Справа № 2210/12/2070
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2012-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

30 березня 2012 р. № 2-а- 2210/12/2070

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Панова М.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Каряки С.Г.,

представників сторін:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОФОСПРОМ-2008"
до Західної міжрайонної державної податкової інспекції м. Харкова Харківської області Державної податкової служби
про скасування податкового повідомлення-рішення ,

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОФОСПРОМ-2008", з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Харкова, в якому просив суд визнати неправомірним та скасувати податкове повідомлення -рішення ДПІ у Ленінському районі м.Харкова № НОМЕР_1 від 09.02.2012 року винесене на підставі акту перевірки № 91/18-015/35478256 від 26.01.2012 року.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на суперечливість рішення діючому законодавству.

Представник відповідача, Західної міжрайонної державної податкової інспекції м. Харкова Харківської області Державної податкової служби, в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на відповідність рішень нормам діючого законодавства.

Суд заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі наказу № 71 від 20.01.2012 року ,направлень № 56 від 20.01.2012 року та № 57 від 20.01.2012 року та згідно п.п 20.1.4, п.20.1 ст..20, п.п 78.1.1, п.78.1, ст..78, ст..82 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (із змінами та доповненнями), фахівцями ДПІ було проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофоспром 2008» в частині правомірності формування податкового кредиту по взаємовідносинах з ТОВ «ТД «Трейдстар» за період з 01.06.2011 року по 30.09.2011 року. Результати перевірки оформлено актом від 26.01.2012 року № 91/18-015/35478256 Про результати позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофоспром-2008» в частині правомірності формування податкового кредиту по взаємовідносинах з ТОВ «ТД «Трейдстар» за період з 01.06.2011р. по 30.09.2011р.

Згідно висновків згаданого акту відповідачем встановлено порушення ТОВ «Агрофоспром 2008» - п. 198.6. ст. 198, п.201.1. ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (із змінами та доповненнями), завищено податковий кредит на загальну суму 559227 грн., в т.ч. в червні 2011р. на суму 50000 грн., в липні 2011 р. на суму 23457 грн., в вересні 2011р. на суму 485770 грн., що призвело до заниження суми ПДВ, яка підлягає нарахуванню до сплати в бюджет на загальну суму 559227 грн., в т.ч. в червні 2011р. на суму 50000 грн., в липні 2011р. на суму 23457 грн., в вересні 2011р. на суму 485770 грн.

Не погодившись з висновками викладеними в акті перевірки ТОВ «Агрофоспром 2008» було подано до ДПІ заперечення від 02.02.2012 року за вих. № 0202-12 які були залишені без задоволення.

На підставі висновків акту від 26.01.2012 року № 91/18-015/35478256 за встановлене порушення ДПІ у Ленінському районі м. Харкова було прийнято податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_1 від 09.02.2012 року про збільшення суми грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 686534,75 грн. з яких за основним платежем - 559227 грн. та за штрафними (фінансовими ) санкціями (штрафами ) - 127307,75 грн.

Так, судом встановлено, що за перевіряємий період між ТОВ "АГРОФОСПРОМ-2008" та ТОВ «ТД «Трейдстар» було укладено два договора, а саме договір суборенди нежитлового (складського) приміщення за № 0103/2 від 01.03.11р. та договір на надання послуг № 0103/1 від 01.03.2011 року.

На виконання умов Договорів були виписані податкові накладні, складено акти здачи приймання робіт (послуг), акти надання послуг які знаходяться у матеріалах справи.

Отже, суд зазначає, що про фактичне виконання вищезазначених робіт свідчать залучені до матеріалів справи первинні бухгалтерські та податкові документи, виписані відповідно до п.9.2. ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україніі п.2.4. ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку.

Статтею 1 розділу 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до п.1 ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення.,

Згідно висновку ДПІ було встановлено порушення п.198.6. ст.198, п.201.1. ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VІ (із змінами та доповненнями), завищено податковий кредит на загальну суму 559227 грн., в т.ч. в червні 2011р. на суму 50000 грн., в липні 2011р. на 23457 грн., в вересні 2011р. на суму 485770 грн., що призвело до заниження суми яка підлягає нарахуванню до сплати в бюджет на загальну суму 559227 грн., в т.ч. в червні 2011р. на суму 50000 грн., в липні 2011р. на суму 23457 грн., в вересні 2011р. на суму 485770 грн.

