Справа № 803/847/17
Суддя: Яворський Іван Олександрович
Дата ухвалення: 2017-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/9249/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Яворського І.О.,

суддів: Кухтея Р.В., Носа С.П.

секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 26 липня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

У С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 в липні 2017 року звернулася в суд з позовом до Головного управління ДФС у Волинській області про скасування податкових повідомлень-рішень форми «Ф» від 29 травня 2017 року №5 та від 24 травня 2017 року №5.

В обґрунтування своїх вимог, позивач зазначає, що договір оренди землі станом на 01.01.2016 року припинив свою дію і будь-яких додаткових угод сторонами не укладалось, натомість на виконання рішення Володимир-Волинської міської ради від 09.09.2015 року №46/11 орендарям було поновлено договір оренди вищевказаної земельної ділянки шляхом укладення нового договору оренди та зобов'язано провести його державну реєстрацію, однак така реєстрація проведена не була, відповідно в 2016 та 2017 роках спірна земельна ділянка не перебувала і не перебуває в користуванні (оренді) орендарів по договору від 14.11.2012 року, в тому числі позивача.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 26 липня 2017 року в справі №803/847/17 в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану вище постанову суду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом норм матеріального права та неправильне встановлення обставин справи.

Сторони по справі в судове засідання не зявились, а тому згідно ч.1 ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін. При цьому колегія суддів виходить з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 14.11.2012 року між Володимир-Волинською міською радою (Орендодавець) та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 (Орендарі) укладено Договір оренди землі, відповідно до умов якого орендарі прийняли в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі промисловості, загальною площею 5140 м2, в тому числі: 4406 м.кв. - капітальна одноповерхова споруда, 705 м.кв. - під проїздами, проходами, площадками, 29 м.кв. - під спорудами; на земельній ділянці знаходяться об'єкти нерухомого майна, приміщення, які належать орендарям на праві власності.

Виконавчий комітет Володимир-Волинської міської ради листом №505/1.27/2-17 від 13.03.2017 року повідомив Володимир-Волинську ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області про несплату орендарями орендної плати за земельну ділянку, з 16.11.2014 року. Даний лист також містить дані, що рішенням сесії Володимир-Волинської міської ради від 09.09.2015 року №46/11 поновлено термін дії договору оренди даної земельної ділянки на п'ять років, в п'ятиденний термін після прийняття такого рішення проект договору оренди землі разом з витягом з рішення були передані в ЦНАП для подальшого підписання та державної реєстрації згідно ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України і 25.11.2015 року, відповідно до опису видачі документів №П 5252, проект договору в трьох примірниках був виданий землекористувачам, однак право оренди земельної ділянки в подальшому не зареєстровано.

Головним управлінням ДФС у Волинській області на підставі пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 та п.286.5 ст.286 Податкового кодексу України винесено податкові повідомлення-рішення: від 29.05.2017 року №5, яким визначено ОСОБА_1 суму грошового зобов'язання за платежем «Орендна плата з фізичних осіб» за 2014 рік в розмірі 315 грн.10коп. та за 2016 рік в розмірі 5 867грн.54коп, та від 24.05.2017 року №5 про визначення позивачу грошового зобов'язання за платежем «Орендна плата з фізичних осіб» за 2017 рік в розмірі 6 219грн.60коп.

Розрахунок грошових зобов'язань зроблено із врахуванням коефіцієнтів індексації та загальної кількості орендарів, тобто частка позивачки в розмірі орендної плати становить 1/5.

Відповідно до п.287.1 ст.287 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Відповідно до п.287.6 ст.287 ПК України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Таким чином, незалежно від оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки, фізична особа, яка є - власником будівлі, споруди (їх частини) з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно сплачує земельний податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини).

Судом встановлено, що позивач володіє 1/5 частиною майна на праві приватної власності, за адресою: вул. Зимнівська, 5А, м. Володимир-Волинський.

Таким чином, суд вважає, що юридичним фактом, з яким пов'язано виникнення в позивача обов'язку сплачувати земельний податок, є отримання у власність нерухомого майна (будівлі, споруди), а не державна реєстрація права користування земельною ділянкою, на якій розташовано таке майно.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в ухвалі від 07 липня 2015 року у справі № 826/12388/13-а, де зазначено, що незважаючи на те, що позивач не зареєстрував право власності чи користування земельною ділянкою під належними йому на праві власності нежитловими приміщеннями, виходячи із принципу пріоритетності норм Податкового кодексу України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у п.5.2 ст.5 цього Кодексу, обов'язок зі сплати земельного податку виник у нього з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Згідно ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене апеляційні вимоги є неаргументованими, а тому в їх задоволенні необхідно відмовити.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 26 липня 2017 року в справі №803/847/17 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі, відповідно до ч.3 ст. 160 КАС України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_5
судді ОСОБА_6
ОСОБА_7

Повний текст виготовлено 02.10.2017 року