Справа № 321/1012/17
Суддя: Олійник М. Ю.
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/1012/17
Провадження № 2-а/321/14/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2017 року смт. Михайлівка

Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Олійника М.Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Засько О.А.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Михайлівського районного суду Запорізької області з адміністративним позовом до Михайлівської селищної ради Запорізької області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії. Позовні вимоги мотивовані тим, що в користуванні позивача перебуває земельна ділянка, що межує з земельною ділянкою ОСОБА_4, яка на належній їй ділянці розвела буряни, в процесі проростання яких засмічується земельна ділянка позивача. На неодноразові заяви позивача комісія, створена з числа депутатів та спеціалістів Михайлівської селищної Ради, встановила, що на земельній ділянці проростає пирій, який не відноситься до числа карантинних рослин, і тому дійшла висновку, що підстав для притягнення ОСОБА_4 до відповідальності за порушення земельного законодавства не має. Станом на 12 квітня 2017 року встановлено, що на своїй ділянці і на смузі розмежування ОСОБА_4 з пирієм повзучим дійсно не бореться. Крім того, станом на 16 травня 2017 року встановлено, що земельна ділянка, яка використовується ОСОБА_4 засмічена бурянами, ОСОБА_4 рекомендовано провести скошування зеленої маси та провести хімічну обробку, не зважаючи на що обробка здійснена не була. В результаті такої бездіяльності земельна ділянка ОСОБА_4, смуга розмежування та частина земельної ділянки ОСОБА_1, засмічені бурянами, в тому числі і пирійом повзучим. Через те, що на теперішній час відбувається дозрівання бурянів та висипання насіння, яке розноситься вітром по земельній ділянці, чим в майбутньому відбудеться її засмічення, 11 липня 2017 року позивач звернулась з заявою до відповідача щодо прийняття заходів реагування до ОСОБА_4, на що отримала відповідь, згідно якої з ОСОБА_4 була проведена бесіда, а також запропоновано спільними зусиллями з сусідами знищити кожен зі свого боку межеву полосу, на якій проростає пирій повзучий. Крім того, зазначалось, що питання притягнення до відповідальності за порушення земельного законодавства не входить до повноважень комісії. У звязку з чим, позивач просить суд визнати неправомірною бездіяльність Михайлівської селищної ради стосовно не розгляду її заяви про вирішення земельного спору від 11 липня 2017 року та зобовязати відповідача розглянути її заяву в порядку розгляду земельних спорів органами самоврядування, передбаченого ст. ст. 159-161 ЗК України.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, просилиа суд позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та пояснив, що Михайлівською селищною радою було розглянуто заяву ОСОБА_1 та надано обґрунтовану відповідь.

Заслухавши пояснення сторін, повно і всебічно зясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, враховуючи таке:

Судом встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово зверталась до Михайлівської селищної ради з питання невжиття заходів по боротьбі з бурянами ОСОБА_4, що призводить до засмічення належної їй земельної ділянки.

Відповідно до інформації Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області слідує, що станом на 16 травня 2017 року встановлено, що земельна ділянка, яка використовується ОСОБА_4, на 70-75 % засмічена бурянами. По типу засміченості 90%,- пирій повзучий. За результатами обстеження складено акт, згідно якого ОСОБА_4 рекомендовано в короткий термін провести скошування зеленої маси на корм та при відростанні рослинності провести хімічну обробку від бурянів, гербінилами відповідно до Переліку пестицидів і агрохімікатів. дозволених до використання в Україні (а.с.9-10).

11 липня 2017 року ОСОБА_1 звернулась з заявою до відповідача в якій просила питання щодо прийняття заходів реагування до ОСОБА_4 стосовно її бездіяльності по боротьбі з бурянами винести на розгляд постійної депутатської комісії з земельних питань та екології при Михайлівської селищної Ради і з метою всебічного і обєктивного розгляду цього питання на засіданні комісії запросити її, ОСОБА_1, та ОСОБА_4 (а.с.6).

Листом від 19 липня 2017 року за № 366 позивачу повідомлено про те, що спеціалістами селищної Ради були перевірені факти викладені в моїй заяві, проведена бесіда з ОСОБА_4 в якій вона запевнила, що восени після скошення трави люцерна вона виконає, як було домовлено рекомендації спеціаліста відділу карантину рослин управління фіто санаторної безпеки головного управління держспоживчої служби в Запорізькій області та проведе хімічну обробку земельної ділянки від бурянів. Крім того, були розяснені положення ст. ст. 91, 96 ЗК України і запропоновано у подальшому спільними зусиллями з сусідами знищити кожен зі свого боку межеву полосу на якій проростає пирій повзучий. Стосовно запрошення мене та ОСОБА_4 на засідання комісії з земельних питань та екології, то питання притягнення до відповідальності за порушення земельного законодавства не входить до повноважень цієї комісії, а у разі невиконання вимог посадових осіб ОСОБА_4 до вирішення питання по притягненню до відповідальності будуть залучені спеціалісти інспекції з охорони земель, які перевірять правомочність використання земельних ділянок і у разі виявлення порушення земельного законодавства притягнуть порушників до адміністративно відповідальності (а.с.7).

