Справа № 565/506/16-а
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Горегляд О.І.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"26" вересня 2017 р. Справа № 565/506/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Моніча Б.С.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні в м.Житомирі апеляційну скаргу Володимирецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області на постанову Кузнецовського міського суду Рівненської області від "03" жовтня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Володимирецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 03.10.2016 р. адміністративний позов ОСОБА_3 до Володимирецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (правонаступника управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області) про визнання неправомірними дій щодо відмови у відновленні пенсійних виплат та зобов'язання вчинити дії щодо відновлення виплати раніше призначеної пенсії задоволено повністю. Визнано неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області, правонаступником якого є Володимирецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області, у відновленні пенсійних виплат ОСОБА_3. Зобов'язано Володимирецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області (правонаступника управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області) відновити виплату ОСОБА_3 раніше призначеної пенсії, починаючи з 12.10.2015 р. Постанова суду в частині присудження ОСОБА_3 пенсійних виплат у межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Володимирецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області оскаржило, яке, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що з 06.12.1984 р. по даний час ОСОБА_3 працює в управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області на посаді начальника управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області, у період з 11.07.2013 р. до 04.08.2015 р. перебувала на виборній посаді заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради та належить до 7 (сьомого) рангу в межах ІV категорії посад посадової особи місцевого самоврядування. Зазначені обставини підтверджуються довідкою управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області про місце роботи і займану посаду №4 від 12.03.2016 р.

Із пенсійної справи ОСОБА_3 №122155 слідує, що на підставі протоколу №132 від 02.07.2004р. позивачці призначено пенсію за віком, як посадовій особі в органах місцевого самоврядування, починаючи з 16.06.2004 р., довічно. В подальшому розпорядженням відповідача №144257 від 12.08.2005 р. позивачці здійснено перерахунок пенсії із зміною умови призначення пенсії, а саме, як державному службовцю. Нарахування і виплата вказаного виду пенсії ОСОБА_3 здійснювалося відповідачем до 01.04.2015р. Дана обставина підтверджується матеріалами пенсійної справи позивачки №122155, зокрема: розпорядженням №144257 від 12.08.2005р., заявою ОСОБА_3 від 17.07.2007р., розпорядженням №144257 від 18.07.2007 р., розпорядженням №144257 від 13.08.2007 р., розпорядженням №144257 від 17.10.2007 р., розпорядженням №144257 від 23.01.2008 р., заявою позивачки від 14.03.2008 р., розпорядженням №144257 від 20.03.2008 р., розпорядженням №144257 від 28.04.2009 р., розпорядженням №144257 від 10.06.2009 р., розпорядженням №144257 від 29.10.2012 р., розпорядженням №2222222 від 04.12.2012 р., розпорядженням №122155 від 27.11.2013 р. та розпорядженням №122155 від 28.11.2013 р., а також довідкою управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області (правонаступником якого є Володимирецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області) №485 від 19.02.2016 р..

Матеріали адміністративної справи свідчать, що 23.02.2016 р. ОСОБА_3 звернулась до відповідача із заявою про поновлення їй виплати пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу», мотивуючи свої вимоги тим, що до 01.06.2015 р. закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, вказаний у п.5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VІІІ від 02.03.2015р. прийнятий не був.

Однак листом від 25.02.2016 р. №514/С-29 відповідач відмовив у поновленні виплати пенсії, покликаючись на зміни ч.7 ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VІІІ від 02 березня 2015 року, який набрав чинності з 01 квітня 2015 року, та Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №911-VІІІ від 24 грудня 2015 року, який набрав чинності з 01 січня 2016 року, а також на п.5 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо пенсійного забезпечення» №213-VІІІ від 02 березня 2015 року. При цьому відповідач зазначив, що з 01 червня 2015 року в порядку та на умовах, визначених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податковим і Митним кодексами України, Положенням про помічника-консультанта народного депутата України, не призначаються і не перераховуються. За таких обставин, управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області (правонаступником якого є Володимирецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області) у досліджуваному листі зазначило, що оскільки ОСОБА_3 продовжує працювати в органах місцевого самоврядування підстав для відновлення їй виплати пенсії - немає.

