Справа № 817/1049/17
Суддя: Зозуля Д.П.
Дата ухвалення: 2017-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 жовтня 2017 р.Р і в н е 817/1049/17
15год. 35хв.

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зозулі Д.П. за участю секретаря судового засідання Минько Н.З. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_3
до Головного управління Національної поліції в Рівненській області
про визнання неправомірним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (далі позивач, ОСОБА_3Л.) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області (далі - відповідач), в якому просив суд: визнати неправомірним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Рівненській області № 100 о/с від 15.05.2017 року. Поновити його на посаді оперуповноваженого відділення спеціальної поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області та стягнути різницю у заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача повідомив, що старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 переміщено на не рівнозначну посаду. Оскільки, рівнозначна посада посада державної служби, що належить до однієї групи оплати праці з урахуванням юрисдикції державного органу. Крім того, рівнозначність посад виявляється не лише у рівнозначності спеціального звання за посадою, а й у порівнянні таких показників, як коло функціональних обовязків, розмір посадових окладів та ступінь підпорядкованості. Додатково вказали, що посада, на яку було переміщено позивача, не є рівнозначною також у зв'язку з територіальним принципом. Так, як попередня посада поширювалася на територію області, а посада на яку згодом переведено позивача поширюється на територію кількох районів. Більше того, при прийнятті оскаржуваного наказу, відповідач не врахував той факт, що для виконання посадових обовязків інспектора сектору реагування патрульної поліції № 4 Зарічненського відділення поліції Варашського відділу ГУНП в Рівненській області, позивачу необхідно переїхати на проживання у іншу місцевість, що тягне за собою додаткові витрати, а тому зменшує його дохід. Разом з тим, на утриманні у нього перебуває дружина та малолітня донька. З огляду на це, відповідачем порушено п. 2 ч. 1 ст. 65 Закону України від 02.07.2015 року № 580 та норми трудового законодавства.

На думку позивача, формулювання наказу про його звільнення з посади оперуповноваженого відділення спеціальної поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, не містить однозначної та чіткої підстави, що є також недопустимим та незаконним. Крім того, представник позивача в судовому засіданні наголосив, що жодного погодження на призначення його на посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції № 4 Зарічненського відділення поліції Варашського відділу ГУНП в Рівненській області позивач не давав, а тому як наслідок він не може бути призначений на нову посаду за його згодою, а саме як зазначено в спірному наказі "за ініціативою поліцейського". З підстав зазначених у позовній заяві, представник позивача просила позов задовольнити повністю.

Відповідач подав заперечення проти позову. В судовому засіданні представник відповідача зазначила, що підставою для прийняття наказу від 15.05. 2017 року № 100 о/с, послугувало подання заступника начальника ГУНП в Рівненській області - начальника кримінальної поліції підполковника поліції ОСОБА_4, який фактично вийшов з ініціативою про переміщення позивача в межах рівнозначних посад, виходячи з інтересів служби, для більш ефективної служби. Вказане подання прийняте у відповідності до Розподілу обовязків між заступниками начальника ГУНП в Рівненській області, затвердженого наказом ГУНП в Рівненській області від 27.09. 2016 року № 655. Крім того, представник відповідача повідомила, що причинами переміщення позивача на рівнозначну посаду стали організаційно-штатні зміни. Більше того, позивач під особистий підпис був повідомлений про скорочення посади, однак рапорту про звільнення через скорочення посади від ОСОБА_3 не надходило. Таким чином, прямий керівник вийшов з ініціативою про переміщення його на рівнозначну посаду виходячи з інтересів служби, для більш ефективної служби. А тому, з підстав зазначених в запереченнях на адміністративний позов, представник відповідача просила суд - у задоволенні позову відмовити повністю (а.с. 43-48).

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши у відкритому судовому засіданні подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідно до копії витягу з наказу Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 29.04. 2016 року № 88 о/c "По особовому складу", старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 у звязку із організаційно-штатними змінами призначено оперуповноваженим відділення спеціальної поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області (а.с.40, 41). Підстава: рапорт ОСОБА_3 від 27.04. 2016 року (а.с.50).

Відповідно до наказу Національної поліції України від 01.03. 2017 року № 184 "Про організаційно-штатні зміни в Національній поліції України", який оголошений наказом ГУНП в Рівненській області від 03.03. 2017 року № 400 у штатному розкладі відділення спеціальної поліції ГУНП в Рівненській області скорочено 2 посади оперуповноважених із 7 укомплектованих (а.с. 53-58).

