Справа № 826/10966/17
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2017-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Григоровича П.О., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України»

до

Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві

про

визнання протиправним та скасування постанови від 19.08.2017 ВП 38095514,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляді в Окружному адміністративному суді міста Києва перебуває позов ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі - позивач) до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві (далі - відповідач), про визнання незаконною та скасувати постанову відповідача від 19.08.2017 ВП№38095514 про арешт коштів боржника.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судові засідання не прибув. Про дату час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи. Ухвалами Суду від 05.09.2017 та від 15.09.2017 витребувано у відповідача матеріали зведеного виконавчого провадження №38095514, однак відповідачем вимог ухвал суду не виконано, з урахуванням чого справа вирішується на підставі наявних в ній доказів.

Оскільки відповідач не забезпечив явку представника в судове засідання, Суд вважає за можливе розглянути справи в порядку письмового провадження у відповідності до положень ч.6 ст.128 КАС України за відсутності необхідності заслуховувати свідків чи експертів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві перебуває зведене виконавче провадження № 38095514, до складу якого входять 104 виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих документів, виданих господарськими судами, судами загальною юрисдикції, а також постанов про стягнення з Позивача виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів.

19.08.17 державними виконавцем в межах зведеного виконавчого провадження № 38095514 винесено постанову про арешт коштів боржника, що містяться на рахунку № 260001066 в АБ «Укргазбанк» у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, що складає всього 7 017 828,98 грн.

В мотивувальній частині вказаної постанови державним виконавцем зазначено, що по вищезазначеним виконавчим документам винесено постанови про відкриття виконавчого провадження. Вимоги виконавчих документів не виконано, в зв'язку з чим виникла необхідність у застосуванні арешту коштів боржника.

Не погоджуючись з правомірністю постанови про арешт коштів боржника, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінивши за правилами ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.16 № 1404-VIII (надалі - Закон № 1404), який набрав чинності 05.10.2016.

Пунктами 6 та 7 Розділу XIII Закону № 1404 «Прикінцеві та перехідні положення» передбачено, що рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження. Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Відповідно до статті 1 Закону № 1404 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктами 3 і 8 частини першої статті 2 Закону № 1404 виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад законності та співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

Пунктом 1 частини другої статті 18 Закону № 1404 визначено, що виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Під час розгляду справи судом встановлено, що по виконавчим провадженням № 49437320; №50673453; №50248599; №48981084; №53846907 (порядкові номери виконавчих проваджень, перелік яких зазначено в оскаржуваній постанові - 43, 52, 59, 60 та 93) на загальну суму стягнення 281 803,50 грн, рішення господарських судів виконані Позивачем самостійно шляхом сплати коштів стягувачам, про що було ПАТ «НАК «Нафтогаз України» поінформувало державного виконавця заявами про закінчення вказаних виконавчих проваджень (у зв'язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом).

При цьому, по виконавчому провадженню ВП № 53846907 заборгованість у розмірі 92 242,15 грн була списана 15.08.17 з рахунку Позивача на підставі платіжної вимоги державного виконавця рід 30.07.17 № Дв/28.

Зазначені вище обставини підтверджуються належним чином завіреними копіями заяв про закінчення виконавчих проваджень № 49437320; №50673453; №50248599; №48981084; №53846907 з доданими до них платіжними дорученнями, що містять відмітку банку про їх проведення та копією платіжної вимоги №Дв/28, що містяться в додатку 1 до позову.

По виконавчим провадженням № 47316000; № 47215161; № 51655273; № 49848579; №53627321; № 53627282 (порядкові номери - 24, 26, 39, 41, 86, 89) рішення судів, на підставі яких були видані зазначені в оскаржуваній постанові виконавчі документи, скасовані, про що Позивачем було поінформовано державного виконавця шляхом подання заяв про закінчення вказаних виконавчих проваджень (у зв'язку із скасуванням рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ).

По виконавчим провадженням № 42137163; 44147133; 47315853; 52217049; 50890620; 51083656; 51625513 (відповідні порядкові номери - 2, 5, 27, 29, 56, 57, 62), рішення судів були фактично виконані Позивачем шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог на підставі заяв Стягувачів, про що Позивачем було поінформовано державного виконавця шляхом подання заяв про закінчення вказаних виконавчих проваджень (у зв'язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом).

Дані обставини підтверджуються належним чином завіреними копіями заяв позивача про закінчення виконавчих проваджень, заявами про зарахування зустрічних однорідних вимог, що містяться в додатку №4 до позову.

