Справа № 816/1462/17
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 вересня 2017 рокум. ПолтаваСправа №816/1462/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кукоби О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Кисличенко О.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представників відповідача: Рибаса І.В., Чернової С.В.,

третьої особи - Саєнко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Першого Полтавського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - начальник Котелевського бюро правової допомоги Саєнко Ольга Василівна про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1.) звернулась до суду з позовом до Першого Полтавського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги (надалі - відповідач, Центр), у якому просила:

визнати неправомірними дії відповідача щодо надання ОСОБА_1 безоплатної вторинної правової допомоги стосовно відмови від з'явлення до суду 16.08.2017 без поважних причин та законних підстав, не написання скарги на дії і бездіяльність державного виконавця та доповнень до скарги від 31.07.2017;

зобов'язати відповідача забезпечити надання ОСОБА_1 безоплатної вторинної правової допомоги.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що відповідач безпідставно відмовляється від виконання обов'язків з надання безоплатної вторинної правової допомоги на підставі заяви ОСОБА_1 від 11.05.2016.

Відповідач позов не визнав, у наданих до суду письмових запереченнях представник відповідача стверджував, що з метою належного виконання вимог Закону України від 02.06.2011 "Про безоплатну правову допомогу" у призначеного Центром представника Саєнко О.В. має бути довіреність ОСОБА_1 на представництво інтересів останньої, посвідчена посадовою особою Центру. Зазначив, що позивачу неодноразово надавались роз'яснення з даного питання, однак ОСОБА_1 відмовилась від надання довіреності представнику, у зв'язку з чим представництво інтересів позивача є неможливим.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представники відповідача та третя особа у судовому засіданні проти позову заперечували, наполягали на відмові у задоволенні позовних вимог повністю.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представників відповідача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що 11.05.2016 ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про надання безоплатної вторинної правової допомоги шляхом призначення адвоката для надання правової допомоги з метою виконання рішення апеляційного суду Полтавської області від 03.03.2016 про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 10538,00 доларів США, що станом на 03.03.2016 складає 282532,21 грн, та 1500,00 грн, разом - 284032,21 грн та 800,00 грн витрат на правову допомогу /а.с. 32/.

18.05.2016 Центром видано наказ №86 "Про надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1." /а.с. 33/.

23.05.2016 відповідачем адвокату Мільгевській Я.В. видано доручення №82 для надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 /а.с. 34/.

У подальшому, на підставі заяви адвоката Мільгевської Я.В. від 08.06.2016 Центром 16.06.2016 видано наказ №4 "Про скасування доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги", яким скасовано з 16.06.2016 доручення №82 для надання безоплатної вторинної правової допомоги, видане 23.05.2016 адвокату Мільгевській Я.В. /а.с. 35/.

Крім того, 16.06.2016 відповідачем видано наказ №6 "Про заміну адвоката, який надає безоплатну вторинну правову допомогу ОСОБА_1.", на підставі якого вирішено здійснити заміну адвоката для надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 /а.с. 36/.

Того ж дня, адвокату Примаковій Г.П. видано доручення Центру №98 для надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 /а.с. 37/.

Разом з цим, постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 08.11.2016 у справі №816/1288/16, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2016, визнано протиправними та скасовано накази Центру від 16.06.2016 №4 "Про скасування доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги" та №6 "Про заміну адвоката, який надає безоплатну правову допомогу ОСОБА_1.".

Таким чином, на підставі зазначеного судового рішення безоплатну вторинну правову допомогу ОСОБА_1 продовжувала надавати адвокат Мільгевська Я.В.

Однак, наказом Центру від 15.06.2017 №14 скасоване з 15.06.2017 доручення №82 для надання безоплатної вторинної правової допомоги, видане 23.05.2016 адвокату Мільгевській Я.В. /а.с. 38/.

Того ж дня, Центром видано наказ №16, на підставі якого здійснено заміну адвоката Мільгевської Я.В. та призначено представника Саєнко О.В. - начальника відділу "Котелевське бюро правової допомоги" для надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 /а.с. 39/.

