Справа № 2а-469/12
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-469/12 Головуючий у 1-й інстанції: Волчко А.Я. Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
У Х В А Л А

Іменем України

26 вересня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Беспалова О.О. Літвіної Н.М. Кондратенко Я.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою міського голови м. Кам'янець-Подільський Хмельницької області Сімашкевича Михайла Євстафійовича на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 червня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 жовтня 2012 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_6 до міського голови м. Кам'янець-Подільський Хмельницької області Сімашкевича Михайла Євстафійовича про визнання рішення протиправним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до міського голови м. Кам'янець-Подільський Хмельницької області Сімашкевича Михайла Євстафійовича про визнання рішення протиправним.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 жовтня 2012 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В травні 2016 року ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 жовтня 2012 року в даній адміністративній справі.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 червня 2017 року заяву ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 жовтня 2012 року по адміністративній справі № 2-а-469/12 за позовом ОСОБА_6 до міського голови м. Кам'янець-Подільський Хмельницької області Сімашкевича Михайла Євстафійовича про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень - задоволено.

Визнано протиправними дії Кам'янець-Подільського міського голови Сімашкевича Михайла Євстафійовича з прийняття розпорядження № 605-к від 28.12.2011р. «Про доповнення розпорядження міського голови від 26.12.2011р. № 593-к «Про припинення служби в органах місцевого самоврядування ОСОБА_6.» здійсненого шляхом його підписання.

Не погодившись з ухвалою суду, відповідач - міський голова м. Кам'янець-Подільський Хмельницької області Сімашкевич М.Є. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 червня 2017 року та залишити без розгляду заяву ОСОБА_6 від 16.05.2017р. про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 жовтня 2012 року.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 жовтня 2012 року, заявник посилається на те, що 23.03.2016 року ухвалою Вищого адміністративного суду України в справі № К/9991/63163/12 скасовано ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2012 року в справі № 2-а-222/12 з мотивів недоведеності викладених в ній обставин та відсутності фактів, які б підтверджували встановлені нею обставини. Скасована ухвала Київського апеляційного адміністративного суду була підставою для прийняття постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області в адміністративній справі № 2-а-469/12 за позовом ОСОБА_6 до міського голови міста Кам'янець-Подільського Сімашкевича М.Є. про визнання незаконним та скасування розпорядження міського голови № 605-к від 28.12.2011 року «Про доповнення розпорядження міського голови від 26.12.2011 року № 593-к».

Розпорядження Кам'янець-Подільського міського голови № 605-к від 28.12.2011 року (далі - розпорядження № 605-к) прийнято відповідачем після звільнення позивача розпорядженням Кам'янець-Подільського міського голови № 593-к від 26.12.2011 року (далі - розпорядження № 593-к), в період належно оформленої тимчасової непрацездатності останнього та на підставі акту службового розслідування від 23.12.2011 року, який містить неправдиві відомості про нібито вчинене позивачем порушення Присяги посадової особи місцевого самоврядування та складений за результатами службового розслідування проведеного в період його перебування на лікарняному з порушенням порядку проведення службового розслідування, затвердженого Постановою КМУ № 950 від 13.06.2000 року.

З огляду на викладене, заявник вважає ухвалу Вищого адміністративного суду України від 23.03.2016 року, якою скасовано ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2012 року в справі № 2-а-222/12, нововиявленою обставиною.

Задовольняючи заяву про перегляд постанови суду за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції зазначив, що вказані заявником обставини є нововиявленими, в розумінні ст. 245 КАС України, а тому наявні підстави для скасування постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 жовтня 2012 року.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Стаття 245 КАС України встановлює перелік вичерпних підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами з тим, щоб відповідно до принципу юридичної визначеності забезпечити стабільність судових рішень, але водночас надати можливість виправити судові рішення, неправосудність яких зазвичай обумовлена обставинами, незалежними від суду.

Нововиявленими є обставини (як фактичного, так і правового характеру), які:

1) об'єктивно існували на момент вирішення адміністративної справи;

2) не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі.

