Справа № 376/1404/17
Суддя: Клочко В. М.
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1404/17
Провадження № 2-а/376/75/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" червня 2017 р. Суддя Сквирського районного суду Київської області Клочко В.М. розглянувши в скороченому судовому провадженні адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного Управління пенсійного фонду України Київської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання призначити пенсію по втраті годувальника із застосуванням середньоїзаробітної плати за роки, що передують призначенню пенсії, -

встановив:

Представник позивача звернулась до суду з вищевказаним позовом в обгрунтування якого вказала, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 06.05.1994 р. перебуває на обліку у ОСОБА_2 обєднаному Управлінні пенсійного фонду України Київської області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2016 року № 988 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України», реорганізовано деякі територіальні органи Пенсійного фонду України, відповідно до даної постанови Управління Пенсійного фонду України у Володарському районі перейменовано на Сквирське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області.

15.02.20171 року позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника відповідно до статей 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

12.04.2017 року позивач звернулась до відповідача з заявою в якій просила надати розяснення, щодо розрахунку призначеної пенсії.

24.02.2017 року та 10.05.2017 року відповідач надіслав відповідь в якій відмовив позивачу в призначенні пенсії по втраті годувальника. Свою відмову обґрунтував тим, що вважає дану процедуру «переведення з одного виду пенсії на інший.» та при обрахунку заробітної плати застосував показник середньої плати працівників, зайнятих у галузі економіки за 2007 рік, а не показники середньої заробітної плати за 2014 2016 р.

Позивач не погоджується з таким рішенням з наступних підстав.

Відповідно ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що право на пенсію в зв'язку з втратою годувальника мають непрацездатні члени сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні. Непрацездатними членами сім'ї, зокрема, вважаються чоловік ( дружина), батька, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону.

Пенсія в зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірах: на одного непрацездатного члена родини - 50% пенсії за віком померлого годувальника; на двох і більше непрацездатних членів сімї 100 % пенсії за віком померлого годувальника.

Так, у частині першій статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІУ) передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у звязку з втратою годувальника.

Частиною третьою статті 45 цього Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону № 1058-ІУ із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Відповідно до ст.44 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» №1058-ІУ від 09.07.2003 (далі - Закон №1058) та пунктів 1.1, 2.1, 2.3. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. за №22-1. зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005р. за №1566/11846 (далі-Порядок №22-1).

Позивачем 15.02.2017 року до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації), була подана заява про призначення пенсії по втраті годувальника відповідно до ст. 36 Закону №1058 та всі необхідні документи.

Аналогічна норма зазначена у пункті 4.3. Порядку - не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення пенсії, орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження (пункт 4.7).

Відповідно до статті 36 Закону №1058 (п.п.1-2) передбачено право дружини померлого годувальника, що перебувала на його утриманні та досягла пенсійного віку, на отримання пенсії по втраті годувальника. Відповідно до довідки № 269 виданої виконавчим комітетом Володарської селищної ради, позивач дійсно знаходилась на утриманні чоловіка ОСОБА_3 до дня його смерті 12.02.2017року.

Згідно статей 37,38, ч. 1 п. 3 ст. 45 цього Закону позивач має право довічно отримувати пенсію по втраті годувальника в розмірі 50% його пенсії за віком з дня звернення.

Статтею 10 Закону №1058 передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно з частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням змін, внесених Законом України від 8 липня 2011 року № 3668-УІ «Про заходи по законодавчому забезпеченню реформування пенсійної системи» (далі - Закон України № 3668-УІ), переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення.

Як вбачається з матеріалів справи, після перерахунку при призначенні іншої пенсії по іншому Закону в 2017 році, Відповідачем застосовано показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для розрахунку пенсії за 2007 рік.

Аналогічна правова позиція була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема, у постановах від 31.03.2015 року, 02.12.2015 року (справи № 21-612а14,№ 193/1029/14-а).

Заперечення та доводи відповідача не заслуговують на увагу, так як в частині третій статті 45 Закону №1058 мова йде про переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсій по матеріалах пенсійної справи, що в даному випадку відсутнє, так як мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного на інший вид пенсії в межах одного Закону.

Відповідачем ототожнені поняття: перехід та переведення, вид пенсії по закону № 1058 та різні інші пенсії за іншими законами, що підтверджується новою редакцією частини третьої статті 45 Закону № 1058, в якій мова йде про розрахунок пенсії при переведенні з одного виду пенсії на інший по матеріалах пенсійної справи.

Відповідно до частини другої статті 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження будь яким строком.