Стверджуючи про те, що представник Саєнко О.В. не належним чином виконує обов'язки з надання безоплатної вторинної правової допомоги, позивач звернулась до суду з даним позовом. При цьому, позивач зауважила, що представник Саєнко О.В. відмовилась від написання скарги на дії та бездіяльність державного виконавця Котелевського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області щодо виконання рішення апеляційного суду Полтавської області від 03.03.2016, доповнень до скарги ОСОБА_1 від 31.07.2017 та відмовилась від явки до суду 16.08.2017 без поважних причин.

У свою чергу, представники відповідача та третя особа стверджували, що ОСОБА_1 своєчасно та у повному обсязі надається безоплатна вторинна правова допомога. Зокрема, з питань оскарження дій та бездіяльності позивачу були надані роз'яснення, після отримання яких вона самостійно склала та подала до суду відповідну скаргу. Звертали увагу на те, що відповідно до частини першої статті 386 Цивільного процесуального кодексу України скарга на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця розглядається за участю заявника, а тому явка представника в судове засідання не є обов'язковою. Крім того, зауважили, що з метою належного виконання вимог Закону України "Про безоплатну правову допомогу" у представника Саєнко О.В. має бути довіреність ОСОБА_1 на представництво інтересів останньої, посвідчена посадовою особою Центру, однак позивач відмовляється від підписання відповідної довіреності.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Так, зміст права на безоплатну правову допомогу, порядок реалізації цього права, підстави та порядок надання безоплатної правової допомоги, державні гарантії щодо надання безоплатної правової допомоги визначені Законом України від 02.06.2011 №3460-VI "Про безоплатну правову допомогу".

Відповідно до статті 13 цього Закону безоплатна вторинна правова допомога - вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя.

Безоплатна вторинна правова допомога включає такі види правових послуг: захист; здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; складення документів процесуального характеру.

Як визначено пунктом 1 частини першої статті 14 названого Закону (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно з цим Законом та іншими законами України мають особи, які перебувають під юрисдикцією України, якщо середньомісячний сукупний дохід їхньої сім'ї нижчий суми прожиткового мінімуму, розрахованого та затвердженого відповідно до Закону України "Про прожитковий мінімум" для осіб, які належать до основних соціальних і демографічних груп населення, інваліди, які отримують пенсію або допомогу, що призначається замість пенсії, у розмірі менше двох прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб, - на всі види правових послуг, передбачені частиною другою статті 13 цього Закону.

Частинами першою та четвертою статті 18 згаданого Закону передбачено, що звернення про надання одного з видів правових послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону, подаються особами, які досягли повноліття, до Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги або до територіального органу юстиції за місцем фактичного проживання таких осіб незалежно від реєстрації місця проживання чи місця перебування особи. Разом із зверненням про надання безоплатної вторинної правової допомоги особа або законний представник особи повинні подати документи, що підтверджують належність особи або осіб, стосовно яких звертається законний представник, до однієї з вразливих категорій осіб, передбачених частиною першою статті 14 цього Закону.

У статті 19 Закону України "Про безоплатну правову допомогу" визначено, що у разі звернення особи про надання одного з видів безоплатної вторинної правової допомоги Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги зобов'язаний протягом десяти днів з дня надходження звернення прийняти рішення щодо надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Матеріалами справи підтверджено, що на підставі звернення ОСОБА_1 про надання безоплатної правової допомоги від 11.05.2016 відповідачем прийнято наказ від 18.05.2016 про надання ОСОБА_1 безоплатної вторинної правової допомоги та призначення адвоката для надання безоплатної вторинної правової допомоги /а.с. 32-34/.

Разом з цим, наказом Центру від 15.06.2017 №14 скасоване з 15.06.2017 доручення №82 для надання безоплатної вторинної правової допомоги, видане 23.05.2016 адвокату Мільгевській Я.В. /а.с. 38/, а наказом від 15.06.2017 №16 здійснено заміну адвоката Мільгевської Я.В. та призначено представника Саєнко О.В. - начальника відділу "Котелевське бюро правової допомоги" для надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 /а.с. 39/.

Таким чином, відповідачем здійснено заміну адвоката Мільгевської Я.В. на представника Саєнко О.В., що не є адвокатом.

Згідно зі статтею 24 Закону України "Про безоплатну правову допомогу" адвоката, який надає безоплатну вторинну правову допомогу, може бути замінено у разі: 1) хвороби адвоката; 2) неналежного виконання адвокатом своїх зобов'язань за умовами договору; 3) недотримання ним порядку надання безоплатної вторинної правової допомоги; 4) виключення адвоката з Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу.