В акті позапланової виїзної перевірки ДПІ вважає, що у ТОВ «Агрофоспром - 2008», відсутній факт реального вчинення господарських операцій за червень, липень, вересень місяці 2011 року із ТОВ «ТД Трейдстар» () на загальну суму податкового кредиту 559227 грн.

В обґрунтування своїх доводів відповідач вказує на те, що «ДПІ у Голосіївському районі м. Києва направлено до ДПІ у Ленінському районі м. Харкова податкову інформацію, щодо складання акту про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "ТД "Трейдстар" (), а саме:

-акт від 22.09.2011р. №1092/3-23-40, про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ТОВ „ТД «Трейдстар», щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків покупцями за червень, липень 2011 року.

-акт від 11.11.2011р. №1369/3-23-40, про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ТОВ «ТД «Трейдстар», щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків покупцями за серпень 2011 року.»

Тобто у висновках вищевказаних актів зазначено про відсутність у ТОВ „ ТД „ Трейдстар" адміністративно - господарських можливостей на виконання господарських зобов'язань по укладенню угод та відсутність фактичних дій, спрямованих на виконання взятих на себе зобов'язань, а значить, і відсутність наміру реального створення правових наслідків, які обумовлювалися правочинами (ст. 234 ЦК України), а також той факт, що правочини не відповідають вимогам дійсності правочинів, які передбачені частинами 1, 3 та 5 ст. 203 ЦК України, та внаслідок того, що вони були спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним, згідно до ч. 1 ст. 228 ЦК України вважається таким, що порушують публічний порядок.

Як вказано в Акті, що перевіряючим були надані всі необхідні підтверджуючи первинні документи, які б свідчили про реальність господарсько-фінансових стосунків між ТОВ «ТД «Трейдстар» (Виконавець за договорами) та позивачем - ТОВ «Агрофоспром-2008» (Замовником).

Посилання перевіряючих в Акті на норми ПКУ - п. 198.6., ст.198, п. 201.1., ст.201, як на такі, що порушені ТОВ «Агрофоспром-2008» не мають під собою обґрунтованості та не можуть бути застосовані до неправомірності завищення податкового кредиту.

Відповідно до п.198.6, ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно до п.201.1., ст.201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити:

а)порядковий номер податкової накладної;

б)дата виписування податкової накладної;

в)повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;

г)податковий номер платника податку (продавця та покупця);

ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку;

д)повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;

е)опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;

є) ціна постачання без урахування податку;

ж)ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;

з)загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;

и)вид цивільно-правового договору;

і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).»

Жодних підстав, які б давали можливість стверджувати, що надані виконавцем - ТОВ «ТД «Трейдстар» для ТОВ «Агрофоспром - 2008» послуги не підтверджені податковими накладними не має. Тим більше, що в самому акті зазначено, що суми податку на додану вартість по зазначених податкових накладних включені до складу податкового кредиту у червні, липні та вересні 2011р., відображені у реєстрах отриманих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 до податкових декларацій з податку на додану вартість, даним податкових декларацій з ПДВ за зазначений вище період з урахуванням вимог п.201.4., 201.7. ст. 201 Податкового Кодексу України.

Також такі документи, а саме: договори, акти приймання-передачі робіт/послуг, податкові накладні, декларації з ПДВ позивача за червень, липень, вересень з додатками 5 наявні в матеріалах справи і підтверджують реальність фінансово-господарських операцій між ТОВ «ТД «Трейдстар» та позивачем - ТОВ «Агрофоспром - 2008».

В акті перевірки також є посилання про ознаки «фіктивності» контрагенту - ТОВ «ТД «Трейдстар». Підставами того, що контрагент - ТОВ „ТД „Трейдстар" має ознаки «фіктивності» стали вказані нижче документи:

акт від 22.09.2011р. №1092/3-23-40, про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ТОВ „ТД „Трейдстар" (), щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків покупцями за червень, липень 2011року.