Наявність обох цих умов для визнання обставини нововиявленою є обов'язковою.

Відповідно до ч. 2 ст. 245 КАС України передбачено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

5) встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

Зокрема, п. 4 і 5 ч. 2 ст. 248 КАС України встановлено, що у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час вирішення справи, а також обґрунтування з посиланням на докази, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду.

Так, при перегляді рішення суду за нововиявленими обставинами важливим є не порушення балансу між можливістю переглянути судове рішення за нововиявленими обставинами і принципом юридичної визначеності, який є складовою верховенства права. Принцип юридичної визначеності вимагає, серед іншого, якщо суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не повинне ставитися під сумнів. Жодна зі сторін не повинна вимагати перегляду остаточного і обов'язкового судового рішення лише з метою повторного слухання та ухвалення нового рішення у справі.

В постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 22.05.2015р. №7 «Про узагальнення судової практики розгляду адміністративними судами заяв про перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» зазначено, що в адміністративному судочинстві перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження.

На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто, перегляд справи у зв'язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими й ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Не є нововиявленими обставинами: ті, які виникли після ухвалення рішення (не існували на той момент); ті, на які посилалися як на докази сторони, або об'єктивно могли бути долучені як докази; невчасно подані сторонами докази; офіційні тлумачення Конституційного Суду України тощо.

Частиною 2 статті 8 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини в рішенні у справі «Правєдная проти Росії» від 18 листопада 2004 року зазначив, що одним із аспектів принципу Верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду. Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин.

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним.

Отже, істотними обставинами справи можуть бути такі, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, а це передусім, ті, що взагалі не були предметом розгляду по даній адміністративній справі в адміністративному суді, у зв'язку з тим, що вони не були і не могли бути відомі суду, особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи. Істотними для справи обставинами вважаються такі факти і події, які мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, що звернулись до суду з метою розгляду спірної ситуації, тобто ці факти існували вже під час розгляду спірної ситуації в суді, але не були і не могли бути відомі ні особам, які беруть участь у справі, ні суду, який розглядав її та вирішував спір по суті.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Вищого адміністративного суду України в справі № К/9991/63163/12 скасовано ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2012 року в справі № 2-а-222/12, з мотивів недоведеності викладених в ній обставин та відсутності фактів, які б підтверджували встановлені нею обставини.

Так, зокрема, в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 23 березня 2016 зазначено, що у рішенні про звільнення позивача, розпорядження Кам'янець-Подільського міського голови № 593-к від 26.12.2011 року зі змінами внесеними розпорядженням Кам'янець-Подільського міського голови № 605-к від 28.12.2011 року не зазначено у чому полягає порушення позивачем саме Присяги посадової особи місцевого самоврядування, який проступок скоїла посадова особа місцевого самоврядування проти інтересів служби, що суперечить покладеним на неї обов'язкам, підриває довіру до неї як до носія влади, що призводить до приниження органу місцевого самоврядування та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків, а також чим мотивоване неможливість застосування до позивача як посадової особи місцевого самоврядування дисциплінарного стягнення.

Згідно п. 1 розпорядження Кам'янець-Подільського міського голови від 26 грудня 2011 року № 593-к «Про припинення служби в органах місцевого самоврядування ОСОБА_6.», позивача звільнено із займаної посади за порушення Присяги посадової особи місцевого самоврядування, передбаченої статтею 11 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» і лише через два дні розпорядженням Кам'янець-Подільського міського голови від 28.12.2011 року № 605-к «Про доповнення розпорядження міського голови від 26.12.2011 року № 593-к» доповнено розпорядження № 593-к у наступній редакції: «У зв'язку із систематичними порушеннями законодавства про службу в органах місцевого самоврядування директором Департаменту правового супроводу та контролю ОСОБА_6, на підставі акту про проведення службового розслідування від 23.12.2011 року, наданого за підсумками службового розслідування комісією, створеною розпорядженням міського голови від 21.12.2011 року № 868-р «Про проведення службового розслідування щодо додержання законодавства про службу в органах місцевого самоврядування директора департаменту правового супроводу та контролю ОСОБА_6.», постанови про порушення дисциплінарного провадження прокурором міста Кам'янця-Подільського, старшим радником юстиції Ромась С.І. від 14.12.2011 року, службової записки керуючого справами Стельмах В.В., відповідно до пункту 20 частини 4 статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», пункту 2 статті 20 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», статті 24 Закону України «Про відпустки», яким відповідач доповнив розпорядження № 593-к додатковою підставою для звільнення - актом службового розслідування від 23.12.2011 року.

Тобто, розпорядженням № 605-к доповнено розпорядження № 593-к додатковою підставою - актом службового розслідування від 23.12.2011 року, який, разом з тим, містить неправдиві відомості про порушення позивачем Присяги посадової особи місцевого самоврядування або інших норм чинного законодавства.

Розпорядженням Кам'янець-Подільського міського голови від 07 грудня 2010 року № 331-к «Про призначення на роботу ОСОБА_6.» позивач був призначений з 07 грудня 2010 року на посаду радника міського голови з юридичних питань.

07 грудня 2010 року ОСОБА_6 прийняв Присягу посадової особи місцевого самоврядування та під розпис ознайомився із попередженням про обмеження, пов'язані з прийняттям на службу в органи місцевого самоврядування та проходженням служби.

Розпорядженням Кам'янець-Подільського міського голови від 29 грудня 2010 року № 375-к «Про переведення ОСОБА_6.» позивач був переведений з посади радника міського голови з 29 грудня 2010 року на посаду начальника управління правового супроводу та контролю Кам'янець-Подільської міської ради, за результатами стажування.

Розпорядженням Кам'янець-Подільського міського голови від 17 березня 2011 року № 182-к «Про призначення ОСОБА_6.» позивача призначено на посаду директора Департаменту правового супроводу та контролю Кам'янець-Подільської міської ради, як такого, що успішно пройшов стажування.

Відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», позивач був посадовою особою місцевого самоврядування.

Розпорядженням міського голови від 21 грудня 2011 року № 868-р утворено комісію по проведенню службового розслідування щодо додержання законодавства про службу в органах місцевого самоврядування директором Департаменту правового супроводу ОСОБА_6

Дане розпорядження прийнято під час перебування ОСОБА_6 на лікарняному з 19.12.2011 року, згідно листа непрацездатності серія НОМЕР_1, виданого Кам'янець-Подільською ЦРЛ. З прийнятим розпорядженням позивач ознайомлений не був.

За результатами службового розслідування 23.12.2011 року складено акт службового розслідування.

Однак, обставини викладені в акті службового розслідування від 23.12.2011 року щодо незаконності дій позивача в складанні проекту рішення Кам'янець-Подільської міської ради VI скликання № 20 «Про затвердження технічної документації із землеустрою, щодо складання документації, що посвідчує право користування земельною ділянкою за адресом вулиця Пушкінська, 53 «а» та передачу її в користування ПП «Фаворит Стар» (далі - проект рішення № 20) та винесення на розгляд сесії Кам'янець-Подільської міської ради під час судового розгляду не підтвердились, з огляду на наступне.

Так, згідно ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України (в редакції, яка діяла на момент підготовки та винесення на розгляд Кам'янець-Подільської міської ради проекту рішення № 20), громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

В силу ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Відповідно до п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Аналогічна позиція щодо обов'язковості розгляду заяви (клопотання) про вирішення питання щодо набуття прав користування, власності земельної ділянки, безпосередньо депутатами відповідного органу місцевого самоврядування на пленарному засіданні, міститься в постанові Верховного Суду України в справі № 21-358а13 від 10 грудня 2013 року, який, вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні законодавства у своїх висновках, обов'язкових до врахування іншими судами, зазначив про те, що рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та про надання її у власність приймають органи, визначені в статті 118 ЗК України.

