Справа № 344/9745/17
Суддя: Татарінова О. А.
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/9745/17
Провадження № 2-а/344/1036/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Татарінової О.А.,

секретаря Бухвак І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в м. Івано-Франківську про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в м. Івано-Франківську про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити дії. Мотивував тим, що згідно протоколу 1064 від 23.03.2011 року йому призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 17.02.2011 року, виходячи із загального стажу роботи 38 років 1 місяць 19 днів та спеціального (пільгового стажу 14 років 0 місяців 29 днів. З дня призначення пільгової пенсії позивач продовжував працювати та відповідно і продовжував сплачувати страхові внески (а з 01.01.2011 року єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування) до ПФУ. 16.02.2016 року позивачу виповнилось 60 років і в нього виникло право на призначення пенсії за віком на загальних підставах відповідно до норм Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», тобто він набув право вибору пенсії (за віком на пільгових умовах за Списком № 2 та за віком на загальних підставах). 09.06.2017 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком за нормами Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та застосуванням нового показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в національній економіці України по документах, які знаходяться в пенсійній справі, а також додатковий набутий страховий стаж та заробіток по даних персоніфікованого обліку застрахованих осіб. Відповідач своїм листом від 16.06.2017 року безпідставно відмовив позивачу у задоволенні заяви, чим порушив його законне право.

Зазначає, що станом на день звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 (02.02.2011 року) позивачу виповнилось 55 років, а тому пенсія за віком на загальних підставах відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не могла бути призначена за будь-яких умов. Стаття 2 пункт «б» 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачає такий вид пенсії, як пенсія за віком на пільгових умовах за Списком № 2. Тому вважає що дії відповідача щодо відмови в призначенні йому пенсії за віком відповідно до вищезгаданого закону протиправні, оскільки в даному випадку має місце призначення позивачу іншої пенсії за іншим законом та іншими умовами. ОСОБА_1 вважає, що має право на призначення пенсії за віком на загальних підставах відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням нового, усередненого показника заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в Україні за 2014-2016 роки, що складає 3764,57грн. Тому просив суд визнати протиправними дії ОСОБА_2 ПФУ в м. Івано-Франківську щодо відмови йому у призначенні пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням нового показника середньої заробітної плати в Україні, зобовязати відповідача з 09.06.2017 року призначити йому пенсію за віком з більш раннього віку, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, та стягнути з відповідача понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 640грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали з мотивів, викладених у позовній заяві, просили позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в м. Івано-Франківську ОСОБА_4 в судовому засіданні позов заперечила, посилаючись на письмове заперечення (а.с.25-27), пояснила, що позивач скористався своїм правом на призначення пенсії за віком у 2011 році, а такого поняття як перепризначення пенсії немає. Просила в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публiчно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин,що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія). Відсутність хоча б однієї з наведених вище ознак є підставою для задоволення адміністративного позову.

Під час вирішення справи суд, у відповідності до ст. 8 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії та ст. 8 КАС України керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Позивач ОСОБА_1 народився 16 лютого 1956 року.

Згідно протоколу 1064 від 23.03.2011 року ОСОБА_2 пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську ОСОБА_1 була призначена пенсія за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту «б» ст.13 Закону №1788-ХІІ, виходячи із загального стажу роботи 38 років 1 місяць 19 днів та спеціального (пільгового) стажу 14 років 0 місяців 29 днів, з 17.02.2011 року. При цьому в протоколі зазначено, що пенсія призначена згідно з Законом України, однак посилання на назву Закону та статті зазначеного Закону у протоколі відсутні (а.с.11,12).

Суд вважає, що твердження представника відповідача про те, що позивач отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» є хибним, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсією є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в редакції, чинній на час призначення позивачеві пенсії, за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника. Пенсія за віком на пільгових умовах за Списком № 2 зазначеним Законом не передбачена.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Станом на день призначення пенсії (17.02.2011 року) позивачеві виповнилось повних 55 років, а тому пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не могла бути призначена за будь яких умов.

Разом з тим ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачає такий вид пенсії, як пенсія за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Відтак суд вважає, що твердження позивача про те, що йому була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», представником відповідача не спростоване.

09.06.2017 року у зв'язку з досягненням пенсійного віку позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (а.с.17).

ОСОБА_2 пенсійного Фонду України в м. Івано-Франківську листом № 1776/03 від 16.06.2017 року письмово повідомив ОСОБА_1 про те, що йому у 2011 році вже призначено пенсію за віком на пільгових умовах (із зменшенням пенсійного віку) за Списком № 2 у відповідності до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» згідно норм Закону України «Про пенсійне забезпечення». 01.03.2017 року проведено перерахунок пенсії по стажу (згідно заяви від 14.03.2017 року) загальний стаж склав 43 роки 2 місяці 12 днів (- з них по Списку № 2 14 років 0 місяців 29 днів). Коефіцієнт страхового стажу склав 0,58275. Індивідуальний коефіцієнт заробітку для обчислення 2,25411. Розмір пенсії склав 2980,15грн. Пільгова пенсія за віком призначена та виплачується згідно чинного законодавства і підстав щодо повторного призначення пенсії за віком немає (а.с.18,19).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно з ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожен місяць ( Кз1+Кз2+Кз3+…+Кз п); К страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Частиною 3 статті 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на іншій в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої, заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Водночас, ОСОБА_1 було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» , який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» останній звернувся вперше.

Крім того, після призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 позивач продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування (а.с.13-14).

Таким чином, особам, які звернулися за призначенням пенсій в 2017 році, пенсії повинні призначатися із застосуванням усередненого показника заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в Україні за 2014-2016 роки.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а ч.2 ст.71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень і про скасування рішення, зобов'язання відповідача вчинити певні дії, іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Розподіл судових витрат вирішити у відповідності до ст. 94 КАС України, а тому необхідно стягнути судові витрати, які складаються із судового збору з відповідача на користь позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 26, 40, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 159-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в м. Івано-Франківську про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в м. Івано-Франківську щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням нового показника середньої заробітної плати в Україні.

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в м. Івано-Франківську з 09 червня 2017 року призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з більш раннього віку, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Стягнути з ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в м. Івано-Франківську за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається через Івано-Франківський міський суд протягом 10 днів з дня її проголошення, а у разі прийняття постанови в письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.А. Татарінова