Справа № 204/653/17(2-а/204/131/17)
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 жовтня 2017 рокусправа № 204/653/17(2-а/204/131/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Кругового О.О. Прокопчук Т.С.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 липня 2017 року у справі №204/653/17(2-а/204/131/17) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання незаконним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про стягнення сум пенсії, виплачених надміру за період з 07.11.2015 року по 28.12.2015 року в розмірі 9142,09грн.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2017 року адміністративний позов залишено без розгляду з підстави пропуску встановленого законом строку звернення до адміністративного суду. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2017 року скасовано, справу №204/653/17(2-а/204/131/17) направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 липня 2017 року адміністративний позов задоволено. Скориставшись процесуальним правом, передбаченим статтею 11 Кодексу адміністративного судочинства України, з метою повного захисту прав позивача, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог та зобовязав Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повернути позивачеві суми пенсії, які були стягнені з нього за спірним рішенням.

Не погодившись із рішенням суду, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подана апеляційна скарга, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, апелянт просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що оскільки позивач на час виникнення спірних правовідносин працював на посаді начальника відділу інформації та аналітичного супроводження бюджетного процесу Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», він не мав права на отримання пенсії, призначеної на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

У судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_2 (довіреність від 11.01.2017 року №627/09/30) підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі. Позивач заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити оскаржене рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване.

Здійснюючи перевірку законності та обґрунтованості оскарженого рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та предявлених позовних вимог, колегія суддів керується приписами статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права дійшла висновку про відсутність підстав для його скасування.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 з 07 травня 2008 року призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (Закон № 2262-ХІІ). Наказом Головного управління МВС України в Дніпропетровській області №485 о/с від 06.11.2015 року ОСОБА_1, як державного службовця 9-го рангу, виконуючого обовязки начальника відділу внутрішнього аудиту ГУМВС, звільнено на підставі п.5 ст.36 КЗпП України у зв'язку із переведенням за його згодою до Національної поліції. Наказом Головного управління МВС України в Дніпропетровській області №1 о/с від 07.11.2015 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.1994 року №423 «Про деякі питання застосування ст.ст. 4, 15, 27 Закону України «Про державну службу» ОСОБА_1 - державного службовця 9-го рангу, призначено заступником начальника відділу управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, з визначенням посадового окладу та встановленням надбавки в розмірі 50% від посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг державного службовця. Листом від 24.04.2016 року №9908/03/01 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило позивача про наявність переплати йому пенсії в сумі 9142,09 грн., яка підлягає поверненню. Виплата пенсії у період з 07.11.2015 року по 28.12.2015 року, як зазначено у листі, не повинна була проводитися у звязку зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII. Окрім того, позивач не повідомив Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області про своє працевлаштування.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що перебування позивача на посаді державного службовця не може впливати на виплату пенсії, призначеної відповідно до Закону України № 2262-ХІІ, у звязку з відсутністю у його пятдесят четвертій статті підстав для її невиплати.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Спір між сторонами виник з приводу правомірності припинення виплати позивачу пенсії в період з 07.11.2015 року по 28.12.2015 року, як працюючому державному службовцю.

Згідно статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-XII в редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії, особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII, який набрав чинності з 01.04.2015 року, тимчасово, у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року, особам, яким пенсія призначена відповідно до цього Закону (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу, «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Відповідно до пункту 3 розділу III Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» обмеження щодо виплати пенсії, щомісячного довічного грошового утримання, передбачені цим Законом, не застосовуються протягом особливого періоду до пенсій, щомісячного довічного грошового утримання, що призначені особам, які проходять військову службу або перебувають на посадах, зокрема, у Міністерстві оборони України, Головному управлінні розвідки Міністерства оборони України, Міністерстві внутрішніх справ України, Національній поліції.

Відповідно до пункту 5 розділу III Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний в пункті 5 розділу III Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 01.06.2015 року прийнятий не був, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом не призначаються.

Отже, з 01.06.2015 року особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу», пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, посада, на якій працює ОСОБА_1, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим передбачені статтею 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» підстави для невиплати пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, відсутні, відповідно, відсутні перешкоди для виплати призначеної пенсії позивачу з 07.11.2015 року.

З приводу визначеної Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області підстави для повернення надміру виплачених коштів через неповідомлення позивачем про його працевлаштування, колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 60 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII, на яку посилається відповідач, пенсіонери зобов'язані повідомляти органи пенсійного забезпечення про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. В разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу пенсійного забезпечення заподіяну шкоду.

В даному випадку, приймаючи до уваги відсутність законних підстав для невиплати позивачем пенсії за період з 07.11.2015 року по 28.12.2015 року, оскільки перебування ОСОБА_1 на посаді державного службовця у вказаний період не впливає на виплату пенсії, призначеної у відповідності до вказаного Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII, у позивача не виникло обовязку щодо повідомлення органу Пенсійного фонду України про факт переведення з Міністерства внутрішніх справ України до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, оскільки реформування органів внутрішніх справ України не є обставиною, що спричиняє зміну розміру пенсії або припинення її виплати.

Відповідно до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 200 цього ж Кодексу передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З урахуванням того, що доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в оскарженій постанові, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 липня 2017 року у справі №204/653/17(2-а/204/131/17) - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: О.О. Круговий

Суддя: Т.С. Прокопчук