Надання земельної ділянки або відмова у її наданні здійснюється виключно органами, визначеними у статті 118 Кодексу.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, заява ПП «Фаворит Стар» про надання в оренду земельної ділянки по АДРЕСА_1 «а» у вигляді проекту рішення № 20 за змістом поданої заяви була обов'язковою для розгляду на сесії депутатами Кам'янець-Подільської міської ради.

Крім того, обставини щодо порушення позивачем строків розгляду заяв фізичних та юридичних осіб з земельних питань, викладені в акті службового розслідування від 23.12.2011 року, не відповідають дійсності, з огляду на наступне.

Так, в акті службового розслідування та в розпорядженні № 605-к не зазначено, які саме заяви, з яких земельних питань, яких громадян, в які саме строки розглянуто.

Доказів на підтвердження правомірності висновків акту службового розслідування відповідачем не надано.

Згідно ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Таким чином, розгляд заяв громадян з земельних питань здійснювався виключно на сесії Кам'янець-Подільської міськради з дотриманням вимог оприлюднення проектів рішень міськради за 20 робочих днів до їх розгляду, відповідно до ст. 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Судом встановлено протиправність підписання Кам'янець-Подільським міським головою розпорядження № 605-к від 28.12.2011 року також через порушення наступних норм законодавства.

Згідно пункту 8 Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.06.2000р. № 950 (далі - Порядок № 950), за результатами службового розслідування члени комісії складають акт, у якому зазначаються: факти і суть звинувачень або підозри, які стали підставою для проведення службового розслідування, посада, прізвище, ім'я та по батькові, рік народження, освіта, термін служби у органі державної влади і перебування на займаній посаді особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої проведено службове розслідування, результати щорічної оцінки виконання особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, покладених на неї завдань та обов'язків, види заохочення та дисциплінарного стягнення, а також ступінь участі у виконанні окремих доручень (завдань).

У разі прийняття рішення щодо притягнення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, до відповідальності комісія пропонує вид дисциплінарного стягнення, передбаченого законодавством

Під час визначення виду дисциплінарного стягнення члени комісії повинні враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

В силу п. 9 Порядку № 950, акт службового розслідування підписується членами комісії та подається на розгляд керівника органу державної влади (посадової особи), який прийняв рішення щодо проведення службового розслідування, в одному примірнику.

Перед поданням на розгляд з актом службового розслідування ознайомлюється особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої проведено службове розслідування, та керівник органу, в якому вона працює.

Однак, наявності особливо тяжких проступків у діях ОСОБА_6 не виявлено. Інших видів дисциплінарного стягнення, крім звільнення позивача, комісією запропоновано не було.

Крім цього, ОСОБА_6 не був ознайомлений з актом службового розслідування до передання його на розгляд, що призвело до порушення його прав, передбачених пунктом 7 Порядку № 950 щодо надання пояснень, клопотань та зауважень щодо проведення перевірки та складеного за її результатами акту.

Не зазначено в акті службового розслідування види заохочення та дисциплінарного стягнення, а також ступінь участі у виконанні окремих доручень позивача, не визначено ступінь тяжкості вчиненого, на думку комісії, проступку і заподіяну позивачем шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу ОСОБА_6

Як вбачається з матеріалів справи, в судовому порядку було встановлено, що розпорядження Кам'янець-Подільського міського голови № 605-к від 28.12.2011 року прийнято під час перебування позивача на лікарняному з 19.12.2011 року, згідно листа непрацездатності серія АВХ №375833, виданого Кам'янець-Подільською ЦРЛ. Зазначене розпорядження позивачу направлено не було, під розписку для ознайомлення не надавалось, що підтверджено двома рекомендованими листами, один з яких на адресу: вул. Берегова, 3, с. Жовтневе, Кам'янець-Подільського району Хмельницької області та інший на адресу: вул. Петровського, 96, с. Петрівське Києво-Святошинського району Київської області, направлено тільки розпорядження № 593-к, без змін внесених розпорядженням № 605-к, листом № 1/02-12-3810 від 28.12.2011 року.