Заміна одного адвоката іншим проводиться відповідно до вимог, передбачених статтями 21 і 22 цього Закону.

Під час заміни одного адвоката іншим забезпечується безперервність надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Адвокат, який призначається на заміну іншого адвоката, зобов'язаний вжити заходів для усунення недоліків у наданні безоплатної вторинної правової допомоги, які мали місце до його призначення.

Якщо рішення про заміну адвоката прийнято відповідно до пунктів 2 і 3 частини першої цієї статті, Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги може внести пропозицію до Координаційного центру з надання правової допомоги щодо виключення такого адвоката з Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу.

Суд зауважує, що наведений перелік підстав для заміни адвоката є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Доказів існування визначених Законом обставин для заміни адвоката суду не надано.

Разом з цим, представники відповідача стверджували, що заміну адвоката Мільгевської Я.В. здійснено за взаємною згодою із ОСОБА_1 та з огляду на відмову останньої від призначеного їй адвоката.

Однак, суд звертає увагу на те, що наведені обставини Законом України "Про безоплатну правову допомогу" не визначені у якості підстав для заміни адвоката, що надає безоплатну вторинну правову допомогу.

До того ж, суду не надано доказів відмови ОСОБА_1 від призначеного їй адвоката.

Окрім вищевикладеного, суд також звертає увагу на те, що відповідно до приписів частини другої статті 24 Закону України "Про безоплатну правову допомогу" заміна одного адвоката іншим проводиться відповідно до вимог, передбачених статтями 21 і 22 цього Закону.

Так, статтею 21 Закону України "Про безоплатну правову допомогу" визначено, що після прийняття рішення про надання безоплатної вторинної правової допомоги Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги призначає адвоката, який надає безоплатну вторинну правову допомогу на постійній основі за контрактом.

Під час призначення адвоката враховуються його спеціалізація, досвід роботи, навантаження, складність справ, у яких адвокат бере участь.

Повноваження адвоката як захисника у кримінальному провадженні, для участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення та представництва інтересів осіб, які мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами підтверджуються дорученням Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

У свою чергу, відповідно до статті 22 Закону України "Про безоплатну правову допомогу" передбачено, що у разі неможливості надання безоплатної вторинної правової допомоги адвокатом, який надає безоплатну вторинну правову допомогу на постійній основі за контрактом, Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги укладає договір з адвокатом, включеним до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу.

У договорі про надання безоплатної вторинної правової допомоги зазначаються обсяг правової допомоги, строк, протягом якого така допомога надаватиметься, та розмір плати.

Повноваження адвоката, з яким укладено договір про надання безоплатної вторинної правової допомоги, підтверджуються в порядку, встановленому частиною третьою статті 21 цього Закону.

Адвокат, з яким укладено договір про надання безоплатної вторинної правової допомоги, зобов'язаний надати таку допомогу якісно в обсязі та у строки, визначені договором.

Крім того, як визначено частиною четвертою статті 42 Цивільного процесуального кодексу України, повноваження адвоката як представника можуть також посвідчуватись ордером, дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором.

Аналізуючи наведені вище норми Закону України "Про безоплатну правову допомогу" та Цивільного процесуального кодексу України, суд зауважує, що у разі наявності підстав для надання особі безоплатної вторинної правової допомоги відповідний Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги має призначити такій особі адвоката, повноваження якого підтверджуються дорученням Центру.

Разом з цим, як встановлено судом, відповідач без належним на те підстав здійснив заміну адвоката Мільгевської Я.В. на начальника відділу "Котелевське бюро правової допомоги" Саєнко О.В., яка не є адвокатом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

"На підставі" означає, що суб'єкт владних повноважень: 1) повинен бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України; 2) зобов'язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

"У межах повноважень" означає, що суб'єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх.

"У спосіб" означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Отже, суб'єкт владних повноважень має діяти виключно в межах та у спосіб, що встановлені законом, оскільки він виконує державні функції, і лише держава шляхом законодавчого регулювання визначає його завдання, межі його повноважень та спосіб, у який він здійснює ці повноваження. Розширене тлумачення суб'єктом владних повноважень способів здійснення своїх повноважень не допускається.