По виконавчим провадженням № 38185449; №43493924; №44090395; №44261816; №44493146; №44516142; №44567964; №46861021; №49966902; №50882895; №49651771; №50149035; №51579595; №52143453; №51579830; №52110779; №52141956; №52411911; №48405072; №49854961; №49908345; №49803428; №50573817; №48152619; №51009744; №51659438; №53290774 (порядкові номери - 1, 3, 4, 6, 8 - 10, 23, 30-32, 34-38, 40, 47-51, 53-55, 61, 64) рішення судів були фактично виконані шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог на підставі заяв Позивача, про що ним було поінформовано державного виконавця шляхом подання заяв про закінчення вказаних виконавчих проваджень (у зв'язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом).

Дані обставини підтверджують належним чином завіреними копіями заяв про закінчення виконавчого провадження та заявами про зарахування зустрічних однорідних вимог, що містяться в додатку №4 до позову.

Відповідно до ст. 601 Цивільного кодексу України, ст. ст. 202, 203 Господарського кодексу України, виконання зобов’язання припиняється, зокрема, зарахуванням зустрічних однорідних вимог. Припинення зобов’язання зарахуванням зустрічної однорідної вимоги допускається у формі односторонньої угоди, яка оформлюється заявою однієї зі сторін.

Державним виконавцем залишено поза увагою вказані докази виконання рішень судів і до Складу загальної суми стягнення згідно з оскаржуваною постановою безпідставно включено суму стягнення у розмірі 5 593 684,20 грн.

Відповідно до статті 56 Закону № 1404 арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Враховуючи безпідставне ігнорування державним виконавцем заяв Позивача про закінчення виконавчих проваджень у зв'язку з фактичним виконанням рішень судів, а також скасування в судовому порядку рішень, примусове виконання яких здійснюється в рамках зведеного виконавчого провадження, на загальну суму стягнення 5 592 912,34 грн., Суд приходить до висновку про неправомірність винесення державним виконавцем 19.08.17 постанови про арешт коштів боржника по зведеному виконавчому провадженню № 38095514 в межах суми стягнення 7 017 828,98 грн, адже дана сума фактично не відповідає розміру заборгованості Позивача за рішеннями судів.

Крім того, під час розгляду справи Судом встановлено, що до складу суми стягнення згідно з оскаржуваною постановою державним виконавцем включено вимоги із сплати виконавчого збору по виконавчим провадженням № 44824692; №44824809; №44193069; №44193125; №48312697; №48981084 (порядкові номери - 13, 15, 18, 20, 46, 60) на загальну суму 2 893,49 грн.

Пунктом 6 частини п'ятої статті 27 Закону № 1404 визначено, що виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Закон України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» від 03.11.16 № 1730-VIII набрав чинності 30.11.2016

Як зазначає позивач та не було спростовано відповідачем, вказані виконавчі провадження були відкриті державним виконавцем на підставі винесених державним виконавцем постанов про стягнення з Позивача виконавчого збору до 30.11.16.

Враховуючи положення пункту 6 частини п'ятої статті 27 Закону № 1404, зазначена заборгованість не підлягає стягненню, проте всупереч вказаним вимогам Закону, державним виконавцем до оскаржуваної постанови про арешт коштів включено вимоги на загальну суму 2 893,49 грн.

Також, згідно з оскаржуваною постановою, державним виконавцем до складу загальної суми стягнення включено 20 400,00 грн штрафів, які стягуються з Позивача на підставі постанов державного виконавця від 08.08.17, винесених в межах виконавчих проваджень № 46861104; №51818215; №53643845 (порядкові номери - 25, 33, 90), на підставі статті 63 Закону № 1404 - невиконання без поважних причин боржником рішення за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії.

Втім, в Додатку № 6 до позову містяться докази того, що Позивачем було поінформовано державного виконавця про виконання рішень судів за вказаними виконавчими провадженнями, яке (добровільне виконання) фактично відбулось до моменту винесення зазначених постанов про накладення штрафу.

Враховуючи вищевикладене, правові підстави для стягнення з Позивача штрафів у розмірі 20 400,00 грн. після фактичного виконання рішень судів, якими Позивача зобов'язано було вчинити певні дії, відсутні.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Окружним адміністративним судом міста Києва під час розгляду справи встановлено, що оскаржувана постанова про накладення арешту не відповідає вимогам ч.3 ст.2 КАС України, з урахуванням наведених вище фактичних обставин.

В порушення положень ст. 7, Глави 6, ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірності прийнятого ним спірного рішення з урахуванням всіх встановлених фактичних обставин та вимог законодавства.

Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне здійснити захист прав та інтересів позивача шляхом визнання протиправною та скасування постанови Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 19.08.2017 ВП№38095514 про арешт коштів боржника.

Керуючись статтями 2-7, 69-71, 94, 160-163, 181, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 19.08.2017 ВП№38095514 про арешт коштів боржника

3. Стягнути судові витрати в сумі 105 267 (сто п’ять тисяч двісті шістдесят сім) грн 43 коп. на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України» (код ЄДРПОУ 20077720) шляхом їх безспірного списання з рахунків Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, за рахунок бюджетних асигнувань.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя П.О. Григорович