Справа № 804/5088/17
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2017-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 вересня 2017 р.Справа №804/5088/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретарі судового засідання за участю представників:ОСОБА_2
позивача відповідача третьої особи 2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Державного підприємства «Дніпропетровський державний проектний інститут житлового та цивільного будівництва «Дніпроцивільпроект» до Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Лівобережна філія Державного підприємства «Дніпропетровський державний проектний інститут житлового та цивільного будівництва «Дніпроцивільпроект», Криворізька філія Державного підприємства «Дніпропетровський державний проектний інститут житлового та цивільного будівництва «Дніпроцивільпроект», Нікопольська філія Державного підприємства «Дніпропетровський державний проектний інститут житлового та цивільного будівництва «Дніпроцивільпроект», про визнання протиправними дій та скасування постанови, -
- визнати протиправними дії головного державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4;
- скасувати постанову про арешт коштів №46818552 від 28.07.2017 року головного державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2017 року адміністративний позов Державного підприємства «Дніпропетровський державний проектний інститут житлового та цивільного будівництва «Дніпроцивільпроект» залишено без руху та надано строк для усунення недоліків шляхом надання: виправленого адміністративного позову із викладенням змісту позовних вимог із зазначенням які саме дії відповідача оскаржуються, на захист прав від яких поданий цей адміністративний позов, та копій такого позову відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.
16 серпня 2017 року позивачем на виконання зазначеної вище ухвали суду надано адміністративний позов з уточненими позовними вимогами до Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області, в якому просить суд:
- визнати дії Головного державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 щодо винесення постанови про арешт коштів ДП «ДДПІ «Дніпроцивільпроект» №46818552 від 28.07.2017 року - протиправними;
- скасувати постанову про арешт коштів ДП «ДДПІ «Дніпроцивільпроект» №46818552 від 28.07.2017 року Головного державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4
Одночасно із первісним поданням позову заявлене клопотання про відстрочення сплати судового збору до винесення рішення по цій справі, яке було задоволено ухвалою суду від 19 серпня 2017 року.
В обґрунтування позову зазначено, що:
- філії є структурними відокремленими підрозділами, мають поточні рахунки у банках, самостійно здійснюють бухгалтерський облік фінансової діяльності філії та складають відокремлені баланси;
- у звязку з арештом відповідачем рахунків філії підприємства унеможливлює третіми особами сплачувати рахунки за електроенергію та водопостачання, виплачувати заробітну плату, а також сплачувати податки та обовязкові платежі до бюджетів всіх рівнів;
- арешт рахунків третіх осіб лишає підприємства здійснювати виплати зарплати, унеможливлює здійснення перерахування платежів утриманих із заробітної плати, зокрема платежів до Пенсійного фонду України внаслідок чого працівникам позивача не зараховується частину стажу через не сплату обовязкових платежів позивачем. Дане питання особливо важливе при прийнятті нового пенсійного законодавства та нарахування страхового пенсійного стажу;
- відповідачем не прийнято до уваги та не враховано наявність рахунків з захищеними видатками, у звязку з чим порушено норми чинного законодавства України, щодо певних обмежень у використанні коштів по зазначеним поточним рахункам та його спрямування виключно за цільовим призначенням, на яких акумулюються кошти на виплату заробітної плати, компенсацію за невикористану відпустку, компенсація на відрядження тощо.
Відповідачем надані суду письмові заперечення, в яких він просив відмовити в задоволенні позову, обґрунтовуючи тим, що:
- виконавець може звернути стягнення на кошти боржника юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи;
- філії Державного підприємства «Дніпропетровський державний проектний інститут житлового і цивільного будівництва «Дніпроцивільпроект» не є самостійними юридичними особами, а тому арешт на банківські рахунки накладений відповідно до чинного законодавства України;
- позивачем не доведено, що арештовані рахунки відносяться до рахунків зі спеціальним режимом використання;
- положеннями частини статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобовязані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках;
- оскаржувана постанова прийнята банками до виконання та спростовує твердження позивача, що арештовані рахунки відносяться до рахунків зі спеціальним режимом використання, оскільки банк має повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.
