Справа № 214/3860/17
Суддя: Попов В. В.
Дата ухвалення: 2017-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/3860/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 серпня 2017 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, інтереси яких представляє ОСОБА_4, до Криворізького центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання протиправними рішення та спонукання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі, інтереси яких представляє ОСОБА_4, звернулись до суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просять визнати протиправним рішення Криворізького центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області (далі - Відповідач), оформлене протоколом №2 від 03.03.2017 року щодо відмови у призначення пенсії за віком на пільгових умовах по списку №1 ОСОБА_2, визнати протиправним рішення Відповідача, оформлене протоколом №2 від 03.03.2017 року щодо відмови у призначення пенсії за віком ОСОБА_3, зобовязати Відповідача призначити та виплачувати ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах по списку №1 з врахуванням заробітної плати, стажу, у тому числі пільгового стажу, з 23.02.2017 року та зобовязати Відповідача призначити та виплачувати ОСОБА_3 пенсію за віком з урахуванням заробітної плати та стажу з 23.02.2017 року. В обгрунтування вимог зазначив, що позивачі є громадянами України, до листопада 1994 року проживали в Україні за адресою: АДРЕСА_1, однак надалі виїхали на постійне місце проживання до Ізраїлю, де перебувають на консульському обліку посольства України в державі Ізраїль. 23.02.2017 року вони, через свого представника, звернулись до Відповідача із заявами про призначення ОСОБА_2 пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1, а ОСОБА_3 пенсії за віком. Однак рішеннями Відповідача, оформленими протоколом №2 від 03.03.2017 року в призначенні їм пенсії було відмовлено на тій підставі, що вони проживають на території іншої держави Ізраїлю, а документів, які б засвідчили факт їх проживання на території України не надали, відтак у них відсутні підстави для звернення за призначенням пенсії, у звязку з чим вони вимушені були звернутись до суду.

Суд за результатами розгляду справи приходить до наступного висновку.

Як убачається з матеріалів справи, позивачі є громадянами України, які до листопада 1994 року проживали в Україні за адресою: АДРЕСА_1, однак надалі виїхали на постійне місце проживання до Ізраїлю, де перебувають на консульському обліку посольства України в державі Ізраїль.

23.02.2017 року позивачі, через свого представника, звернулись до Відповідача із заявами про призначення ОСОБА_2 пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1, а ОСОБА_3 пенсії за віком.

Так, на час звернення за призначенням пенсії вік ОСОБА_2 склав 66 років, страховий стаж 26 років 3 місяці 20 днів, з яких 24 роки 18 днів працював формувальником ливарного цеху та заливщиком рідкого чавуну ливарного цеху, що згідно зі списком №1 виробництв, цехів, професій і посад в гарячих цехах надає право на пенсію на пільгових умовах, вік ОСОБА_3 склав 63 роки, страховий стаж 22 роки 1 місяць 23 дні та відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» вони набули право на призначення пенсій.

03.03.2017 року рішеннями Відповідача, оформленими протоколом №2 від 03.03.2017 року, в призначенні позивачам пенсії було відмовлено на тій підставі, що вони проживають на території іншої держави Ізраїлю, а документів, які б засвідчили факт їх проживання на території України вони не надали, відтак у них відсутні підстави для звернення за призначенням пенсії.

Однак, стосовно громадян, які виїхали на постійне проживання за кордон, визначено особливий порядок призначення і виплати пенсій.

Згідно ст. 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України та складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, даного закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, заява про призначення пенсії непрацюючим громадянам і членам їх сімей подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до органу, що призначає пенсію, за місцем, проживання (реєстрації), або законним представником відповідно до законодавства за місцем проживання (реєстрації) заявника.

Пунктом 2.9 вказаного Порядку встановлено, що особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна предявити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

Відповідно до п. 30 Порядку документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, засвідчених у нотаріальному порядку або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про громадянство України» документами, що підтверджують громадянство України є: паспорт громадянина України, свідоцтво про належність до громадянства України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, тимчасове посвідчення громадянина України, проїзний документ дитини, дипломатичний паспорт, службовий паспорт, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідчення особи на повернення в Україну.

Згідно ч. 2 ст. Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Як встановлено ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Отже, зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку, що право громадянина на одержання та призначення йому пенсії не може пов'язуватись з такою умовою, як постійне проживання в Україні, так як відповідно до конституційних принципів України, право на пенсійне забезпечення гарантується незалежно від того де проживає така особа. В свою чергу, кожен громадянин України, включаючи пенсіонерів, має право на вибір свого місця проживання зі збереженням усіх конституційних прав.

Таким чином, зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку, що позивачі звернулись до Відповідача із заявою про призначення пенсії відповідно до встановленого порядку, а відтак позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 24, 152 Конституції України, ст. ст. 99, 100, 159-163, 167, 183-2 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, інтереси яких представляє ОСОБА_4, задовольнити.

Визнати протиправним рішення Криворізького центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, оформлене протоколом №2 від 03.03.2017 року, щодо відмови у призначення пенсії за віком на пільгових умовах по списку №1 ОСОБА_2.

Визнати протиправним рішення Криворізького центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, оформлене протоколом №2 від 03.03.2017 року, щодо відмови у призначення пенсії за віком ОСОБА_3.

Зобов'язати Криворізьке центральне обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області призначити та виплачувати ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах по списку №1 з врахуванням заробітної плати, стажу, у тому числі пільгового стажу, з 23.02.2017 року.

Зобов'язати Криворізьке центральне обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області призначити та виплачувати ОСОБА_3 пенсію за віком з урахуванням заробітної плати та стажу з 23.02.2017 року.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Постанова набирає законної сили у порядку, встановленому статтею 254 КАС України.

Суддя В.В. Попов.