Приймаючи до уваги встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про протиправність наказів Центру від 15.06.2017 №14 "Про скасування доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги" та №16 "Про заміну адвоката, який надає безоплатну вторинну правову допомогу ОСОБА_1.", оскільки під час їх прийняття відповідач діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

До того ж, суд зауважує, що зміна адвоката без належних на те правових підстав призвела до неналежної організації надання ОСОБА_1 безоплатної вторинної правової допомоги на підставі заяви від 11.05.2016.

При цьому суд враховує, що відповідачем не надано доказів неможливості забезпечення позивача адвокатом з метою надання безоплатної вторинної правової допомоги, неможливості надання такої допомоги адвокатом Мільгевською Я.В. та одночасно зауважує, що представники відповідача і третя особа в ході судового розгляду справи визнали факт не написання скарги на дії і бездіяльність державного виконавця, а також доповнень до скарги від 31.07.2017.

Суд зазначає, що згідно з частиною другою статті 13 Закону України "Про безоплатну правову допомогу" безоплатна вторинна правова допомога включає такі види правових послуг: 1) захист; 2) здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; 3) складення документів процесуального характеру.

Таким чином, суб'єкт надання безоплатної вторинної правової допомоги (адвокат) зобов'язаний здійснювати представництво особи в суді та складати відповідні процесуальні документи.

З урахуванням наведеного, суд відхиляє, як необґрунтовані, твердження представників відповідача про те, що ОСОБА_1 надавались усні роз'яснення з приводу оскарження дій та бездіяльності державного виконавця, а також, що явка представника заявника до суду не є обов'язковою.

Стосовно посилань представників відповідача на те, що ОСОБА_1 постійно звертається до Центру за наданням безоплатної вторинної правової допомоги (за твердженням відповідача кількість таких звернень становить більше тридцяти) суд зазначає, що Закон України "Про безоплатну правову допомогу" не обмежує кількість звернень особи за наданням безоплатної правової допомоги, натомість зобов'язує відповідача, за наявності на те підстав, своєчасно, якісно та у повному обсязі надати таку допомогу.

Згідно з частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Водночас, в силу положень частини другої цієї статті, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

А відповідно до пункту 1 частини другої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень.

За таких обставин, суд, з метою належного захисту прав та законних інтересів позивача, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, визнати неправомірною бездіяльність Центру щодо ненадання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 на підставі заяви від 11.05.2016; визнати протиправними та скасувати накази Центру від 15.06.2017 №14 "Про скасування доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги", №16 "Про заміну адвоката, який надає безоплатну вторинну правову допомогу ОСОБА_1.".

Разом з цим, у задоволенні позовних вимог про зобов'язання відповідача забезпечити надання ОСОБА_1 безоплатної вторинної правової допомоги суд відмовляє з огляду на загальний (не конкретний) характер таких вимог та наявність встановленого законом обов'язку відповідача надати безоплатну вторинну правову допомогу за наявності на те підстав. До того ж, суд враховує, що скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця розглянуто по суті та ухвалою Диканського районного суду Полтавської області від 30.08.2017 задоволено частково /а.с. 59-61/.

З урахуванням наведеного, позов належить задовольнити частково.

Позивач від сплати судового збору звільнена, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

У позовній заяві ОСОБА_1 також просить суд постановити окрему ухвалу щодо грубого порушення відповідачем положень Закону України "Про безоплатну правову допомогу".

З цього приводу суд зауважує, що відповідно до частини четвертої статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може містити вимоги про: 1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; 2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; 5) виконання зупиненої чи невчиненої дії; 6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Крім того, як визначено частиною другою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, постановлення судом окремої ухвали не відноситься до способів захисту прав та законних інтересів позивача у публічно-правових відносинах.

Керуючись статтями 2, 7-11, 69-71, 86, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Першого Полтавського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - начальник Котелевського бюро правової допомоги Саєнко Ольга Василівна про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність Першого Полтавського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги щодо ненадання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 на підставі заяви від 11.05.2016.

Визнати протиправними та скасувати накази Першого Полтавського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 15 червня 2017 року №14 "Про скасування доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги", №16 "Про заміну адвоката, який надає безоплатну вторинну правову допомогу ОСОБА_1.".

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено 02 жовтня 2017 року.

Суддя (підпис) О.О. Кукоба