- акт від 11.11.2011р. №1369/3-23-40, про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ТОВ „ТД „Трейдстар" (), щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків покупцями за серпень 2011 року.»

«Фіктивність» ТОВ „ТД „Трейдстар" встановлена на підставі внутрішніх документів та інформації тільки податкових органів.

Такі висновки перевіряючих також спростовуються всіма наданими первинними документами про господарські стосунки позивача з ТОВ „ТД «Трейдстар".

Позивач під час укладення відповідних угод з ТОВ «ТД «Трейдстар» на своє прохання отримав від контрагента документи, які підтверджували існування діючого реального підприємства, а саме: свідоцтво про державну реєстрацію, свідоцтво платника податку на додану вартість, копії яких містяться у матеріалах справи.

На час здійснення господарських операцій контрагент позивача - ТОВ «ТД «Трейдстар» мав статус юридичної особи, а як наслідок мав право здійснювати господарську діяльність шляхом укладення договорів на поставку товарів/послуг.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Висновки зроблені в актах перевірок від 22.09.2011р. №1092/3-23-40, від 11.11.2011р. №1369/3-23-40 про встановлення невідповідності правочинів законодавству України не можуть бути належними доказами, оскільки це питання не відноситься до сфери податкового контролю (ст. 65 ПКУ) і відповідно є перевищенням наданих законом повноважень.

Суд зазначає, що правовідносини з приводу нікчемності правочинів унормовані ст.228 Цивільного кодексу України, відповідно до якої правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним (ч.1 ст.228); правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним (ч.2 ст.228).

Вирішуючи спір, суд вважає також за необхідне керуватись правовими позиціями Верховного Суду України, які викладені у постанові Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009р. №9 Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними, адже правочини між позивачем та його контрагентами були укладені у цивільних (господарських) правовідносинах (далі за текстом Постанова Пленуму ВСУ №9).

Відповідно до п.18 Постанови Пленуму ВСУ №9 перелік правочинів, які є нікчемними як такі, що порушують публічний порядок, визначений статтею 228 ЦК: 1) правочини, спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина; 2) правочини, спрямовані на знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Такими є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема: правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об'єктами права власності українського народу - землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (стаття 14 Конституції України); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об'єктів цивільного права тощо.

Усі інші правочини, спрямовані на порушення інших об'єктів права, передбачені іншими нормами публічного права, не є такими, що порушують публічний порядок.

При кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК має враховуватись вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

Наслідки вчинення правочину, що порушує публічний порядок, визначаються загальними правилами (стаття 216 ЦК).

Вивчивши зміст акту перевірки, суд наголошує, що даний документ не містить жодних фактичних даних, які б засвідчували наявність в діяльності позивача обставин, котрі передбачені ч.1 ст.228 Цивільного кодексу України (з урахуванням викладених в Постанові Пленуму ВСУ №9 правових позицій) як ознаки нікчемного правочину.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні базується на принципах, відповідно до яких ніхто не може бути змушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадові особи повинні діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією і законами України.

Державна податкова служба повинна керуватись в своїй діяльності нормами законів та нормативних актів.

Також слід відмітити, що згідно положень Податкового кодексу України та загального законодавства ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. При цьому такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Згідно положень податкового законодавства не передбачено обов'язку платника податку перевіряти дотримання правил оподаткування його контрагентами чи іншими постачальниками товару/послуг по ланцюгу постачання та тим більше, що платник податку не має такої можливості.

При таких обставинах, оскаржуване рішення не може вважатися законним і обґрунтованим та на думку суду маються правові підстави для задоволення адміністративного позову.

На підставі викладеного,керуючись ст.ст. 9, 11, 71, 94,159, 160163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОФОСПРОМ-2008" до Західної міжрайонної державної податкової інспекції м. Харкова Харківської області Державної податкової служби про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити в повному обсязі.

Визнати неправомірним та скасувати податкове повідомлення - рішення ДПІ у Ленінському районі м.Харкова № НОМЕР_1 від 09.02.2012 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня його проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАСУ, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

У повному обсязі постанова виготовлена 30 березня 2012 року.

Суддя Панов М.М.