Згідно розписки від 15.03.2017 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 попереджено про скорочення його посади та повідомлено, що у разі перебування на цій посаді він буде звільнений із Національної поліції України через скорочення штатів (а.с. 11).

Наявною доповідною запискою від 05.05. 2017 року "Щодо кадрового забезпечення відділення спеціальної поліції" на ім'я т.в.о. начальника ГУНП в Рівненській області полковника поліції ОСОБА_5, порушено клопотання про залишення на службі в поліції оперуповноваженого відділення спеціальної поліції ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3, та переміщення його у зв'язку із організаційно-штатними змінами для подальшого проходження служби на вакантні посади у підрозділах ГУНП в Рівненській області (а.с. 60-61).

Судом встановлено, що позивачу запропоновано вакантні посади для подальшого проходження служби у підрозділах ГУНП в Рівненській області, однак ні погодження ні відмови від запропонованих посад ОСОБА_3 не висловив, про що складено відповідний акт від 12.05. 2017 року. З актом позивач ознайомився, від підпису відмовився (а.с. 62-63).

Згодом, заступником начальника ГУНП в Рівненській області - начальником кримінальної поліції підполковником поліції ОСОБА_4, 15.05. 2017 року направлено подання на ім'я т.в.о. начальника ГУНП в Рівненській області полковника поліції ОСОБА_5, з порушеним клопотанням про призначення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3, оперуповноваженого відділення спеціальної поліції ГУНП в Рівненській області, на посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції № 4 Зарічненського відділення поліції Варашського відділу Головного управління Національної поліції в Рівненській області, із 15.05. 2017 року (а.с.52).

Наказом Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 15.05. 2017 року № 100 о/с "По особовому складу", відповідно до п.2 (на рівнозначну посаду - за ініціативою поліцейського, у зв'язку зі скороченням штату або проведенням реорганізації) ч. 1 ст. 65 Закону України Про Національну поліцію від 02.07.2015 року №580-VIII, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 призначено інспектором сектору реагування патрульної поліції № 4 Зарічненського відділення поліції Варашського відділу Головного управління Національної поліції в Рівненській області, звільнивши його із посади оперуповноваженого відділення спеціальної поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області (далі наказ від 15.05. 2017 року № 100 о/с) (а.с.51).

Підстава: подання заступника начальника ГУНП в Рівненській області - начальника кримінальної поліції підполковника поліції ОСОБА_4, наказ Національної поліції України від 01.03. 2017 року № 184, наказ ГУНП в Рівненській області від 03.03. 2017 року № 400 (а.с. 52, 53, 55).

Супровідним листом № 1190/116/12/01-2017 від 15.05.2017 позивачу було надіслано повідомлено про переміщення на посаду оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Зарічненського відділення поліції Варашського відділу Головного управління Національної поліції в Рівненській області відповідно до наказу т.в.о. начальника головного управління Національної поліції в Рівненській області від 15.05. 2017 року № 100 о/с "По особовому складу" (а.с. 14-15).

Позивач із вказаним наказом від 15.05. 2017 року № 100 о/с ознайомився 12.06. 2017 року, та зазначив, що не погоджується, про що поставив відповідний підпис (а.с.9).

Крім того, супровідним листом від 19.07. 2017 року № 1770/116/12/01-2017 позивача проінформовано про переміщення та надіслано копію трудової книжки (а.с. 39).

Не погоджуючись із прийнятим наказом Головного управління Національної поліції в Рівненській області № 100 о/с від 15.05. 2017 року, позивач звернувся до суду.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07. 2015 року № 580 (далі Закон України від 02.07.2015 року № 580).

Відповідно до ч.1 ст. 1 цього Закону, Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Статтею 3 Закону України від 02.07.2015 року № 580 встановлено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 1 ст. 59 Закону України від 02.07.2015 року №580, служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до ч. 3-5 ст. 59 Закону України від 02.07.2015 року №580, рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України. Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України. Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України.

Порядок та умови переміщення поліцейських в органах, закладах та установах поліції регламентуються ст. 65 вказаного Закону України від 02.07.2015 року № 580.