В постанові ВАСУ від 20.01.2010 року № К-3 7795/09 зазначено наступне, що відповідно до статті 87 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження будь яким строком.

Таким чином, строк звернення до суду, встановлений в ст. 99 КАС України, до даної категорії спорів не застосовується.

Аналогічна правова позиція була неодноразово і послідовно висловлена в постановах Вищого адміністративного суду України від 21.01.2011 року, 28.11.2013 року, 15.01.2014 р.

Таким чином, пенсія повинна бути призначена та перерахована з 15.02.2017 року.

Тобто позивач отримувала неправильно розраховану пенсію з 15.02.2017 року з вини органу, що призначає пенсію, відповідно пенсія позивача має бути перерахована та виплачена за минулий час.

Стаття 99 КАС України передбачає, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Про факт порушення свого права на отримання пенсії позивач дізналася лише отримавши листа від відповідача від 24.02.2017 року та від 10.05.2017 року. Таким чином строк звернення до адміністративного суду не є пропущеним.

Представник позивача просить суд:

Визнати дії ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо призначення ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузі економіки України за 2007 рік в сумі 1197,91 грн. з 15.02.2017 року неправомірними.

Зобовязати Сквирське обєднане управління Пенсійного фонду України Київської області призначити пенсію по втраті годувальника ОСОБА_1 відповідно до статей 36-38, 40, Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузі економіки України за 2014-2016 роки з 15.02.2017 року та виплачувати її в подальшому.

Стягнути з ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір.

До канцелярії Сквирського районного суду Київської області від відповідача надійшло заперечення в яких представник Пенсійного фонду вказує, що позов необґрунтований та такий, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, позивач 15 лютого 2017 року звернулась до Управління із заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника. 24 лютого 2017 року позивачу надано розпорядження про відмову в переведенні на даний вид пенсії.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-IУ від 09.07.2003 року особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності чи у звязку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за віком.

Відповідно до абзацу другого частини третьої статті 45 Закону № 1058, при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, тобто 1197,91 грн.

Стаття 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» дає наступний перелік видів державних пенсій: трудові пенсії; за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Позивачу за її заявою про призначення пенсії було здійснено первинне призначення пенсії 06 травня 1994 року, як одержувачу пенсії за віком відповідно до статті 37 ЗУ «Про державну службу».

12 травня 2017 року позивач звернулася до Управління із заявою про переведення з одного виду пенсії на інший (за віком), що було зроблено Управлінням.

Щодо переведень із одного виду пенсії на інший, після первинного призначення пенсії, слід зазначити, що кожна наступна зміна виду пенсії є переведенням або переходом з одного виду пенсії на інший, а не новим її призначенням, оскільки в практиці застосування пенсійного законодавства не існує поняття другого, третього, подальшого або іншого призначення пенсії. Законодавець оперує лише поняттям призначення пенсії, яким є первинне її призначення та поняттям переведення пенсії з виду на вид, яким є всі подальші зміни виду пенсії.

Підтвердженням цьому є також Порядок надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, затвердженим постановою правління ПФУ від 25 листопада 2005 року № 22-1.

У випадку з позивачем має місце саме переведення з одного виду пенсії, а саме з пенсії за віком, на яку позивача переведено згідно її заяви від 12 травня 2017 року, на інший вид, а саме на пенсію в разі втрати годувальника.

В звязку з цим законодавство передбачає застосування у даному випадку норм частини третьої статті 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (в редакції, чинній з 01.10.2011 року і по даний час), де зазначено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться за час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При цьому застосовується саме показник середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, про що і було зазначено у відповідях, даних Управлінням позивачу.

Крім того, в результаті здійснення попереднього перерахунку, розмір пенсії позивача зменшився б у порівнянні з розміром отримуваної нею пенсії, тобто розмір пенсії став би менш вигідним для позивача.

За таких обставин, представник відповідача просить суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні адміністративного позову у звязку з необгрунтованістю.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, надала суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 обєднаного Управління пенсійного фонду України Київської області в судове засідання не зявився.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 п. 2 ст. 183-2 КАС України скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 07.03.1965 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, що підтверджується копіє свідоцтва про шлюб та копією паспорту позивачки.

Позивач ОСОБА_1 знаходилась на утриманні чоловіка ОСОБА_3, що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Володарської селищної ради Київської області № 269 від 14.02.2017 року, який помер 12.02.2017 року, що також підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Позивач є одержувачем пенсії за віком та перебуває на обліку у ОСОБА_2 обєднаному управлінні ПФУ з 6 травня 1994 року про що свідчить копія Пенсійного посвідчення та відповідь заступника начальника Управління від 10.05.2017 року № 3/В-01.

