Справа № 805/2964/17-а
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2017-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2017 р. Справа №805/2964/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 15:40

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тарасенка І.М.,

при секретарі судового засідання: Ковальової А.В.

за участю

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: Голуб М.І.,

третьої особи: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області, третя особа ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 08 серпня 2017 року № 000100/050-99-40-03/НОМЕР_1 в розмірі 23800 грн., -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області, третя особа ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 08 серпня 2017 року № 000100/050-99-40-03/НОМЕР_1 в розмірі 23800 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що на підставі Акту ГУ ДФС у Донецькій області від 18 липня 2017 року № 0093/05/99/22/40/НОМЕР_1,Головним управлінням ДФС у Донецькій області прийнято рішення від 08 серпня 2017 року № 000100/05-99-40-03/НОМЕР_1 про застосування фінансових санкцій до ФОП ОСОБА_1 в розмірі 23800 грн. за порушення ст. ст. 15, 15-3 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (із змінами і доповненнями) відповідно до яких: «Роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарюванням всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій»; «Продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб'єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб'єктів господарювання громадського харчування, підприємств з універсальним асортиментом товарів».

Із зазначеним рішенням позивач не згодний, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Просиввизнати протиправним та скасувати рішення від 08 серпня 2017 року № 000100/05-99-40-03/НОМЕР_1 про застосування фінансових санкцій до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 в розмірі 23800 грн..

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідачапозовну заяву не визнав, надав суду письмові заперечення, просив відмовити у задоволенні позову.

Третя особа з'явилась у судове засідання, надала пояснення, щодо суті справи.

Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, суд встановив.

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований у якості фізичної особи - підприємця 27 червня 2008 року за номером НОМЕР_2.

Відповідно до наказу Головного управління ДФС у Донецькій області № 697 від 10.07.2017 року та направлень на перевірку № 861 та № 862 від 10.07.2017 року ГУ ДФС у Донецькій області 18 липня 2017 року була проведена фактична перевірка ФОП ОСОБА_1

Перевіркою встановлено факт реалізації двох пляшок пива «Старопрамен» об'ємом 0,5 л., міцністю 4,2% об.од. за ціною 32,00 грн. та бокал пива «Чернигівське» на розлив для споживання на місці об'ємом 0,5 л., міцністю 4,8 % об.од. за ціною 13,00 грн.

Отже, перевіркою встановлено порушення ст. 15 закону України № 481/95, в частині реалізації алкогольних напоїв придбання відповідної ліцензії на право роздрібної торгівлі напоями та ст.15-3 закону України № 481/95, в частині продажу алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці суб'єктом господарювання, що не має статусу підприємства громадського харчування.

Після закінчення перевірки посадовими особами відповідача був складений акт фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 № 0093/05/99/22/40/НОМЕР_1 від 18.07.2017 року, який продавець ОСОБА_4 відмовилась підписати.

08 серпня 2017 року на підставі акту фактичної перевірки від 18.07.2017 року № 0093/05/99/22/40/НОМЕР_1, було прийняте рішення № 000100/05-99-40-03/НОМЕР_1 про застосування фінансових санкцій, відповідно до якого, на позивача був накладений штраф у розмірі 23800, 00 грн.

Згідно з нормами п.80.1 ст.80 Податкового кодексу України (далі ПК України) фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин: у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального ( пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України).

Фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції (п.80.7 ст.80 ПК України).

Згідно з п.81.1 ст.81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Отже, суд критично ставиться до посилання позивача на те, що фактична перевірка проводилася з порушенням вимог п.80.2 ст. 80 ПК України, оскільки перевірка проводилась на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручена продавцю тобто особі, яка фактично проводить розрахункові операції, під розписку до початку проведення перевірки, про що свідчить підпис ОСОБА_4 в актах направлення на перевірку від 10 липня 2017 року № 861 та № 862, та що не заперечувалось третьою особою у судовому засіданні.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим,коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України, визначає Закон України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів(далі Закон № 481/95-вр)

Так, частиною тринадцятою статті 15 Закону № 481/95-вр, передбачено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Згідно статті 17 Закону № 481/95-вр, за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловимректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом - сирцем плодовим,алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртометиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Із аналізу процитованих норм видно, що за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без ліцензії, до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у встановленому законом розмірі.