28 серпня 2017 року представником ОСОБА_6 філії «Державного підприємства Дніпропетровського державного проектного інституту житлового і цивільного будівництва «Дніпроцивільпроект» подано письмові пояснення, в яких зазначено, що:
- відповідачем порушено вимоги пункту 3 статті 52 Закону України «Про виконавче провадження», де вказано, що не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом;
- також порушено пункт 7 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», де зазначено, що виконавець, під час здійснення виконавчого провадження, має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках і спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом).
Представники сторін в судовому засіданні підтримали обрані правові позиції.
Представники третіх осіб позов підтримали у повному обсязі, надавши підтвердження характеру розрахунків за певними поточними рахунками у банках.
Судом відмовлено в задоволенні клопотання державного виконавця про залучення у якості третьої особи ТОВ «НВП «Залізничавтоматика», одного із стягувачів у зведеному виконавчому провадженні, та аналогічне клопотання вказаного підприємства, представник якого у судове засідання для підтримання клопотання не прибув (а.с.171, 224).
Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.
Вищезазначену постанову Шевченківським відділом державної виконавчої служби міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області направлено позивачу для виконання листом від 29.03.2017 року №0314/4885/5 (а.с. 96).
28 липня 2017 року постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_4, при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження №46998161 від 24.03.2015 року (а.с.94-95):
- накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках у межах суми звернення стягнення 5397681,05 грн., а саме:
--ОСОБА_6 філії Державного підприємства «Дніпропетровський державний проектний інститут житлового і цивільного будівництва «Дніпроцивільпроект»;
--Нікопольської філії Державного підприємства «Дніпропетровський державний проектний інститут житлового і цивільного будівництва «Дніпроцивільпроект»;
--Лівобережної філії Державного підприємства «Дніпропетровський державний проектний інститут житлового і цивільного будівництва «Дніпроцивільпроект»;
- накладено арешт на кошти в національній та іноземній валюті, на всі інші рахункові рахунки, що зареєстровані за боржником або будуть відкриті ним після винесення цієї постанови;
- заборонено боржнику відкривати нові рахунки та попереджено про його кримінальну відповідальність за умисне ухилення від виконання рішення.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить із наступного.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 року (далі Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (частина перша статті 5 Закону №1404-VIII).
Виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом та вказаним Законом.
Особливості звернення стягнення на кошти та майно боржника - юридичної особи, встановлені статтею 52 Закону №1404-VIII.
За загальним правилом, виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом.
Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача (частина 1 статті 52).
В судовому засіданні державний виконавець підтвердив відсутність інформації про всі поточні рахунки при винесенні оскаржуваної постанови.
Відповідно до частини 2 статтею 52 Закону №1404-VIII виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.
Таким чином, державний виконавець вправі накладати арешт на кошти, що знаходяться на рахунках філій юридичної особи, оскільки такі кошти належать саме юридичній особі, та рахунки відкрити філіям на підставі довіреностей від імені юридичної особи керівниками таких філій.
При цьому, суд зазначає, що певні умови положень про філію позивача не створюють правових наслідків, відповідно до яких філія прирівнюється до юридичної особи, що за доводами позивача нівелює дію частини 2 статті 52 Закону №1404-VIII, у зв'язку із чим доводи позивача про неможливість накладення арешту на кошти філій є помилковими.
Задовольняючи позов частково, суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 52 Закону №1404-VIII не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом.
Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов'язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.
Пунктом 7 частини 3 статті 18 Закону №1404-VIII встановлено право державного виконавця накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.
Відповідно до абзацу четвертого частини 2 статті 34 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» страхові кошти, зараховані на окремий поточний рахунок у банку або на окремий рахунок в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, можуть бути використані страхувальником виключно на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам. Страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону.
Надаючи оцінку правомірності винесення державним виконавцем постанови про арешт коштів на всіх рахунках філій позивача у межах суми стягнення, суд виходить із того, що вищенаведеними нормами встановлені обмеження, у зв'язку із існуванням яких не підлягають арешту окремі кошти на поточних рахунках в порядку, встановленому Законом №1404-VIII тобто шляхом винесення постанови про арешт коштів боржника.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що підприємство має рахунки, кошти на яких не можуть бути арештовані державним виконавцем.