Так, ч.1 цієї статті Закону України від 02.07.2015 року № 580 встановлено, що переміщення поліцейських здійснюється:

1) на вищу посаду - у порядку просування по службі;

2) на рівнозначні посади:

для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби;

за ініціативою поліцейського;

у звязку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації;

у разі необхідності проведення кадрової заміни в місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами (далі - місцевості з визначеним строком служби);

за станом здоровя - на підставі рішення медичної комісії;

з меншим обсягом роботи з урахуванням професійних і особистих якостей - на підставі висновку атестації;

у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри відповідно до статті 87 цього Закону.

Надаючи правову оцінку твердженням позивача щодо рівнозначності посади на яку було переміщено старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 суду слід зазначити наступне.

Згідно із ч. 2 ст.65 Закону України від 02.07.2015 року №580, посада вважається вищою, якщо за цією посадою штатом (штатним розписом) передбачене вище спеціальне звання поліції.

Наведена норма дає підстави для висновку, що переміщення поліцейського на рівнозначну посаду - за ініціативою поліцейського, у звязку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації, можливе за умови, якщо спеціальне звання за займаною ним посадою відповідає спеціальному званню посади, на яку він переміщується.

Відповідно до ч.2 ст. 80 цього Закону, граничні спеціальні звання молодшого, середнього складу поліції за штатними посадами встановлюються керівником поліції.

Поряд з цим, відповідачем суду надано Перелік посад молодшого та середнього складу поліції і відповідних їм граничних спеціальних звань, затвердженого наказом Національної поліції України від 04.12.2015 року №142 (далі - Перелік). Відповідно до Розділу IV цього Переліку, за посадою оперуповноважений, слідчий, інспектор, дільничний офіцер поліції, інженер, психолог - передбачено граничне спеціальне звання "старший лейтенант поліції" (а.с.69-71).

Суд звертає увагу, що на день прийняття оскарженого наказу від 15.05. 2017 року №100 о/с, позивач обіймав посаду оперуповноваженого відділення спеціальної поліції ГУНП в Рівненській області, граничне спеціальне звання за якою - "старший лейтенант поліції".

Аналогічне граничне спеціальне звання за посадою інспектор сектору реагування патрульної поліції № 4 Зарічненського відділення поліції Варашського відділу ГУНП в Рівненській області, на яку позивача переміщено, - "старший лейтенант поліції", відповідно до обумовленого Переліку. Наведене дає підстави для висновку, що позивача було переміщено на рівнозначну посаду.

Водночас, рівнозначність посад підтверджується також схемою посадових окладів поліцейських управлінь, відділів (відділень) поліції, наведеною в постанові Кабінету Міністрів України від 11.11. 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", згідно з якою посадовий оклад оперуповноваженого, слідчого, інспектора, дільничного офіцера поліції, інженера, психолога становить 2400 грн., оклад за спеціальне звання "старший лейтенант поліції" становить 1600 грн. (а.с.72-75). Однакові посадові оклади, посади, яку позивач обіймав, та посади на яку позивача переміщено, також підтверджуються долученими відповідачем довідками про доходи від 08.09.2017 року №1143, №1144, розрахунковими листами за березень-квітень 2017 року та червень-липень 2017 року(а.с.92-94).

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що переміщення позивача на підставі оскарженого наказу на посаду інспектор сектору реагування патрульної поліції №4 Зарічненського відділення поліції Варашського відділу ГУНП в Рівненській області - відбулося в межах рівнозначних посад. А тому доводи представника позивача в цій частині, як підстави для скасування спірного наказу від 15.05.2017 року №100 о/с, є безпідставними, такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та відхиляються судом.

Крім того, оцінюючи посилання позивача на загальні норми законодавства у сфері праці, зокрема на норми Кодексу законів про працю суд вважає за необхідне вказати наступне.

Будь-який нормативно-правовий акт має межі своєї дії. У часі він може бути обмежений періодом дії, коли має юридичну силу, у просторі - територією, на яку поширюється, за колом осіб - колом осіб, на яких поширюється.

Так, Кодекс законів про працю України визначає правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці. В той же час, правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулюються Законом України "Про Національну поліцію".

За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а загальне законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться в спеціальному законі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що положення Кодексу законів про працю України в частині визначення порядку та умов роботи не стосуються спеціального врегулювання умов та порядку проходження служби поліцейськими, а тому посилання представника позивача на вказаний Кодекс у частині правовідносин, що врегульована спеціальним Законом України від 02.07.2015 року № 580 є безпідставним.

