Справа № 816/1256/17
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2017-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2017 року м. ПолтаваСправа № 816/1256/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Клочка К.І., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

03.08.2017 ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1, позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (надалі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, відповідач) про

- визнання протиправним та скасування рішення ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, що оформлене листом №6008/6-17 від 18.05.2017 про відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га земель для ведення особистого селянського господарства на території Петрівцівської сільської ради Миргородського району Полтавської області за межами населеного пункту;

- зобов'язання ГУ Держгеокадастру у Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.04.2017 (вхідний номер Б-9566/0/5-17 від 04.05.2017) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га земель для ведення особистого селянського господарства на території Петрівцівської сільської ради Миргородського району Полтавської області за межами населеного пункту відповідно до вимог Земельного кодексу України з урахуванням висновків суду;

- встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі та зобов'язати ГУ Держгеокадастру у Полтавській області у місячний строк з дня набрання постановою суду законної сили подати до Полтавського окружного адміністративного суду звіт про її виконання.

Ухвалою суду від 19.09.2017 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 (надалі ОСОБА_2, третя особа).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до положень пункту 14 частини першої статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", пункту "б" частини першої статті 121 Земельного кодексу України ОСОБА_1, як учасник антитерористичної операції, має право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки площею не більше 2,0 га для ведення особистого селянського господарства. Однак, за результатами звернення з відповідною заявою до відповідача отримав відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою. З доводами відповідача щодо відсутності правових підстав для надання дозволу на розробку проекту землеустрою позивач не згоден. Вважає, що одержання іншою особою дозволу органу Держгеокадастру на розробку проекту землеустрою щодо тієї самої земельної ділянки не є підставою для не надання дозволу позивачу, оскільки відповідний дозвіл не означає автоматичного одержання особою земельної ділянки у власність.

Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання повістки (а.с.72).

Представник відповідача в судове засідання з'явився, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Надав клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження (а.с. 76).

Третя особа в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання повістки (а.с.78).

Згідно з частиною першою статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

А згідно з частиною шостою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Зважаючи на достатність наданих суду доказів для розгляду справи по суті, беручи до уваги відсутність потреби заслухати у судовому засіданні свідка чи експерта, суд визнав за можливе розглядати справу за відсутності сторін та перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

Позивач є учасником антитерористичної операції (АТО), що підтверджено залученою до матеріалів справи копією посвідчення учасника бойових дій (а.с.9) та не заперечується відповідачем.

Згідно даних реєстрації вхідної кореспонденції 04.05.2017 позивач звернувся до ГУ Держгеокадастру у Полтавській області із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га земель для ведення особистого сільськогосподарського господарства на території Петрівцівської сільської ради Миргородського району Полтавської області за межами населеного пункту (а.с.47). До заяви додано: графічні матеріали, копію паспорту, копію ідентифікаційного коду, посвідчення УБД, викопіювання. Також повідомив, що правом на одержання безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель державної або комунальної власності не користувався.

Листом від 18.05.2017 вих. №6008/6-17 (а.с.49) відповідач повідомив ОСОБА_1, що відповідно до наказу Головного управління від 28.08.2015 №989/0/75-15-СГ "Про припинення права постійного користування земельними ділянками державної власності" відповідно до статей 15-1, 92, 122, 142 Земельного кодексу України, законами України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності", "Про землеустрій", "Про державний земельний кадастр", Положення про Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, затвердженого наказом Державної служби геодезії, картографії та кадастру України від 03.03.2015 №9 та клопотань колективного сільськогосподарського підприємства "Імені Іваненка" Головним управлінням було передано до земель запасу земельні ділянки державної власності с/г призначення загальною площею 216,63 га, в тому числі в адміністративних межах Петрівцівській сільській раді - 135,5 га, Гаркушінській сільській раді - 73,13 га Миргородського району Полтавської області.

ГУ Держгеокадастру у Полтавській області надано наказ "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки" громадянину ОСОБА_2 Згідно наказу розроблений проект землеустрою та проведена державна експертиза землевпорядної документації Управлінням державної експертизи Держгеокадастру Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Крім того повідомлено, що у Полтавському окружному адміністративному суді знаходиться справа за №816/2420/16 за позовом КСП ім.Іваненка до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління від 28.08.2016 за №989/0/75-15-СГ про припинення права постійного користування земельними ділянками державної власності.

З наведених підстав, позивачу відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.

Не погодившись з рішенням суб'єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд виходить з такого.

Правовідносини у сфері забезпечення права громадян на землю урегульовано Земельним кодексом України.

Так, згідно з частиною першою статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Пунктом "б" частини першої статті 121 Земельного кодексу України визначено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Отже, позивач має право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,0 гектара.

За приписами частини шостої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_3 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_3 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Як визначено частиною сьомого згаданої статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, Земельний кодекс України визначає вичерпний перелік підстав для відмови особі в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах безоплатної приватизації, при цьому зобов'язує орган державної влади або орган місцевого самоврядування у випадках ухвалення рішення про відмову в надані такого дозволу належним чином мотивувати причини цієї відмови.