Отже, підписання розпорядження № 605-к є протиправним, як з підстав відсутності порушень з боку позивача, викладених в акті службового розслідування від 23.12.2011 року, відсутності порушення присяги ОСОБА_6 на посаді директора Департаменту правового супроводу та контролю Кам'янець-Подільської міської ради, так і прийняття розпорядження № 605-к з порушенням норм законодавства.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, розпорядженням Кам'янець-Подільського міського голови № 349-к від 08 листопада 2016 року скасовано розпорядження міського голови від 26 грудня 2011 року № 593-к «Про припинення служби в органах місцевого самоврядування ОСОБА_6.», скасовано розпорядження Кам'янець-Подільського міського голови від 28 грудня 2011 року № 605-к «Про доповнення розпорядження міського голови від 28 грудня 2011 року № 593-к» з підстав їх незаконного підписання під час перебування позивача на лікарняному з 19.12.2011 року, згідно листа непрацездатності серія АВХ №375833, виданого в Кам'янець-Подільській ЦРЛ.

Зокрема, в матеріалах справи міститься службова записка в.о. начальника юридичного управління Кам'янець-Подільської міської ради Лазарєвої О.П. № 1398/01-к від 08.11.2016 року на ім'я Кам'янець-Подільського міського голови Сімашкевича М.Є. про необхідність скасування розпорядження № 605-к. На службовій записці міститься резолюція Кам'янець-Подільського міського голови «до виконання».

Крім цього, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2017 року в адміністративній справі № 2-а-222/12, в якій відповідачем також є Кам'янець-Подільський міський голова Сімашкевич М.Є., визнано протиправним підписання розпорядження міського голови м. Кам'янець-Подільського № 593-к від 26.12.2011 року, яке доповнено розпорядженням Кам'янець-Подільського міського голови № 605-к від 28.12.2011 року підставою звільнення, актом службового розслідування від 23.12.2011 року.

Виходячи з вищевикладеного, Кам'янець-Подільський міський голова Сімашкевич М.Є., всупереч вимог законодавства, протиправно підписав розпорядження № 605-к від 28.12.2011 року «Про доповнення розпорядження міського голови від 26.12.2011 року № 593-к».

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про задоволення заяви ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.10.2012 року.

Доводи апелянта з приводу того, що ОСОБА_6 було пропущено місячний строк звернення до суду з даною заявою, оскільки заявнику вже 23.03.2016р. було об'єктивно відомо про виникнення обставин, які він вважає нововиявленими, а заява про перегляд постанови суду за нововиявленими обставинами датована і подана 16.05.2016р., колегія суддів вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 247 КАС України, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом одного місяця після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини. При цьому заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 245 цього Кодексу, може бути подана не пізніше ніж через три роки з дня набрання судовим рішенням законної сили. У разі якщо така заява подана до адміністративного суду після закінчення цього строку, адміністративний суд відмовляє у відкритті провадження за нововиявленими обставинами, незалежно від поважності причини пропуску цього строку.

Відповідно до положень ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.10.2012р. Києво-Святошинським районним судом Київської області було прийнято постанову в даній справі.

Зазначена постанову суду була оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду та, згідно ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2014р., постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.10.2012р. було залишено без змін (справа № 2а-469/12).

23.03.2016р. ухвалою Вищого адміністративного суду України було скасовано ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2012р (справа № 2а-222/12).

Із пояснень заявника та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 стало відомо про прийняття вказаної ухвали лише 26.04.2016р.

Таким чином, доводи апелянта про пропуск ОСОБА_6 місячного строку звернення до суду з даною заявою, є необґрунтованими.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість вимог ОСОБА_6 та наявність правових підстав для задоволення його заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 жовтня 2012 року в даній адміністративній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу міського голови м. Кам'янець-Подільський Хмельницької області Сімашкевича Михайла Євстафійовича залишити без задоволення.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Судді Вівдиченко Т.Р. Беспалов О.О. Літвіна Н.М.

Повний текст ухвали виготовлено 02.10.2017 року

Головуючий суддя Вівдиченко Т.Р.

Судді: Літвіна Н. М.

Беспалов О.О.