Проте у судовому засіданні позивачем та його представником не надано доказів, щодо наявності у ФОП ОСОБА_1 ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Крім того, позивач та його представник не заперечували факту продажу алкогольних напоїв під час проведення перевірки.

Відповідно до ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб'єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованимвідділам, що мають статус суб'єктів господарювання громадського харчування, підприємств з універсальним асортиментом товарів.

Проте як встановлено у судовому засіданні, а позивач та його представник не довели іншого, Магазин «Зіфір» який належить ФОП ОСОБА_1 не має статусу суб'єкта господарювання громадського харчування, а тому не можу проводити продаж пива на розлив для споживання на місці.

Після закінчення перевірки продавець ОСОБА_4 відмовилась підписати акт фактичної перевірки (що не заперечувалось нею у судовому засіданні) після чого особами контролюючого органу, що здійснювали перевірку було складено акт відмови від підписання та отримання акту перевірки відповідно до вимог п.п. 86.5 Податкового Кодексу України.

Відповідно до пунктів 5, 6 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 №790 (з наступними змінами та доповненнями), однією з підстав для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є акт перевірки додержання суб'єктом господарювання встановлених законодавством вимог, обов'язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства. Рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених пунктом 2 цього Порядку, приймаються керівником, а у разі його відсутності - заступником керівника органу, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами (ДФС та її територіальні органи, Мінекономрозвитку), чи керівником (його заступником) органів МВС, МОЗ, Держстату, Держспоживінспекції відповідно до їх компетенції, визначеної законодавством.

Відповідно до ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового алкогольних напоїв та тютюнових виробів» зазначено, що забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів: 1) особами, які не досягли 18 років; 2) особам, які не досягли 18 років; 3) у приміщеннях та на території навчальних закладів, закладів охорони здоров'я, крім ресторанів, що знаходяться на території санаторіїв; 4) у приміщеннях спеціалізованих торговельних організацій, що здійснюють торгівлю товарами дитячого асортименту або спортивними товарами, а також у відповідних відділах (секціях) універсальних торговельних організацій; 5) у закритих спортивних спорудах (крім пива у пластиковій тарі); 6) з торгових автоматів; 7) на полицях самообслуговування (крім тютюнових виробів у блоках та алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, пива); 8) поштучно (для тютюнових виробів, крім сигар); 9) у споживчих упаковках, що містять менш як 20 сигарет; 10) з рук; 11) у невизначених для цього місцях торгівлі. (…) Продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб'єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб'єктів господарювання громадського харчування, підприємств з універсальним асортиментом товарів.

Як зазначено у п. 3 «Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»», затвердженого 02.06.2003 постановою Кабінету Міністрів України №790, до суб'єктів господарювання, винних у вчиненні порушень, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірах, передбачених Законом.

Отже, як свідчать пояснення позивача та третьої особи та підтверджують матеріали справи, позивачем дійсно порушено законодавство щодо продажу алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці та роздрібної торгівлі алкогольних напоїв без наявності ліцензії. Позивачем не надано спростовуючих фактів порушення ст.ст. 15, 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Крім того, позивачем не доведено факт неправомірності перевірки посадовими особами Головного управління ДФС у Донецькій області.

Згідно частини п'ятої статті 17 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» у разі невиконання суб'єктом господарювання рішення органів, зазначених у частині третій цієї статті, сума штрафу стягується на підставі рішення суду.

Згідно з пп. 1, 2 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частин 1 та 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 8 - 11, 94, 99, 158-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволені адміністративного позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області, третя особа ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 08 серпня 2017 року № 000100/050-99-40-03/НОМЕР_1 в розмірі 23800 грн. - відмовити.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені у судовому засіданні 28 вересня 2017 року.

Повний текст постанови складений 02 жовтня 2017 року.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд з одночасним надісланням апеляційної скарги особою, яка її подає до Донецького апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складання постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексуадміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Тарасенко І.М.