ОСОБА_1 звернулась до відповідача з заявою про переведення її з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника.

В листі відповіді Заступника начальника управління від 10.05.2017 року № 3/В-01 вказано, що «Ви звернулися 15.02.2017 року до нашого управління із заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника. 24.02.2017 року Вам надано розпорядження про відмову в переведенні на даний вид пенсії, де докладно розписано причину відмови. Відповідно до частини 2 пункту 3 статті 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» при переведенні особи з одного виду пенсії на інший застосовується показники середньої заробітної плати по народному господарству,який враховується під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, тобто 1197,91 грн.».

В розпорядженні начальника Управління ПФУ у Володарському районі від 24 лютого 2017 року, яке адресовано позивачці ОСОБА_1 зазначено, що «Відповідно до частини 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону застосовується показник середньої заробітної плати за рік, який враховувався для визначення розміру пенсії померлому годувальнику (2009 р.) Відповідно до наданих документів (заява про перерахунок № 130 від 15.02.2017 року) та документів, які знаходяться у пенсійній справі ОСОБА_3, який помер 12 лютого 2017 року, середньомісячний заробіток складає 3009,02 грн.(із застосуванням показника середньої заробітної плати по народному господарству 1197,91 грн.) коефіцієнт страхового стажу з урахуванням кратності 1,35 складає 0,71775. Відповідно до статті 37 Закону пенсія у звязку з втратою годувальника призначається в розмірі на одного непрацездатного члена сімї 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника. Отже, розмір пенсії у разі втрати годувальника складає 1320,87 грн., де 1254,44 грн. основний розмір пенсії, 66,43 грн. надбавка дітям війни. Довідково розмір пенсії за віком ОСОБА_1 станом на 15.02.2017 року складає 1485,98 грн. В переведенні з одного виду пенсії на інший відмовити. »

Частиною першою статті 9 Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058) передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком, пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання, пенсія у звязку з втратою годувальника.

Відповідно до вимог ст. 36 Закону № 1058 право на пенсію в звязку з втратою годувальника мають непрацездатні члени сімї померлого годувальника, які були на його утриманні. Непрацездатними членами сімї, зокрема, вважаються чоловік (дружина), батька, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону.

Частиною 3 ст. 45 цього Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсій на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватись заробітна плата за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховується під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Статтею 10 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, інвалідністю, у зв'язку з втратою годувальника), або за різними Законами, що регулюють питання пенсійного забезпечення окремих категорій громадян - науковців, держслужбовців, військовослужбовців, та інших, призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

На думку суду зазначена норма закону та інше діюче пенсійне законодавство не містять заборони переведення з однієї пенсії на іншу пенсію за наявності у особи права на таку пенсію. В усіх випадках з урахуванням вибору самої особи призначається та виплачується одна пенсія.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її прав, свободи або інтереси.

Суд, дослідивши та проаналізувавши розпорядження відповідача про відмову в переведенні з одного виду пенсії на інший дійшов висновку, що в ньому відсутні будь які посилання відповідача з яких підстав позивачці відмовлено в переведенні з одного виду пенсії на інший, а тому на думку суду дії відповідача є протиправними та такими, що порушують права, свободи та інтереси позивачки ОСОБА_1 передбачені ст. ст. 36-38,40 Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Оскільки позивачкою при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 640 грн., що підтверджується квитанцією Ощадбанку № 16 від 01.06.2017 року, який підлягає стягненню на користь позивача.

Виходячи з викладеного та керуючись ст.ст. 6,94, 158-163,183-2 КАС України, ст.ст. 9,10,36,40,45 Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного Управління пенсійного фонду України Київської області про визнання неправомірними дій та зобовязання призначити пенсію по втраті годувальника із застосуванням середньої заробітної плати за роки що передують призначення пенсії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії ОСОБА_2 обєднаного Управління пенсійного фонду України Київської області щодо призначення ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузі економіки України за 2007 рік в сумі 1197,91 грн. з 15.02.2017 року - неправомірними.

Зобовязати Сквирське обєднане Управління пенсійного фонду України Київської області призначити пенсію по втраті годувальника ОСОБА_1 відповідно до статей 36-38, 40 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузі економіки України за 2014-2016 роки з 15.02.2017 року та виплачувати її в подальшому.

Стягнути з ОСОБА_2 обєднаного Управління пенсійного фонду України Київської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі - 640. 00 грн.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Сквирський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя: