Справа № 446/461/17
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2017-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/9246/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Кухтея Р. В., Яворського І. О.;

за участю секретаря судового засідання - Торкот Д. О.;

позивача - ОСОБА_1;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Камянка-Бузького районного суду Львівської області від 14 серпня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Камянка-Бузького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

15 березня 2017 року Камянка-Бузьким районним судом Львівської області зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Камянка-Бузького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області про визнання протиправним та скасування рішення Кам'янка-Бузького об'єднаного УПФ України у Львівській області від 02.02.2017р. № 496/04-44 щодо відмови здійснити перерахунок пенсії відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», у зв'язку із підвищенням заробітної плати державних службовців згідно з постановою КМУ від 06.04.2016р. № 292 «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році»; зобов'язання Кам'янка-Бузьке об'єднане УПФ України у Львівській області перерахувати позивачу пенсію державного службовця на підставі Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» в редакції від 01.05.2016р. у зв'язку із прийняттям Постанови КМУ від 06.04.2016р. № 292 «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році», на підставі довідки УДКСУ у Кам'янка-Бузькому районі Львівської області від 26.01.2017р. № 01-03/31, врахувавши інші складові заробітної плати, які отримувала позивач та з яких сплачені внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, що не включені в довідку, із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсію у 2009 р. в розмірі 90%, здійснивши перерахунок з 01.02.2017р.

В обґрунтування вимог позовної заяви зазначено, що позивач зверталася до Камянка-Бузького об'єднаного управління Пенсійного фонду Львівської області про перерахунок пенсії на підставі довідки УДКСУ у Камянка-Бузькому районі Львівської області від 26 січня 2017 року № 01-03/30, однак отримала відмову в такому перерахунку, яку вважає неправомірною та такою, що порушує ст. ст. 37, 37-1 Закону України «Про державну службу», ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Постановою Камянка-Бузького районного суду Львівської області від 14 серпня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, позивачем - ОСОБА_1, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови було порушено норми матеріального та процесуального права.

Позивач, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги підтримала та просить таку задовольнити.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, а тому, суд, у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим здійснювати розгляд справи за їхньої відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Кам'янка-Бузькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області з 26 травня 2009 року та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

26 січня 2017 року управління Державної казначейської служби України у Кам'янка-Бузькому районі Львівської області видало довідку позивачу про те, що на посаді начальника управління у грудні 2015 році складовими заробітної плати були: посадовий оклад - 1723 грн., надбавка за ранг - 90 грн., надбавка за вислугу років - 730 грн., надбавка за високі досягнення у праці - 1022 грн., премія - 2153,35 грн. Також у даній довідці вказано про складові заробітної плати у травні 2016 році, і зазначено, що в цей місяць посадовий оклад становить 4824 грн., надбавка за ранг - 500 грн., надбавка за вислугу років - 50 відсотків від посадового окладу.

27 січня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою, в якій просила здійснити їй перерахунок пенсії з врахуванням посадового окладу, надбавки за ранг, надбавки за вислугу років та надбавки за високі досягнення у праці.

Рішенням Кам'янка-Бузького об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 02 лютого 2017 року № 496/04-44 позивачу було відмовлено у здійсненні перерахунку. Така відмова мотивована тим, що чинним законодавством не передбачено проведення перерахунку раніше призначеної пенсії державним службовцям.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, що була чинною на час призначення пенсії позивачу), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» передбачалось, що в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Зазначеною нормою ст.37-1 було визначено таку підставу (умову) для перерахунку раніше призначених пенсій як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Однак, в подальшому законодавство, яке регулює зазначені правовідносини, змінилось.

Законом України від 28.12.2014 №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі Закон - № 76-VIII), який набрав чинності 01.01.2015, ст.37-1 Закону України «Про державну службу» викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

Тобто, починаючи з 01.01.2015 змінилося правове регулювання перерахунку пенсій колишніх державних службовців. Така підстава (умова) для перерахунку раніше призначених пенсій, як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відсутня в ст.37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції Закону №76-VIII), а визначення умов перерахунку раніше призначених пенсій делеговано КМУ.

Колегія суддів наголошує, що Постанова № 292, на яку посилається позивач, відповідно до статей 51 і 52 Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» (далі Закон № 889-VIII), встановлює мінімальний розмір посадового окладу у державних органах, затверджує схему посадових окладів на посадах державної служби, розмір надбавок до посадових окладів за ранги державних службовців працюючим державним службовцям і не передбачає ані можливості, ані механізму перерахунку пенсій державного службовця у зв'язку із змінами розміру заробітної плати.

Постанова № 292 набрала чинності 01 травня 2016 року одночасно із Законом № 889-VIII.

Крім того, у відповідності до ст.90 Закону № 889-VIII, який діяв на момент звернення ОСОБА_1 до відповідача за перерахунком, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яким не передбачено перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючого державного службовця за відповідною посадою.

Отже, у період часу, з якого позивач просила здійснити перерахунок пенсії, такої підстави (умови) перерахунку раніше призначених пенсії як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям законодавством визначено не було.

Крім того, така відмова не призвела до зменшення розміру пенсії державного службовця, яку вона отримувала до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих нею прав та/або позбавленням її права на соціальний захист.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються і на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року.

Узагальнюючи викладене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про відсутність підстав для задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції визнає, що судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 158-160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Камянка-Бузького районного суду Львівської області від 14 серпня 2017 року в справі № 446/461/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у випадку коли, відповідно до частин 3 та 7 ст. 160 КАС України, складення ухвали в повному обсязі відкладено - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
І. О. Яворський

Повний текст судового рішення виготовлено 02 жовтня 2017 року.