Справа № 820/3517/17
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2017-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"28" вересня 2017 р. № 820/3517/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонов М.О.

за участю секретаря судового засідання Попова А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до Управління Укртрансбезпеки у Харківській області
про зобов'язання вчинити певні дії ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

1. Визнати протиправними рішення відповідача, як суб'єкта владних повноважень та скасувати дію 25 наступних постанов про застосування адміністративно - господарського штрафу у розмірі 680,00 гривень серії АХ № 0201250 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201251 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201252 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201253 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201254 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201255 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201256 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201257 від 07.06.2017 року; АХ № 0201258 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201259 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201260 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201261 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201262 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201263 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201264 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201265 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201266 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201267 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201268 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201269 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201270 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201271 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201272 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201273 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201274 від 07.06.2017 року на загальну суму 17 000,00 (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) як такі, що прийняті не законно та без юридично обґрунтованих підстав.

2. Стягнути судовий збір з відповідача.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідачем - Управлінням Укртрансбезпеки у Харківській області були винесені постанови про застосування адміністративно - господарського штрафу у розмірі 680,00 гривень серії АХ № 0201250 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201251 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201252 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201253 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201254 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201255 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201256 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201257 від 07.06.2017 року; АХ № 0201258 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201259 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201260 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201261 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201262 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201263 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201264 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201265 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201266 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201267 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201268 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201269 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201270 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201271 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201272 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201273 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201274 від 07.06.2017 року. Позивач з зазначеними постановами не погоджується, вважає їх незаконними та такими, що винесені з порушенням норм чинного законодавства України а тому підлягають скасуванню.

Представник позивача в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, щодо задоволення позовних вимог заперечував зазначивши, що про застосування адміністративно - господарського штрафу від 07.06.2017 року у сумі 680,00 грн. винесені відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 є законними та такими, що винесені в межах чинного законодавства України, а тому не підлягають скасуванню.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1, виконував перевезення вантажним автотранспортом за замовленням ТОВ "ТРИГО ТРЕЙД".

Маршрут замовлення складав:

- місце завантаження автотранспорту - Запорізька область, селище Високогірне, вул. Мічуріна 1-Б, дата подання автотранспорту під завантаження - 20 квітня 2017 року;

- місце розвантаження вантажу - Азербайджан, місто Баку, вул. Ага Нейматулла, 80. Одержувач вантажу - Компанія "Насі Camalxan".

Також судом встановлено, що відправка товару для компанії "Насі Camalxan" була здійснена через "TERMEX CONTRACTS LIMITED PARTNERSHIP" через пропускний пункт Гоптівка-Нехотеевка, який розташований у Харківській області.

Автомобіль RENAULT, державний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3 для завантаження було направлено у запорізьку область у селище Високогірне 20 квітня 2017 року.

Під час розгляду справи судом було встановлено, що після завантаження автомобіля RENAULT, державний номер НОМЕР_1, водію ОСОБА_3 слід було прибути 22 квітня 2017 року у місто Харків з метою передачі керування автомобілю водію, який повинен був виконувати цей рейс до місця розвантаження.

22.04.2017 року на підставі Закону України «Про автомобільний транспорт», Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567, на підставі Наказу Державної служби України з безпеки на транспорті № 375 від 13.04.2017 та направлення на перевірку № 021313 від 17.04.2017, співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Харківській області на 471 км а/д М-03 «Київ - Харків - Довжанський» проводилась рейдова перевірка, під час якої було виявлено транспортний засіб RENAULT, державний номер НОМЕР_1, яким здійснювались перевезення вантажу на договірних умовах в міжнародному сполученні.

В ході перевірки зазначеного вище транспортного засобу співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Харківській області було встановлено, що транспортний засіб RENAULT, державний номер НОМЕР_1 належить позивачу - фізичій особі-підприємцю ОСОБА_1. За кермом транспортного засобу під час перевірки знаходився водій ОСОБА_3. Водієм для здійснення контролю не було надано до перевірки співробітникам Управління Укртрансбезпеки у Харківській області щоденні реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водія за період з 25.03.2017 року по 21.04.2017 року, які відповідно до п. 7 ст. 13-34 європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів (ЄУТР) та п. 3.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 24.06.2010 року № 385 повинні знаходитись у водія і надаватися для перевірки інспектуючим особам.

У зв'язку з виявленням вищезазначених порушень співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Харківській області було складено Акт АХ № 0205357 від 22.04.2017 року, яким відповідно до п. 21 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого Постановою КМУ № 1567 від 08.11.2006 року, зі змістом якого було ознайомлено водія транспортного засобу ОСОБА_3, про що свідчить підпис та пояснення водія на зазначеному акті.

01.06.2017 року відповідачем на адресу позивача було надіслано повідомлення № 2723 від 30.05.2017 року, відповідно до якого позивача було викликано на 07.06.2017 року на розгляд справи АХ № 0205357 від 22.04.2017 року. Зазначене повідомлення було отримане позивачем 15.06.2017 року, про що свідчить позивача на повідомленні про вручення поштового відправлення, однак на розгляд справи позивач, чи уповноважена ним особа не пребули.

07.06.2017 року за результатами розгляду справи відповідачем Управлінням Укртрансбезпеки у Харківській області було винесено постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу у сумі 680,00 грн. серії АХ № 0201250 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201251 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201252 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201253 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201254 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201255 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201256 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201257 від 07.06.2017 року; АХ № 0201258 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201259 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201260 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201261 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201262 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201263 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201264 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201265 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201266 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201267 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201268 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201269 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201270 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201271 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201272 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201273 від 07.06.2017 року; серії АХ № 0201274 від 07.06.2017 року на загальну суму 17 000,00 грн.

