового утримання судді.

Не погоджуючись з вказаними діями відповідача ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що відповідно до ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», позивач має законні підстави для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання із збереженням відсоткового показника, який враховувався при призначенні йому в 2011 році щомісячного довічного грошового утримання.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

У відповідності до ч.3 ст.141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010р. №2453-VІ (в редакції згідно з рішенням Конституційного Суду України від 08.06.2016р. №4-рп/2016) щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим аніж 90 відсотків заробітної плати суді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Станом на час призначення позивача на посаду судді правовідносини щодо набуття стажу, який дає право на вихід судді у відставку та призначення щомісячного довічного грошового забезпечення, регулювались Законом України від 15 грудня 1992 року №2862-ХІІ «Про статус суддів» (далі - Закон №2862-ХІІ).

Відповідно до частини першої статті 43 Закону №2862-ХІІ кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов'язків за власним бажанням або у зв'язку з закінченням строку повноважень.

Абзацом другим частини четвертої цієї статті передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Апеляційний суд встановив, що з врахуванням вказаних норм, при звільненні ОСОБА_1 у відставку з посади судді господарського суду Херсонської області враховано стаж роботи 35 років 02 місяця 29 днів стажу, який дає справо на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, з яких: стаж роботи на посаді судді - 21 рік 02 місяці 28 днів, на посаді слідчого - 10 років 10 місяців 02 дні.

Відповідно до вимог пункту 11 Прикінцевих положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції від 07 липня 2010 року №2453-VI судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Однак, таке право не підлягає обмеженню, якщо воно вже набуте, ще до набрання чинності Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI.

Конституційний суд України в рішенні від 08 червня 2016 року № 4-рп/2016 визначив, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності суддів.

У зв'язку з ухваленням Рішення Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року № 4-рп/2016 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та положень пункту 5 розділу ІІІ Прикінцеві положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» визнано неконституційними окремі норми статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Зокрема, частиною четвертою резолютивної частини Конституційний Суд України вказав наступний порядок виконання рішення: частина третя статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII, яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Натомість застосуванню підлягає частина третя статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VI до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII, тобто у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року № 192-VIII, а саме: Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 % заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Отже, судді, стаж роботи яких на момент набрання чинності Законом України «Про забезпечення права на справедливий суд» надавав право на певний розмір щомісячного довічного грошового утримання із набуттям чинності вказаним законом право на отримання такого грошового утримання не втрачають, тому, відповідно, позивач має право отримувати грошове утримання у відставці в розмірі 90 % заробітної плати судді із урахуванням його стажу роботи та без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Апеляційний суд вважає, що відсотковий розмір довічного грошового утримання, який визначено ОСОБА_1 на момент його звільнення з посади, не може змінюватися, тому і перерахунок такого грошового утримання, у зв'язку з зміною системи оплати праці суддів, має проводитися виходячи з цього розміру. При цьому, право на такий перерахунок виникає з дати зміни розміру грошового утримання працюючих суддів.

Таким чином, колегія суддів знаходить правильним висновок суду першої інстанції, що оскільки право позивача на призначення та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відбулося на підставі ст.ст.43, 44 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992р. №2862-ХІІ, у відповідності до ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010р. №2453-VI та з урахуванням положень постанови КМУ від 03.09.2005р. №865, які були чинними на момент звільнення ОСОБА_1 з посади судді, то зазначені правові норми зберігають силу при здійсненні перерахунку його довічного грошового утримання.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування постанови суду першої інстанції немає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст. 200 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 197, 198 ч.1 п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Херсонського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області залишити без задоволення, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 16 серпня 2017 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Романішин В.Л.

Судді Домусчі С.Д.

Шляхтицький О.І.