Справа № 463/4919/17
Суддя: Мармаш В. Я.
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 року Личаківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді - Мармаша В.Я.

при секретарі - Заставній С.Л.

за участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2 Нфіссі

перекладача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина ОСОБА_4 Марокко ОСОБА_2 Нфіссі про примусове видворення іноземця за межі території України та його затримання, з метою забезпечення примусового видворення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, просив суд постановити рішення про примусове видворення громадянина ОСОБА_4 Марокко ОСОБА_2 Нфіссі, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі території України і затримати останнього, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу фактичної передачі на територію України з 02.10.2017 року о 14:15 год.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач, вчинив незаконне, поза межами пунктів пропуску, перетинання державного кордону із України в ОСОБА_5 на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби Рава-Руська Львівського прикордонного загону, внаслідок чого 01.10.2017 р. був затриманий працівниками прикордонної варти ОСОБА_5, 02.10.2017 року переданий на територію України в порядку, передбаченому ст. ст. 3, 5 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством Про реадмісію осіб. За вчинення таких дій, 04.10.2017 р. Жовківським районним судом Львівської області відповідача було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. У відповідності до ч. 3 ст. 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію. 14.09.2017 року начальником Мостиського прикордонного загону відносно відповідача прийнято рішення про примусове повернення з України, яке відповідач виконати не в змозі, у зв'язку із нестачею коштів для легального повернення на територію ОСОБА_4 Марокко, зокрема придбання квитків, оплати інших пов'язаних з цим послуг. Родинні зв'язки у вищевказаного громадянина на території України відсутні. Україну він розглядає як транзитну країну для подальшого незаконного потрапляння до країн західної Європи, з метою пошуку кращих умов проживання.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з наведених вище мотивів, додатково пояснила, що у відповідача наявні документи які посвідчують його особу, однак його поведінка дозволяє зробити висновок, що останній в добровільному порядку не покине територію Україні не лише з тієї підстави, що у нього немає коштів на придбання проїзних документів, а ще й тому, що у нього є намір потрапити в країни Європейського союзу. З наведених вище підстав просить позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні обґрунтованість позову визнав повністю, пояснив, що незаконно перетнув державний кордон України та мав намір мігрувати в країни Європейського Союзу. Щодо видворення його за межі України не заперечив.

Заслухавши доводи представника позивача, пояснення відповідача, зясувавши дійсні обставини справи та дослідивши докази, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно ч. 4 ст. 50 КАС України, громадяни України, іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом субєкта владних повноважень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України.

Жовківським районним судом Львівської області 04.10.2017р. відповідача притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

За правилами ч. 1 ст. 30 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Як вбачається зі змісту пояснень відповідача, останній прибув на територію України з метою мігрувати в країни Європейського Союзу для пошуку кращих умов життя.

Представлені позивачем документи та пояснення відповідача свідчать про те, що реалізуючи свої права та свободи, відповідач міг встановленим порядком іммігрувати в Європейські країни, не завдавши шкоди національним інтересам України. Проте вибрав найбільш легкий та незаконний спосіб перетину кордону без належних на це документів.

Встановлені судом обставини, а саме відсутність у відповідача близьких родичів на території України, власного житла, постійного джерела існування, незаконний перетин ним державного кордону України в напрямку до країн Європейського Союзу свідчать про те, що останній порушив вимоги ст. ст. 4, 9, 16 згаданого вище Закону і відповідно до вимог ч. 1 ст. 30 цього ж Закону підлягає видворенню, оскільки є достатні та обґрунтовані підстави вважати, що останній ухилиться від самостійного та добровільного залишення території України, так як кошти на проїзд у нього відсутні, також і відсутні родинні звязки в Україні, і в подальшому, враховуючи його наміри потрапити до країн Європейського Союзу, може повторити спробу незаконного перетину державного кордону. Тому вимогу про видворення суд вважає обґрунтованою та приймає рішення про її задоволення.

Крім того, згідно розяснень Пленуму Вищого адміністративного суду України, висвітлених у п. 26 Постанови № 1 від 25.06.2009 р. «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту,

примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні», виходячи з положень частини четвертої ст. 30 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства та приписів ч. 2 ст. 183-5 КАС України, позовна заява з вимогою про затримання іноземця чи особи без громадянства може бути подана до суду лише з метою забезпечення можливості подальшого видворення, тобто рішення судом про таке видворення повинно бути прийнято до вирішення питання про затримання або якщо такі позовні вимоги заявлені в одній позовній заяві, то під час вирішення такої позовної заяви.

З огляду на викладене, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 30 Закону, обґрунтованою і такою, що підлягає до задоволення суд вважає також і вимогу про затримання відповідача, оскільки судом встановлено належні та дійсні підстави для видворення останнього за межі України.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, які відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, а позов таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 256 КАС України, постанова суду в частині затримання відповідача підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст. ст. 7-14, 50, 69-71, 86, 94, 159-163, 167, 183-5 КАС України, ст. ст. 4, 9, 16, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Примусово видворити громадянина ОСОБА_4 Марокко ОСОБА_2 Нфіссі (REDA NFISSI), ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України.

Затримати громадянина ОСОБА_4 Марокко ОСОБА_2 Нфіссі (REDA NFISSI), ІНФОРМАЦІЯ_1, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу фактичної передачі на територію України з 02.10.2017 року о 14:15 год.

Постанову в частині затримання громадянина ОСОБА_4 Марокко ОСОБА_2 Нфіссі (REDA NFISSI), звернути до негайного виконання.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст.183-5 КАС України.

Суддя: В.Я. Мармаш