Справа № 822/1136/17
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2017-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/1136/17

Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук О.К.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

27 вересня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Гонтарука В. М. Білої Л.М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Черняк А.В.,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Міністерства внутрішніх справ України, управління МВС України в Хмельницькій області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, управління МВС України в Хмельницькій області, в якому з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив: визнати протиправним та скасувати рішення МВС України від 19.09.2016 року про відмову ОСОБА_4 в призначенні одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про міліцію"; зобовязати Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути висновок управління МВС України в Хмельницькій області про призначення ОСОБА_4 одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про міліцію".

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 червня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного зясування обставин справи і, як наслідок - невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

В судовому засіданні представник відповідача - управління МВС України в Хмельницькій області підтримав доводи апеляційної скарги та просив рішення суду першої інстанції скасувати.

Представник позивача заперечив стосовно задоволення апеляційної скарги та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідач - Міністерства внутрішніх справ України, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явився.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін, виходячи з наступного.

Як слідує з матеріалів справи, з 31.07.1988 року по 30.10.2015 року ОСОБА_4 проходив службу в управлінні МВС України в Хмельницькій області.

28.12.2008 року позивач під час проходження служби в ОВС отримав травму, що підтверджується висновком службового розслідування від 02.01.2009 року та актом № 01 про нещасний випадок від 03.01.2009 року.

13.05.2009 року ОСОБА_4 призначена одноразова грошова допомога у зв'язку з встановленням ІІІ групи інвалідності у розмірі 3198,00 грн.

У послідуючому, наказом управління МВС України в Хмельницькій області від 30.10.2015 року № 270 о/с відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ позивач звільнений з органів МВС в запас Збройних Сил за пунктом 64 "А" (за віком).

13.06.2016 року МСЕК в результаті повторного огляду позивачу встановила ІІ групу інвалідності, що підтверджується довідкою МСЕК серії АГ № 0017587. 29.06.2016 року військово-лікарська комісія ДУ "ТМО МВС України по Хмельницькій області" з установлення причинного звязку захворювань, травм, каліцтв у колишніх працівників органів внутрішніх справ та НП із числа осіб рядового й начальницького складу встановила причинний звязок перенесених тілесних ушкоджень у колишнього співробітника ОВС ОСОБА_4 з виконанням службових обовязків та причинний звязок захворювання позивача з проходженням служби в ОВС (Протокол № 107).

16.08.2016 року позивач звернувся до управління МВС України в Хмельницькій області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у звязку з встановленням ІІ групи інвалідності.

Управління МВС України в Хмельницькій області подало до МВС України висновок про призначення позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України від 20.12.1990 року № 565-ХІІ "Про міліцію" та Порядку № 850.

19.09.2016 року МВС України відмовило у затвердженні вказаного висновку про призначення ОСОБА_4 одноразової грошової допомоги на підставі пункту 4 Порядку №850, про що останнього повідомлено листом управління МВС України в Хмельницькій області від 12.10.2016 року № 1162/126/29/01-2016.

ОСОБА_4, вважаючи дану відмову незаконною та такою, що порушує його права, звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

Частиною 6 статті 23 Закону України "Про міліцію" №565-XII від 20 грудня 1990 року встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" Кабінет Міністрів України постановою №707 від 12 травня 2007 року затвердив Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, пунктом 1 якого передбачено, що у разі виникнення у працівника міліції, податкової міліції або членів його сім'ї права на отримання грошової допомоги в розмірі, більшому за раніше виплачену суму, виплата проводиться за вирахуванням такої суми.

В подальшому Кабінет Міністрів України прийняв постанову №850 від 21 жовтня 2015 року (набрала чинності 31 жовтня 2015 року), якою затвердив Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, згідно з п.2 якого днем виникнення права на отримання грошової допомоги є, зокрема, у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

За приписами пункту 4 вказаного Порядку якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає доводи апелянта щодо відсутності у позивача права на проведення виплати допомоги безпідставними, оскільки вказана норма Порядку №850 не позбавляє останнього права на отримання одноразової грошової допомоги, а тільки встановлює обмеження у розмірі проведення виплати нарахованої суми грошової допомоги в залежності від часу повторного встановлення інвалідності із втратою працездатності після первинного встановлення втрати працездатності.

Аналогічна правова позиція висловлена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 14 вересня 2017 року у справі №К/800/26851/17.

Таким чином, провівши системний аналіз норм чинного законодавства та дослідивши обставини справи в повному обсязі, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про підставність позовних вимог, оскільки відповідач діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що відповідачем не надано суду достатньо належних доказів, які б свідчили про неправомірність заявлених позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 71, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 червня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 03 жовтня 2017 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6