Суд зазначає, що під час розгляду справи представником позивача було зазначено, що позивач не заперечує того, що водій не встановлював щоденних реєстраційних листів режиму праці і відпочинку (тахограм) на автомобіль протягом трьох днів, а саме з 20.04.2017 по 22.04.2017 року, а тому позивач погоджується з винесеними за цей період постановами про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Надаючи правову оцінку спірним рішенням суб'єкта владних повноважень, суд виходить з критеріїв правомірності таких рішень, що встановлені частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з чим перевіряє чи прийнято дані рішення: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані ці рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи правомірність прийнятих постанов, суд виходив з того, що відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулює Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 №2344-ІІІ (далі - Закон №2344-ІІІ).

Частиною восьмою статті 53 Закону №2344-ІІІ, передбачено, що водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов'язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.

Відповідно до частини другої статті 48 Закону №2344-ІІІ документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Згідно і ст. 18 Закону України "Про автомобільний транспорт" з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов'язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов'язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.

Згідно з п. 1.2 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 01.06.2010 №340 (далі по тексту - Положення) це Положення встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - водії) та порядок його обліку.

Відповідно до пункту 1.3 Положення вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами (далі - ТЗ).

Пунктом 6.1 Порядку встановлено, що автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Згідно з пунктом 1.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом міністерства транспорту та зв'язку України від 24.06.2010 №385 (далі - Інструкція №385) встановлено, що ця Інструкція поширюється на суб'єктів господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

Відповідно до п. 1.4 Інструкції адаптація тахографа до транспортного засобу - оновлення або підтвердження параметрів автомобільного транспортного засобу, що зберігаються у пам'яті тахографа, до яких залежно від типу тахографа належать: ідентифікаційний номер (VIN-код) та номерний знак (цифри та літери, нанесені на номерному знаку, - VRN) автомобільного транспортного засобу, розмір застосованих пневматичних шин, результати визначення константи тахографа "k", характеристичного коефіцієнта автомобільного транспортного засобу "w", ефективного кола шини "l", а також показники часу, пробігу, граничного значення швидкості, на яке налаштований обмежувач швидкості транспортного засобу (за наявності). Термін "адаптація тахографа до транспортного засобу", за визначенням ЄУТР, - "калібрування"; контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв; тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР.

Згідно з пунктами 3.3, 3.6 Інструкції №385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом зокрема: своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

Перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами, а також, наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа.

З 20.12.2010 набула чинності Поправка №6 до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів підписаної в Женеві 01.07.1970 в частині надання до контролю реєстраційних листків (тахограм) за поточний день та попередні 28 календарних дні, а в разі відсутності тахокарт надання Бланку підтвердження діяльності, який заповнюється транспортним підприємством та водієм перед рейсом.

Отже, водії зобов'язані надавати інспектору для контролю реєстраційні листки за поточний тиждень та попередні 28 календарних днів, тобто 29 тахограм.

В ході розгляду справи судом встановлено, що під час проведення перевірки водієм ОСОБА_3 не було надано, а ні тахограм та роздруківок даних роботи тахографа в кількості 29 штук, а ні бланків підтвердження діяльності за такі дні.

Суд критично ставиться до пояснень представника позивача щодо того, що автомобіль RENAULT, державний номер НОМЕР_1, з 23 березня 2017 року та до 20 квітня 2017 року, не працював, та знаходився на паркінгу, оскільки водій автомобілю ОСОБА_3 знаходився у відпустці з 01 квітня по 19 квітня 2017 року. У зв'язку з виробничою необхідністю водія ОСОБА_3 відізвали з відпустки на 3 робочих дня з 20 квітня по 22 квітня 2017 року включно. Після виконання рейсу за маршрутом Запорізька область, селище Високогірне (під завантаження) - місто Харків, який закінчився 22 квітня 2017 року, водій ОСОБА_3 повернувся у відпустку. З 23 березня автомобіль не використовувався у господарсько - фінансовій діяльності позивача та знаходився у м. Харкові без виїздів, оскільки відповідно до Єдиної інформаційної системи Укртрансбезпеки на зазначений транспортний засіб було видано 5 дозволів на міжнародні перевезення, з яких 2 припадають саме на період з 23.03.2017 року по 20.04.2017 року та 28.03.2017 року ним здійснювались перевезення вантажу за напрямком "Україна-Азербайджан", що підтверджується копією додатку до службової записки ОСОБА_4 від 25.09.2017 року № 02/515-17, що знаходиться в матеріалах справи.

Таким чином, позивач допустив порушення законодавства про автомобільний транспорт, а саме, здійснював міжнародні автомобільні перевезення без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів за період з 25.03.2017 року по 21.04.2017 року, а тому до нього правомірно на підставі абзацу одинадцятого частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" застосовані санкції у вигляді штрафу на загальну суму 17000,00 грн.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, усі рішення та дії суб'єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Крім того, відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач не надав суду належних доказів на підтвердження позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 86, ч.1 ст.158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України Харківський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки у Харківській області про зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.

Якщо суб'єкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови виготовлено 02 жовтня 2017 року

Суддя Спірідонов М.О.