Зі змісту листа ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 18.05.2017 №6008/6-17 суд встановив, що підставою для відмови у наданні позивачу дозволу на виготовлення проекту землеустрою відповідач зазначив, що на обрану земельну ділянку надано дозвіл на розробку проекту землеустрою іншій особі - ОСОБА_2

Відповідачем на підтвердження своєї позиції надано до суду: клопотання гр.ОСОБА_2 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення орієнтованою площею 37,70 га, що розташована за межами населених пунктів на території Миргородського району Полтавської області (а.с.53), викопіювання (а.с.54), обґрунтування розмірів земельної ділянки (а.с.55) та наказ від 03.09.2015 №1109/0/75-15СГ "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" (а.с.56).

Так, вказаним наказом відповідач надав дозвіл гр.ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення орієнтованою площею 37,70 га, що розташована за межами населених пунктів на території Миргородського району Полтавської області.

Зі змісту наданого відповідачем викопіювання з кадастрової карти (плану) вбачається, що обрана позивачем земельна ділянка накладається на земельну ділянку, дозвіл на виготовлення документації із землеустрою щодо якої надано третій особі.

Водночас суд зауважує, що згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень відомостей затвердження документації із землеустрою у встановленому законом порядку та проведення державної реєстрації права власності на спірну земельну ділянку не надав. Отже, зареєстровані у встановленому законом порядку права на відповідну земельну ділянку відсутні.

Більш того, як вбачається із заперечень на позовну заяву, відповідно до ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Полтави у справі №552/3532/1 б-к, 26.07.2016 групою слідчих СУ ГУ НП в Полтавській області в приміщені відділу державного земельного кадастру Управління було проведено обшук під час якого вилучено технічну документацію, у тому числі технічну документацію, що розроблена на замовлення гр ОСОБА_2 Також зазначено, що до цього часу не здійснено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку.

ОСОБА_3 Суд України у постанові від 10.12.2013 у справі №21-358а13 зазначив, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені в статті 118 Земельного кодексу України органи приймають одне з відповідних рішень. Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність.

Як наслідок, сам лише факт надання іншій особі дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність чи користування не є безумовною підставою для відмові іншій особі щодо надання аналогічного дозволу.

Стосовно посилань відповідача на те, що у Полтавському окружному адміністративному суді знаходиться адміністративна справа за позовом КСП ім.Іваненка до ГУ Держгеокадастру у Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління від 28.08.2016 за №989/0/75-15-СГ про припинення права постійного користування земельними ділянками державної власності, суд зазначає наступне.

Дійсно, у провадженні Полтавського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справи №816/2420/16 за позовом Колективного сільськогосподарського підприємства "Імені Іваненка" до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Петріцівська сільська рада, Гаркушинська сільська рада про визнання протиправним та скасування наказу, проте, ухвалою суду від 18.07.2017 проваджені у вищевказаній справі закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.79-80). У відповідності до приписів статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набрала законної сили 08.08.2017.

Отже, посилання відповідача в оскаржуваному рішенні на наявність спору між Колективним сільськогосподарським підприємством "Імені Іваненка" та ГУ Держгеокадастру у Полтавській області щодо передачі земельних ділянок державної власності сільськогосподарського призначення до земель запасу загальною площею 216,63 га ріллі, в тому числі в адміністративних межах: Петрівцівської сільської ради - 138,5 га Гаркушинської Сільської ради - 78,13 га Миргородського району Полтавської області суд не бере до уваги.

З урахуванням наведеного відмова ГУ Держгеокадастру у Полтавській області у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою, оформлена листом від 18.05.2017 №6008/6-17, є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Водночас, суд акцентує увагу на тому, що відповідно до вимог частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач у ході судового розгляду справи не довів, що у спірних відносинах він діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання ГУ Держгеокадастру у Полтавській області повторно розглянути заяву від 28.04.2017 (вхідний номер Б-9566/0/5-17 від 04.05.2017) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га земель для ведення особистого сільськогосподарського господарства на території Петрівцівської сільської ради Миргородського району Полтавської області за межами населеного пункту відповідно до вимог Земельного кодексу України з урахуванням висновків суду, суд виходить з того, що такі позовні вимоги є належним способом захисту прав позивача.

Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Позивачем у позовній заяві заявлено клопотання про зобов'язання суб'єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з приписами пункту 4 частини першої статті 163 Кодексу адміністративного судочинства України постанова складається з резолютивної частини із зазначенням, зокрема, встановленого судом строку для подання суб'єктом владних повноважень - відповідачем до суду звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій (перебіг цього строку починається з дня набрання постановою законної сили або після одержання її копії, якщо постанова виконується негайно).

З огляду на вищевикладене, з метою відновлення порушених прав позивача, на виконання завдань адміністративного судочинства, визначених частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне встановити судовий контроль за виконанням судового рішення в адміністративній справі та зобов'язати ГУ Держгеокадастру Полтавської області подати до суду звіт про виконання даної постанови в місячний термін з дня набрання постановою суду законної сили.

Також суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від десяти до тридцяти мінімальних заробітних плат.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7-11, 71, 160-163, 94 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, оформлене листом від 18.05.2017 №6008/6-17, про відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га земель для ведення особистого селянського господарства на території Петрівцівської сільської ради Миргородського району Полтавської області за межами населеного пункту.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.04.2017 (вхідний номер Б-9566/0/5-17 від 04.05.2017) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га земель для ведення особистого сільськогосподарського господарства на території Петрівцівської сільської ради Миргородського району Полтавської області за межами населеного пункту відповідно до вимог Земельного кодексу України з урахуванням висновків суду.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру Полтавської області подати до суду звіт про виконання даної постанови в місячний термін з дня набрання постановою суду законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя К.І. Клочко