Вважаючи, що відповідач протиправно відмовив у відновленні пенсії, ОСОБА_3, 12.04.2017 року звернулася з позовом до суду.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким позов задоволено, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Пенсійне забезпечення громадян України, в тому числі порядок призначення та виплати пенсій, визначення розміру пенсії, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення", Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та іншими нормативно-правовим актами.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 р. внесено зміни до статті 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

З урахуванням внесених змін вказана стаття Закону передбачає, що тимчасово, у період з 01.04.2015 р. по 31.12.2015 р. у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України "Про статус народного депутата України"; "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

У відповідності до п. 2 Прикінцевих положень Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 р. порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Пунктом 5 розділу ІІІ "Прикінцеві положення Закону № 213 було передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 р. закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 р. скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний в пункті 5 розділу ІІІ "Прикінцеві положення" Закону №213 щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 01.06.2015 р. прийнятий не був, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України "Про державну службу" щодо пенсійного забезпечення і, відповідно, пенсії за цим Законом не призначаються.

Відтак, з урахуванням строків звернення до суду, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з 12.10.2015 р. позивач має право на відновлення виплати пенсії.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 24.12.2015р. №911, який набрав чинності з 01.01.2016р., ст.47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" викладено у новій редакції, зокрема передбачено, що тимчасово, у період з 01.01.2016р. по 31.12.2016р. особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених Законами України "Про статус народного депутата України"; "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Прикінцеві положення Закону № 911-VIII від 24.12.2015р. не містять посилань на підстави та обставини, які можуть впливати на відновлення виплати пенсії до 31.12.2016р..

Таким чином, законодавець з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року тимчасово обмежив виплату пенсії особам, які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів".

Зазначена обставина є підставою для тимчасового зупинення виплати пенсій з 01.01.2016 року і яка є іншою від тієї, яка мала місце у 2015 році.

Згідно до змін до ст.47 ч.1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" підставою для тимчасової невиплати пенсії є період роботи на посадах та на умовах передбачених серед іншого Законом України "Про державну службу".

Відповідно зі ст.13 Закону України "Про Конституційний Суд України" повноваження щодо прийняття рішення про конституційність законів та інших правових актів Верховної Ради України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, правових актів Верховної Ради Автономної Республіки Крим покладено на Конституційний Суд України.

На час прийняття рішення відповідачем та судом першої інстанції, норми Закону № 911-VIII від 24.12.2015р. "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" в частині викладення ст.47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 01.01.2016р. в новій редакції, не визнані неконституційними.

Оскільки вказані норми Закону були діючими, рішенням Конституційного суду України чи іншим законом скасовані не були, а отже підлягають обов'язковому застосуванню органами Пенсійного фонду України та всіма органами державної влади на території України.

Крім того, у рішенні від 26.12.2011 №20-рп/2011 Конституційний Суд України зазначив, що розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави.

Також, Конституційний Суд України у рішенні від 25.01.2012р. №3рп/2012 зробив висновок, що соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

У відповідності до ст.22 Загальної декларації прав людини розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави.

Так, у своєму рішенні по справі "Великода проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема через неможливість їх фінансового забезпечення, шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з ч.1 ст.17 Конституції України, є найважливішою функцією держави.

Зі змісту п.3 Прикінцевих положень Закону № 911-VIII від 24.12.2015р. "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" вбачається, що вказане обмеження у виплаті пенсії діє до завершення особливого періоду та після його закінчення, виплата пенсій таким особам буде здійснюватися згідно із законодавством.

Не зважаючи на те, що суд першої інстанції мотивуючи судове рішення в своїх доводах

не звернув уваги на дані обставини, колегія суддів наводячи інше обгрунтування погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивач має право на поновлення і виплату пенсії, але лише за 2015 рік, з дати визначеної судом, та не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Володимирецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області залишити без задоволення, постанову Кузнецовського міського суду Рівненської області від "03" жовтня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Б.С. Моніч

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 вул. Павла Бондаренко,46,м.Кузнецовськ,Рівненська область,34400

3- відповідачу/відповідачам: Володимирецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області вул.Соборна,28,смт.Володимирець,Рівненська область,34300

4- Володимирецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області - м.Вараш, м-араш, 25А, 34400 - ,