Разом з тим, на думку суду, відповідачем порушено вимоги зазначені в ст. 65 Закону України від 02.07.2015 року №580, в частині порядку та умови переміщення поліцейських в органах, закладах та установах поліції, з огляду на наступне.

Як зазначено, у наказі від 15.05. 2017 року №100 о/с, позивача - ОСОБА_3 призначено на рівнозначну посаду - за ініціативою поліцейського, у зв'язку зі скороченням штату або проведенням реорганізації.

Водночас, в обґрунтування своїх заперечень представник відповідача зазначив, що підставою для прийняття наказу від 15.05. 2017 року №100 о/с, послугувало подання заступника начальника ГУНП в Рівненській області - начальника кримінальної поліції підполковника поліції ОСОБА_4, який фактично вийшов з ініціативою про переміщення позивача в межах рівнозначних посад, виходячи з інтересів служби, для більш ефективної служби. Вказане подання прийняте у відповідності до Розподілу обовязків між заступниками начальника ГУНП в Рівненській області, затвердженого наказом ГУНП в Рівненській області від 27.09. 2016 року № 655 (а.с.66-68).

Тобто, на думку відповідача, позивач у відповідності до наказу від 15.05. 2017 року №100 о/с переміщений на посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції № 4 Зарічненського відділення поліції Варашського відділу ГУНП в Рівненській області "для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби". Натомість, як повідомив представник відповідача, підстава яка зазначена у спірному наказі "за ініціативою поліцейського" є опискою.

Однак, судом вважаються необґрунтованими посилання представника відповідача на те, що наказ від 15.05. 2017 року № 100 о/с прийнятий у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 65 Закону України від 02.07.2015 року № 580. Оскільки, наявними доказами в матеріалах справи підтверджено, що ОСОБА_3 не виявив ініціативи на його призначення на посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції № 4 Зарічненського відділення поліції Варашського відділу ГУНП в Рівненській області.

Також, в судовому засіданні представник позивача підтвердив, що жодних згод чи рапортів на призначення ОСОБА_3 на посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції № 4 Зарічненського відділення поліції Варашського відділу ГУНП в Рівненській області позивач не подавав, а тому відповідно до попередження від 15.03.2017 підлягав скороченню.

Крім того, судом вважається недопустимим формулювати наказ, який містить помилково зазначені підстави для його прийняття, та є неоднозначним та нечітким. Більше того, у разу допущення описки у відповідному наказі, з метою уникнення негативних наслідків, необхідним є внесення виправлень у такий наказ.

А тому, за встановлених обставин суд дійшов висновку, що позивач у спірних правовідносинах був переміщений на рівнозначну посаду, однак з порушенням порядку переміщення по службі в Національній поліції України, без дотримання вимог п. 2 ч. 1 ст. 65 Закону України від 02.07. 2015 року № 580.

Також, суду слід звернути увагу, що оскільки супровідним листом № 1190/116/12/01-2017 від 15.05.2017 позивачу було надіслано повідомлення про переміщення, виходячи з інтересів служби, з 15.05.2017 на посаду оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Зарічненського відділення поліції Варашського відділу Головного управління Національної поліції в Рівненській області відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 15.05. 2017 року № 100 о/с, а у зазначеному наказі ОСОБА_3 (за ініціативою поліцейського, у звязку зі скороченням штату або проведенням реорганізації) переміщено на посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції № 4 Зарічненського відділення поліції Варашського відділу Головного управління Національної поліції в Рівненській області, то при наданні правової оцінки спірного наказу вказані невідповідності є підставою для обгрунтованих сумнівів щодо моменту складання спірного наказу, зазначення підстав та посади на яку переміщено позивача (а.с. 14).

Таким чином, необхідно визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Рівненській області № 100 о/с від 15.05. 2017 року в частині призначення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 інспектором сектору реагування патрульної поліції № 4 Зарічненського відділення поліції Варашського відділу поліції ГУНП у Рівненській області відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 65 Закону України від 02.07.2015 року № 580.

Разом з тим, відповідно до ст. 60 Закону проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Крім того, пунктом 4 Прикінцевих та Перехідних положень Закону передбачено, що, до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Приписами Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 року №114 (далі - Положення № 114), передбачено, що це Положення визначає порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов'язки.

