Справа № 821/221/17
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2017-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2017 р.м.ОдесаСправа № 821/221/17

Категорія: 3.7 Головуючий в 1 інстанції: Кисильова О.Й.
Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді - доповідача Косцової І.П.
суддів Кравченка К. В.
Лук'янчук О. В.
за участю: секретаряСтефанцевої Ю.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 12 травня 2017 року по справі за адміністративним позовом Приватного сільськогосподарського підприємства "Каїсса" до старшого державного інспектора Управління Укртрансбезпеки у Харківській області Некрасова Євгенія Миколайовича, старшого державного інспектора Управління Укртрансбезпеки у Харківській області Голція Станіслава Вікторовича, Управління Укртрансбезпеки в Харківській області, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання дій протиправними та скасування розрахунку,-

В С Т А Н О В И В:

Приватне сільськогосподарське підприємство "Каїсса" звернулось до суду першої інстанції з адміністративним позовом, в якому просило: 1) визнати протиправними дії відповідачів щодо проведення габаритно-вагового контролю автомобіля марки DAF реєстраційний номер ВТ 7741 АХ, складання довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю та розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування за перевіркою транспорту ПСП "Каїсса" відповідно до акту від 03.01.2017 року № 0202312; 2) визнати протиправним та скасувати розрахунок плати ПСП "Каїсса" за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування відповідно до акту від 03.01.2017 року № 0200089 автомобіля марки DAF реєстраційний номер ВТ 7741 АХ.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що габаритно-ваговий контроль проведено з порушенням вимог законодавства, за відсутності нормативного акту щодо методики здійснення вимірювань, а розрахунок плати за проїзд здійснювався без урахування специфіки вантажу, що перевозився.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 12 травня 2017 року адміністративний позов задоволено частково. Суд визнав протиправним та скасував розрахунок плати ПСП "Каїсса" за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування відповідно до акту від 03.01.2017 року № 0200089 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів. У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

В апеляційній скарзі Державна служба України з безпеки на транспорті, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування своїх доводів апелянт зазначив, що відсутність Методики зважування рідких вантажів не звільняє перевізників від відповідальності за перевищення вагових та габаритних параметрів транспортного засобу, а визначені в транспортних документах позивача вагові показники, які враховані судом першої інстанції, не можуть вважатись належними доказами при наданні оцінки правильності розрахунку, оскільки останні зроблені не спеціально визначеними суб'єктами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та підтверджено матеріалами справи, 03.01.2017 року на 471 км. автомобільної дороги Київ-Харків-Довжинський фахівцями Управління Укртрансбезпеки у Харківській області проведено перевірку, в ході якої встановлено факт перевезення автомобілем марки DAF 95xF 430 д/н ВТ7741АХ з напівпричепом марки Rinnen TP4 д/н ВТ7697ХТ, який згідно реєстраційних документів належить Приватному сільськогосподарському підприємству "Каїсса", вантажу (олія) з перевищенням нормативних вагових параметрів, за відсутності відповідного дозволу.

За результатами перевірки складено акт перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 3.01.2017 року №0202312, та розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів №0200089 від 3.01.2017 року, відповідно до якого позивачу визначено плату за проїзд автомобільними дорогами транспортними засобами, вагові та габаритні параметри яких перевищують нормативні, у сумі 212 Євро.

Правомірність дій відповідача щодо проведення габаритно-вагового контролю, оформлення результатів перевірки ПСП "Каїсса" та правильність розрахунку плати за проїзд є предметом спору у даній справі.

При вирішенні спору суд першої інстанції виходив з того, що габаритно-ваговий контроль проведено відповідачем у відповідності до вимог чинного законодавства, між тим, розрахунок плати ПСП "Каїсса" за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування складено без урахування специфіки вантажу та за відсутності затвердженої у встановленому законом порядку Методики щодо проведення габаритно-вагового контролю, а відтак, зазначений розрахунок є протиправним та підлягає скасуванню.

Однак колегія суддів висновок суду першої інстанції щодо невірності розрахунку плати ПСП "Каїсса" за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування вважає помилковим, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.33 Закону України "Про автомобільні дороги" рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура здійснення габаритно-вагового контролю регламентується Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 р. № 879 (далі по тексту - Порядок № 879).

Відповідно до п.2 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотриманий визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів; попередній габаритно-ваговий контроль - це визначення параметрів великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу для встановлення наявності перевищення нормативів на стаціонарних пунктах; точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті.

Пунктом 3 Порядку № 879 встановлено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

В свою чергу, згідно ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи на підставі яких виконуються вантажні перевезення.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Крім цього, частиною 2 ст.29 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, і за плату, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 (зі змінами) (далі по тексту - Правила).

Відповідно до п. 3 Правил транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306.

Плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту відповідно до «Ставки плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та або габаритні параметри яких перевищують нормативи», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 р. № 879 за формулою:

П = (Рзм + Рнв + Рг) х В х К,

де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів.

Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.

Якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі.

У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.01.2017 року при проведенні габаритно-вагового контролю вантажного транспортного засобу, що належить ПСП "Каїсса", встановлено, що навантаження на строєну вісь перевищує нормативно встановлені параметри, а саме, навантаження на строєну вісь становило 24,5 тон замість встановлених 22 тонн.

При цьому колегією суддів встановлено, що зважування автомобілю здійснювалось відповідачем за допомогою пересувних автомобільних ваг CHEKLODE FREEWEIGH, заводський №008231. Вказаний засіб вимірювальної техніки зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за № У2570-07. В матеріалах справи наявні сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 21.11.2007 року, свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 28.07.2016 року, акт обстеження місця розміщення пересувного пункту габаритно-вагового контролю від 07.12.2016 року (а.с.143). Зазначені документи, на переконання судової колегії, повною мірою підтверджують той факт, що зважування вагового транспорту проводилось відповідачем належною вимірювальною технікою, яка перебувала в робочому стані і підстав для сумніву у достовірності результатів зважування не вбачається. До того ж в ході розгляду апеляційної скарги представником відповідача надано до суду Лист ДП "Харківський облавтодор" №1049 від 20.09.2017 року, з інформацією про те, що пересувний габаритно-ваговий комплекс на базі автомобіля ГАЗ 2217-404 перебуває на балансі філії "Пісочинське ДЕП" ДП "Харківський облавтодор" та працює на підставі Наказу Міністерства інфраструктури України від 28.07.2016 року №255 "Про затвердження вимог до облаштування та технічного оснащення габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування". У вказаному листі також зазначено, що ваговий комплекс на момент перевірки перебував у справному стані та щорічно проходить метрологічну повірку в спеціалізованому підрозділі, а безпосередньо зважування проводилось електронним методом з відображенням на спеціальних дисплеях результатів замірів навантажувань на колеса та на ось при проїзді транспортного засобу в прямому напрямку по вирівнюючих доріжках через центр вагових платформ. Загальна маса транспортного засобу визначається мікропроцесорним електронним блоком за результатами визначення навантажень на всі вісі транспортного засобу. По закінченні зважування вмонтований принтер видає талон з надрукованою на ньому відповідною інформацією (а.с. 66).

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем вірно обраховано розмір плати за проїзд у сумі 212 Євро.

В свою чергу, обґрунтовуючи свої висновки про наявність підстав для скасування оскаржуваного розрахунку, суд першої інстанції послався на відсутність Методики проведення габаритно-вагового контролю, затвердженої Міністерством економічного розвитку, як цього вимагає п.19 Порядку №879.

Проте колегія суддів вважає, що зазначена обставина не може бути підставою для звільнення перевізників від відповідальності за перевищення вагових та габаритних параметрів транспортного засобу та обов'язку по внесенню плати за таке перевищення.

Той факт, що вказана Методика або її відсутність ніяким чином не впливає на відповідальність перевізників за перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень підтверджує та обставина, що пункт 19 Порядку №879, який, власне, і передбачав необхідність затвердження такої Методики, виключено постановою КМ України № 671 від 30.08.2017 року.

Судова колегія не може погодитись також і з посиланням суду першої інстанції на наявні в матеріалах справи товарно-транспортні накладні від 02.01.2017 року, акт пломбування автомобілю, документи на статичні автомобільні ваги з відмітками про їх повірення, згідно яких загальна вага транспортного засобу не перевищувала нормативно допустиму, як на належний доказ, оскільки зазначені в цих документах показники зроблені не спеціально визначеними суб'єктами та приладами, які не зареєстровані у встановленому законом порядку.

Що стосується висновків суду першої інстанції щодо неточності зважування транспортного засобу позивача з урахуванням специфіки вантажу - рідина (олія) та переміщення рідини всередині цистерни при гальмуванні під час зважування, судова колегія зазначає, що вони зроблені виключно на припущеннях, без наявності спеціальних знань та без підтвердження висновками спеціалістів у даній сфері.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що при прийнятті рішення у справі судом першої інстанції неповно з'ясовані обставини, що мають значення для вирішення даного спору, тому ухвалене у справі рішення підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.195,196, п.3 ч.1 ст. 198, ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст. 207, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті - задовольнити.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 12 травня 2017 року скасувати.

Прийняти у справі нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову Приватного сільськогосподарського підприємства "Каїсса" до старшого державного інспектора Управління Укртрансбезпеки у Харківській області Некрасова Євгенія Миколайовича, старшого державного інспектора Управління Укртрансбезпеки у Харківській області Голція Станіслава Вікторовича, Управління Укртрансбезпеки в Харківській області, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання дій протиправними та скасування розрахунку - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту виготовлення повного тексту судового рішення.

Суддя-доповідач: Косцова І.П.

Судді: Кравченко К. В.

Лук'янчук О. В.