Враховуючи, що оскаржувана постанова не містить перелік рахунків, на кошти яких накладено арешт, у суду фактично відсутня можливість скасувати оскаржувану постанову у частині, яка стосується рахунків із спеціальним використанням, оскільки судом фактично створюватиметься текст постанови державного виконавця про арешт коштів, що буде втручанням в дискреційні повноваження державного виконавця.
Надаючи оцінку доводам державного виконавця про те, що законом передбачено дії банку щодо повернення без виконання постанови про арешт коштів боржника, у зв'язку із чим постанова не підлягає скасуванню, суд вважає їх необґрунтованими, оскільки Законом №1404-VIII, зокрема, статтями 18 та 52, прямо передбачено відсутність підстав для накладення арешту постановою державного виконавця на кошти, що знаходяться на певних рахунках.
На думку суду, встановлення законодавцем порядку дій банку, якими запобігається настання негативних наслідків такої постанови, не робить постанову державного виконавця законною, та не виправдовує його рішення, а є лише направленим на забезпечення виконання механізму обігу коштів на певних рахунках.
Крім того, звернення боржника у виконавчому провадженні із скаргою або позовом на таку постанову державного виконавця є правом, а не обовязком боржника, отже, законодавець передбачив, що за відсутності такої скарги або позову, можливо невиконання банком постанови державного виконавця про арешт коштів у певній частині з огляду на відсутність підстав для відповідного арешту.
У зв'язку із цим, суд задовольняє позов у частині визнання протиправною та скасування постанови про арешт коштів боржника №46818552 від 28.07.2017 року у повному обсязі, відмовляючи у задоволенні позовних вимог про оскарження дій виконавця щодо її винесення, оскільки такі дії є невід'ємною складовою прийняття постанови та не підлягають окремому оскарження, фактично є неналежним способом захисту порушеного права.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із наступного.
Ухвалою суду у цій справі від 19.08.2017 року було відстрочено Державному підприємству «Дніпропетровський державний проектний інститут житлового та цивільного будівництва «Дніпроцивільпроект» сплату судового збору в розмірі 3200 грн. за подання до адміністративного суду цієї позовної заяви до ухвалення судового рішення в адміністративній справі (а.с.112-113).
На день винесення рішення доказів сплати судового збору не надано.
Відповідно до частини 2 статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо оплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.
Оскільки судом частково задоволені позовні вимоги, на користь позивача підлягають присудженню витрати у розмірі 1600 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, однак, за подання цього позову позивач має сплатити 3200 грн. до відповідного бюджету.
Таким чином, задля розподілу судових витрат, суду належить стягнути з позивача 3200 грн. належного до сплати судового збору, присудити на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 1600 грн., встановивши порядок виконання судового рішення у цій частині стягнення судового збору на користь позивача здійснити після находження від позивача суми судового збору за подання позову у цій справі у розмірі 3200 грн. до бюджету, оскільки тільки у такому порядку можливо здійснити розподіл судових витрат відповідно до встановленого порядку.
Керуючись статтями 17, 94, 88, 158-163, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Державного підприємства «Дніпропетровський державний проектний інститут житлового та цивільного будівництва «Дніпроцивільпроект» до Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Лівобережна філія Державного підприємства «Дніпропетровський державний проектний інститут житлового та цивільного будівництва «Дніпроцивільпроект», Криворізька філія Державного підприємства «Дніпропетровський державний проектний інститут житлового та цивільного будівництва «Дніпроцивільпроект», Нікопольська філія Державного підприємства «Дніпропетровський державний проектний інститут житлового та цивільного будівництва «Дніпроцивільпроект», про визнання протиправними дій та скасування постанови - задовольнити частково.
Визнати протиправною та скасувати постанову про арешт коштів боржника №46818552 від 28.07.2017 року, винесену головним державним виконавцем Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з Державного підприємства «Дніпропетровський державний проектний інститут житлового та цивільного будівництва «Дніпроцивільпроект» судовий збір у розмірі 3200 грн.
Присудити на користь Державного підприємства «Дніпропетровський державний проектний інститут житлового та цивільного будівництва «Дніпроцивільпроект» судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в розмірі 1600 грн., встановивши порядок виконання судового рішення у цій частині стягнення судового збору на користь позивача здійснити після находження від позивача суми судового збору за подання позову у цій справі у розмірі 3200 грн. до бюджету.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 12 вересня 2017 року.

Суддя ОСОБА_1