Справа № 824/386/17-а
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/386/17-а

Головуючий у 1-й інстанції: Левицький В.К.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

26 вересня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Смілянця Е. С.

секретар судового засідання: Гіюк Д.М.

за участі:

представника третьої особи: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Гіпербуд" на ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 20 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_3, третя особа - обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний комплекс "Проспект" до Міністерства юстиції України, комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України, третя особа - товариство обмеженою відповідальністю "Гіпербуд" про визнання незаконним та скасування наказу та висновку,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду із позовом до Міністерства юстиції України, комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України, третя особа - товариство обмеженою відповідальністю "Гіпербуд" про визнання незаконним та скасування наказу Міністерства юстиції України № 1871/5 від 13.06.2017 р. Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обмежень та висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України від 13.06.2017 р. за результатами розгляду скарг ТОВ Гіпербуд від 01.03.2017 р.

Позивач також подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій вона просить: вжити заходів щодо зупинення дії наказу Міністерства юстиції України №1871/5 від 13.06.2017 р. "Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, в частині блокування доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватного нотаріуса ОСОБА_3 строком на три місяці"; заборонити державному підприємству Національні інформаційні системи вчиняти дії щодо тимчасового блокування доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватному нотаріусу Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_3 на підставі наказу Міністерства юстиції України №1871/5 від 13.06.2017 р. Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень до розгляду справи по суті та набрання рішення суду законної сили.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 20 червня 2017 року задоволено вказану заяву про забезпечення позову шляхом: зупинення дії наказу Міністерства юстиції України №1871/5 від 13.06.2017 р. Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, в частині блокування доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_3 строком на три місяці; зобов'язання державне підприємство Національні інформаційні системи Міністерства юстиції України відновити приватному нотаріусу Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_3 доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, третя особа товариство обмеженою відповідальністю "Гіпербуд" подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 20 червня 2017 року скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні вказаної заяви про забезпечення позову.

Представник третьої особи ТОВ "Гіпербуд" в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, просив вимоги, що в ній викладені, задовольнити.

Решта осіб, які беруть участь в справі повноважних представників не направили, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Згідно із ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Керуючись положеннями даної норми та враховуючи відсутність заперечень представника третьої особи ТОВ "Гіпербуд", колегія суддів вирішила провести розгляд справи за даної явки сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника третьої особи ТОВ "Гіпербуд", перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Задовольняючи заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що у звязку із тимчасовим блокуванням позивачці доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вона позбавлена права здійснювати власну професійну діяльність, вчиняти відповідні нотаріальні дії з нерухомим майном, що фактично позбавляє її права на працю. Тобто, наведені фактичні обставини свідчать про те, що дійсно на даний час існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивачці.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення заяви позивачки про забезпечення адміністративного позову в частині зупинення дії пункту 7 наказу Міністерства юстиції України від №1871/5 від 13.06.2017 р. Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким тимчасово заблоковано доступ приватному нотаріусу Чернівецькому міського нотаріального округу ОСОБА_4 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на три місяці, то у державного підприємства Національні інформаційні системи відсутні підстави для блокування позивачці доступу до вказаного реєстру. Тому суд заборонив державному підприємству Національні інформаційні системи вчиняти дії щодо тимчасового блокування приватному нотаріусу Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_3 доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі наказу Міністерства юстиції України №1871/5 від 13.06.2017 р. Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Колегія суддів не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує викладене нижче.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Ухвала негайно надсилається до суб'єкта владних повноважень, що прийняв рішення, та є обов'язковою для виконання.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності та обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Також суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» від 06 березня 2008 року № 2.

Водночас, будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об'єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Колегія суддів також не встановила наявності очевидних ознак протиправності рішення суб'єкта владних повноважень, як підстави для забезпечення адміністративного позову та зазначає, що наявність чи відсутність протиправності рішення суб'єкта владних повноважень є предметом даного спору та підлягає дослідженню під час розгляду справи по суті.

Крім того, відсутні об'єктивні докази, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, неможливості захисту цих прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів.

При цьому, в якості підстави для забезпечення адміністративного позову позивач та суд першої інстанції вказують, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, адже у звязку із тимчасовим блокуванням позивачці доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вона позбавлена права здійснювати власну професійну діяльність, вчиняти відповідні нотаріальні дії з нерухомим майном, що фактично позбавляє її права на працю.

Однак, дії, пов'язані з Державним реєстром речових прав на нерухоме майно не єдиний вид нотаріальної діяльності, відповідно, позивач має право вчиняти інші нотаріальні дії.

Колегія суддів також зауважує, що оспорюваним наказом №1871 від 13.06.2017р. обмежено доступ позивачу до Державного реєстру прав як спосіб відповідальності нотаріуса, як державного реєстратора за вчинення останнім незаконних реєстраційних дій та як спосіб унеможливити доступ нотаріусу вчиняти такі дії в подальшому.

Таким чином, спосіб забезпечення позову є не співрозмірним із наслідками, які настануть у випадку зупинення дії спірного наказу і отримання позивачем доступу до Державного Реєстру речових прав. Адже, за умови, що позивач вже вчинила незаконно державну реєстрації права власності на ряд обєктів нерухомого майна, зупинивши дію наказу та отримавши доступ до Реєстру, у позивача є можливість внести зміни у відповідні розділи Реєстру.

Більш того, вжиття заходів забезпечення позову у тому вигляді які зазначені в спірній ухвалі суду свідчать про передчасне вирішення судом першої інстанції позовних вимог.

При цьому, у випадку задоволення позову позивачеві не доведеться докладати значних додаткових зусиль для поновлення своїх прав, оскільки позивачу буде наданий доступ до Реєстру і позивач зможе безперешкодно вчиняти дій з ним.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем не було наведено достатньо обґрунтованих доводів та доказів, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди його правам, свободам та інтересам, а отже, позивачем не доведено наявність підстав для вжиття судом заходів забезпечення адміністративного позову, відповідно до ст. 117 КАС України.

У відповідності із ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду і постановити нову ухвалу.

Згідно пп. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, що призвело до неправильного вирішення заяви про вжиття заходів забезпечення позову, ухвалу суду першої інстанції належить скасувати і прийняти нову, якою в задоволенні заяви відмовити.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 199, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Гіпербуд" задовольнити.

Ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 20 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_3, третя особа - обслуговуючий кооператив Житлово-будівельний кооператив "Проспект" до Міністерства юстиції України, Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю "Гіпербуд" про визнання незаконним та скасування наказу та висновку скасувати.

Постановити нову ухвалу.

У задоволенні заяви приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_3 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Ухвала суду складена в повному обсязі 03 жовтня 2017 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6