Відповідно до п. 24 Положення № 114 у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обовязків, але не більш як за один рік.

З системного аналізу норм Закону та Положення № 114 судом встановлено, що норми Положення № 114 в частині переведення на іншу посаду не суперечать вимогам Закону, а лише встановлюють певні гарантії осіб, що проходять службу у разі переведення та, відповідно, підлягають для застосування.

Таким чином, суду слід поновити ОСОБА_3 на посаді оперуповноваженого відділення спеціальної поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області з 15.05.2017.

Як зазначено у ст. 235 Кодексу законів про працю України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у звязку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Аналогічні за своїм правовим змістом вимоги щодо порядку стягнення різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи регламентовані п. 24 Положення № 114.

Відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяця роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто передують дню звільнення працівника з роботи.

Відповідно до Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого Наказом МВС України від 06 квітня 2016 року № 260, грошове забезпечення виплачується поліцейським, які призначені на штатні посади в НП України.

Відповідно до п. 9 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260, при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за неповний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Як зазначено у дослідженій судом довідці про доходи від 08.09. 2017 року № 1143 середньоденна заробітна плата позивача на попередній посаді складала 336,13 грн., а середньоденна заробітна плата на переміщеній посаді - складає 170,49 грн. Кількість календарних днів за час виконання нижчеоплачуваної роботи складає 141 день за період з 15.05. 2017 року по 02.10. 2017 року.

Заробітна плата за вказаний період на посаді оперуповноваженого відділення спеціальної поліції ГУНП в Рівненській області становить 47 394,33 грн., а заробітна плата на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції № 4 Зарічненського відділення поліції Варашського відділу ГУНП в Рівненській області 24 039,09 грн. Таким чином, різниця в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи складає 23355,24 грн. (47 394,33 грн. - 24039,09 грн.).

З урахуванням наведеного, суд вважає, що за час виконання нижчеоплачуваної роботи з Головного управління Національної поліції в Рівненській області на користь ОСОБА_3 необхідно стягнути різницю у заробітку у сумі 23355,24 грн.

Так, згідно із пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 256 КАС України, негайно виконуються постанови суду про присудження виплат заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах стягнення за один місяць, а також поновлення на посаді.

Враховуючи наведене, постанова суду в частини поновлення ОСОБА_3 на посаді оперуповноваженого відділення спеціальної поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області з 15.05.2017 та стягнення різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 5134 (пять тисяч сто тридцтять чотири) грн. 84 коп. - виконується негайно.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім того, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, а суд згідно ст. 86 зазначеного Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності прийнятого ним наказу т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Рівненській області № 100 о/с від 15.05.2017 в частині переміщення за пунктом 2 (на рівнозначну посаду - за ініціативою поліцейського, у зв'язку зі скороченням штату або проведенням реорганізації) ч. 1 ст. 65 Закону України Про Національну поліцію від 02.07. 2015 року № 580-VIII, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3.

При зазначених обставинах, вимоги позивача правомірні, обґрунтовані і підлягають до задоволення, а заперечення відповідача суд відхиляє як безпідставні і такі, що суперечать чинному законодавству та фактичним обставинам справи.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Оскільки факт наявності у позивача порушеного права знайшов своє підтвердження у ході розгляду справи, то адміністративний позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Оскільки позивачем не надано доказів понесення судових витрат, то судові витрати не присуджуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Рівненській області № 100 о/с від 15.05.2017 в частині призначення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 інспектором сектору реагування патрульної поліції № 4 Зарічненського відділення поліції Варашського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Рівненській області відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 65 Закону України "Про національну поліцію".

Поновити ОСОБА_3 на посаді оперуповноваженого відділення спеціальної поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області з 15.05.2017.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Рівненській області на користь ОСОБА_3 різницю у заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи за період з 15.05.2017 по 02.10.2017 на суму 23355 (двадцять три тисячі триста пятдесят пять) грн. 24 коп.

Постанова суду в частини поновлення ОСОБА_3 на посаді оперуповноваженого відділення спеціальної поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області з 15.05.2017 та присудження виплати різниці у заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 5134 (пять тисяч сто тридцять чотири) грн. 84 коп. - виконується негайно.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Зозуля Д.П.