Справа № 355/818/17
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 355/818/17 Головуючий у 1-й інстанції: Коваленко К.В. Суддя-доповідач: Пилипенко О.Є.
У Х В А Л А

Іменем України

03 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Кузьмишиної О.М. та Шелест С.Б.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області на постанову Баришівського районного суду Київської області від 24 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області про визнання дій протиправними, скасування постанови,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2017 року позивач - ОСОБА_2, звернувся до Баришівського районного суду Київської області з адміністративним позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області про визнання дій відповідача протиправними та скасування постанови.

Постановою Баришівського районного суду Київської області від 24 липня 2017 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального права.

У судове засідання не з'явилися особи, які беруть участь у справі, причини неявки суду невідомі, про розгляд справи були повідомлені належним чином. В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов'язкова. З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 197 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області залишити без задоволення, а постанову Баришівського районного суду Київської області від 24 липня 2017 року без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність накладеного ним стягнення, крім того, при винесені постанови від 03.04.2017 року №А-0304/4 про накладення на позивача адміністративного стягнення в сумі 6 800 грн. допущено ряд порушень його прав.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з наявних матеріалів справи, на підставі акту перевірки від 14.03.2017 року, припису про усунення порушень № С-1403/1, протоколу №3-Л-А-1403/1 та матеріалів фотофіксації, головним інспектором будівельного нагляду департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.ч.1, 5, 12 ст.96 КУаАП та накладено штраф в сумі 6 800 грн.

Позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за влаштування прибудови розміром в плані 1,5Х4,5 м.кв. та роботи з влаштування вигрібної (каналізаційної) ями колодязного типу, орієнтовно глибиною 1,5-1,8 метра з герметичним дном.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_2, останній 20.11.1992 року придбав будинок розташований в АДРЕСА_1 тоді ж позивач добудував вже по змонтованому раніше фундаменту веранду 4 м.кв., коридор 5,2м.кв., кухню 16,7 м.кв., котельню 7,1 м. кв. та терасу 6,7 м. кв., що відповідає площі 39,7 м.кв.

В характеристиці будинку на стор.4. технічного паспорту вказано, що здійснено прибудову (а) 14,1кв.м, прибудову (а2) 20,6 м.кв., веранду 5,0 м.кв., що відповідає площі 39,7 м.кв.

Крім того, в суді першої інстанції було надано копію проекту газифікації житлового будинку виготовленого в 2004 році, в плані якого відображена зазначена прибудова.

Таким чином, вказана прибудова збудована ще до 2004 року, крім того згідно, з «Інструкцією про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна» тераса не вважається самочинним будівництвом та відноситься до тимчасових будівель і внесення її в технічний паспорт є необов'язковим.

Що стосується влаштування вигрібної ями, то вона була побудована ще до придбання позивачем будинку, але в даний час знаходиться в неробочому стані.

Крім того, постанову Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 03.04.2017 року №А-0304/4 складено на підставі акту перевірки від 14.03.2017 року, припису про усунення порушень № С-1403, протоколу №3-Л-А-1403/1 та матеріалів фотофіксації, відповідач не надав суду доказів того, чи був позивач повідомлений, своєчасно та в законний спосіб про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, чи було забезпечено позивачу право на захист та оскарження оспорюваної постанови, чи отримав позивач постанову вчасно.

В постанові зазначено, що вона направлена позивачу листом №299, разом з тим, як вбачається з довідки, наданою позивачем, даний лист було повернуто за закінченням встановленого терміну зберігання.

Відповідно до п. 119 Правил надання послуг поштового зв'язку затверджених Постановою КМУ №270 від 05.03.2009 року не вручені одержувачам або відправникам поштові відправлення, поштові перекази зберігаються об'єктом поштового зв'язку протягом строку, визначеного цими Правилами. Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення вважаються такими, що не вручені, поштові перекази - не виплачені.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме : забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Як роз'яснив в своїй Постанові від 16.11.2916 року ВСУ «Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого статтею 60 ЦПК України, про обов'язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше».

Відповідачем не було надано суду жодного доказу про своєчасне повідомлення позивача про розгляд справи про вчинене правопорушення та жодного доказу належного вручення позивачу постанови.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що при винесені постанови від 03.04.2017 року №А-0304/4 про накладення на позивача адміністративного стягнення в сумі 6 800 грн. допущено ряд порушень прав позивача, а саме, йому не роз'яснені його права, не роз'яснено порядок та термін оскарження постанови, в матеріалах справи відсутні докази про ознайомлення позивача з постановою або відмітки про відмову позивача від ознайомлення з постановою та направлення постанови позивачу поштою.

Отже, посадова особа, яка складала дану постанову, грубо порушила права позивача.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. В зв'язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області залишити без задоволення, а постанову Баришівського районного суду Київської області від 24 липня 2017 року без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області - залишити без задоволення.

Постанову Баришівського районного суду Київської області від 24 липня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до вимог КАС України.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: О.М. Кузьмишина

С.Б. Шелест

Головуючий суддя Пилипенко О.Є.

Судді: Кузьмишина О.М.

Шелест С.Б.