Згідно частин 1, 3, 4 статті 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, обєднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобовязані обєктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обовязковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обовязки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до статті 18 того ж Закону громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, обєднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має, крім іншого, право одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Статтею 19 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, обєднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобовязані: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у звязку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою розяснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення.

Згідно статті 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх над ходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше пятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока пяти днів.

Пунктами «є», «й», «к» статті 12 Земельного кодексу України передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; вирішення земельних спорів; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Частинами 1-3, 5 статті 158 Земельного кодексу передбачено, що земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом.

Частинами 1 та 2 статті 103 Земельного кодексу України встановлено, що власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Власники та землекористувачі земельних ділянок зобовязані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

Згідно статті 104 Земельного кодексу України власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоровя людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше.

Відповідно до статті 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно частин 1 та 2 статті 159 Земельного кодексу України земельні спори розглядаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, та органами місцевого самоврядування на підставі заяви однієї із сторін у тижневий строк з дня подання заяви.

Земельні спори розглядаються за участю зацікавлених сторін, які повинні бути завчасно повідомлені про час і місце розгляду спору.

Згідно статті 25 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Пунктом 34 статті 26 того ж Закону передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради розглядаються питання вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до п.п. 5 п. «б» ч. 1 ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», вирішення земельних спорів віднесено до делегованих повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, згідно рішення Михайлівської селищної ради №31 від 26 грудня 2003 року, повноваження по вирішенню земельних спорів відносно меж земельних ділянок та додержання громадянами правил добросусідства було делеговано виконавчому комітету Михайлівської селищної ради, а також було затверджено відповідне Положення, що містить детальний порядок розгляду земельного спору та ним передбачено створення відповідної Комісії по вирішенню земельного спору.

З наданих позивачем доказів вбачається, що земельна ділянка ОСОБА_1 дійсно знаходиться по сусідству із земельною ділянкою ОСОБА_4 Вказана обставина не заперечувалась сторонами. Таким чином, заява ОСОБА_1 щодо порушення правил добросусідства мала бути вирішена органом місцевого самоврядування в порядку передбаченому ст. 158-161 ЗК України.

Згідно ч. 1, 2, 4, 5 ст. 159 ЗК України, земельні спори розглядаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, та органами місцевого самоврядування на підставі заяви однієї із сторін у тижневий строк з дня подання заяви. Земельні спори розглядаються за участю зацікавлених сторін, які повинні бути завчасно повідомлені про час і місце розгляду спору. У разі відсутності однієї із сторін при першому вирішенні питання і відсутності офіційної згоди на розгляд питання розгляд спору переноситься. Повторне відкладання розгляду спору може мати місце лише з поважних причин. У рішенні органу місцевого самоврядування або центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, визначається порядок його виконання. Рішення передається сторонам у триденний строк з дня його прийняття.

Проте, заява ОСОБА_1 була розглянута з порушенням зазначених вимог, позивачу було надано лише лист від 19 липня 2017 року, в якому, на думку суду, у довільній формі описано ситуацію, без належного обґрунтування та посилання на докази, з його змісту не вбачається на підставі яких даних були зроблені відповідні висновки, тобто жодного рішення по заяві ОСОБА_1 фактично прийнято не було, спір не вирішено.

Таким чином, відповідач не розглянув заяву позивача в передбаченому законом порядку та не прийняв за результатом розгляду рішення у встановлений законом строк, чим порушив право відповідача на розгляд його звернення.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що бездіяльність відповідача з розгляду заяви ОСОБА_1 від 11 липня 2017 року про вирішення земельного спору відносно додержання громадянами правил добросусідства є неправомірною, тому вважає необхідним зобовязати відповідача вжити заходів для розгляду заяви відповідно до чинного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 17, 86, 94, 160, 163, 165 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області з розгляду заяви ОСОБА_1 від 11 липня 2017 року.

Зобовязати Михайлівську селищну раду Михайлівського району Запорізької області вжити заходів для розгляду заяви ОСОБА_1 про вирішення земельного спору від 11 липня 2017 року в порядку передбаченому Земельним кодексом України.

Стягнути з Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. 00 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Михайлівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_5