Справа № 167/1126/17
Суддя: Сіліч І. І.
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 167/1126/17
Провадження №2-а/167/113/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2017 року Рожищенський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Сіліча І.І.,

при секретарі Ісаковій Н.Ю.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рожище справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови у справі про адміністративне порушення ДР № 009698 від 04.09.2017 року,

ВСТАНОВИВ:

06 вересня 2017 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови у справі про адміністративне порушення ДР № 009698 від 04.09.2017 року. В обґрунтування своїх вимог вказує, що 04 вересня 2017 року працівником поліції відносно нього було винесено постанову серії ДР № 009698 та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Відповідно до вказаної постанови правопорушення полягає в тому, що позивач 04.09.2017 року близько 10 год. керуючи автомобілем марки МАЗ-5549 д.н.з 7004 в м.Рожище по вул. Шевченка, не виконав вимоги дорожнього знаку 3.15 «Рух транспортних засобів вагою більше 10 т заборонено», чим порушив п.п.33 Правил дорожнього руху України. З винесенням даної постанови та накладенням штрафу не погоджується. Зазначив, що при складанні постанови інспектором було допущено ряд порушень, а саме: останній незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи; позбавив його можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП, відповідно до яких він мав право скористатися правовою домогою, заявляти клопотання, знайомитись з матеріалами справи, подавати докази, давати пояснення; не склав протокол про адміністративне правопорушення, в той час, коли він був не згідний з винесеною постановою; також порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме: проігнорував порядок встановлений ст.ст.278, 279 КУпАП. Крім того, не встановив належним та допустимим чином ваги автомобіля, яким він керував, не перевірив законність самого знаку 3.15 та його встановлення, так як даний знак встановлений на вулиці Шевченка в м.Рожище з грубим порушенням вимог підпункту 8.1. Національного стандарту України «Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування ДСТУ 4100-2002». Просить суд скасувати постанову серії ДР № 009698 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 04.09.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав та просить задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_2 в судовому засідані позовні вимоги позивача не визнав, в задоволенні позову просить відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Предметом оскарження є постанова серії ДР № 009698 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 04.09.2017 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 гривень (а.с.5).

За змістом даної постанови позивач 04.09.2017 року близько 10 год. керуючи автомобілем марки МАЗ-5549 д.н.з 7004 в м.Рожище по вул. Шевченка, не виконав вимоги дорожнього знаку 3.15 «Рух транспортних засобів вагою більше 10 т заборонено», чим порушив п.п.33 Правил дорожнього руху України.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до вимог ст.2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Перевіряючи правомірність дій та рішень поліцейського при притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності суд враховує наступне.

Відповідно до положень ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (частина 1 стаття 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до частини другої, третьої, четвертої та пятої статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, законодавство надає поліцейському право не складати протокол про адміністративне правопорушення у справах про порушення Правил дорожнього руху. Однак, у разі заперечень зі сторони особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, постає питання надання доказів на підтвердження правомірності притягнення особи до відповідальності.

В силу ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Поліцейський, діючи як субєкт владних повноважень, не забезпечив зібрання доказів у справі, не склав протокол та не зафіксував суть правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтям 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Крім того, встановлено з оскаржуваної постанови від 04.09.2017 року, що позивач ОСОБА_1 зазначив, що з постановою не згідний.

Під час винесення оскаржуваної постанови в порушення вимог ст.280 КУпАП не зясовані та не враховані обставини, що підлягають зясуванню, а саме: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані обставини не були спростовані відповідачем, суду не було представлено жодних доказів в підтвердження обставин, викладених у постанові в справі про адміністративне правопорушення.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може грунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо скасування даної постанови підлягають задоволенню, а постанова скасуванню.

На підставі ст.ст.122 ч.1, 251, 268, 278, 279, 280 КУпАП, Постанови Пленуму Верховного Суду від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті, керуючись ст.ст.10, 11, 71, 94, 158, 159, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови у справі про адміністративне порушення ДР № 009698 від 04.09.2017 року задовольнити.

Постанову ДР № 009698 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 04.09.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП - скасувати.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Рожищенський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя Рожищенського районного суду І.І.Сіліч