Справа № 812/1301/17
Суддя: Т.І. Чернявська
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 жовтня 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1301/17

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Чернявська Т.І., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Луганській області до комунального підприємства «Первомайськтеплокомуненерго» Первомайської міської ради про стягнення коштів за податковим боргом з податку на додану вартість у розмірі 2153417,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі № 812/1301/17 за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Луганській області (далі позивач, ГУ ДФС у Луганській області) до комунального підприємства «Первомайськтеплокомуненерго» Первомайської міської ради (далі відповідач, КП «Первомайськтеплокомуненерго»), в якому позивач просить стягнути кошти з рахунків комунального підприємства «Первомайськтеплокомуненерго» Первомайської міської ради на погашення податкового боргу з податку на додану вартість у розмірі 2153417,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем у строки, визначені Податковим кодексом України, всупереч вимог пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України не сплачено суму податкового зобовязання з податку на додану вартість, зазначену у поданій ним податковій звітності.

Відповідно до підпункту 6.2.3 пункту 6.2 статті 6 Закону України Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами посадовій особі відповідача під підпис вручено першу податкову вимогу від 20.11.2007 № 1/103 та другу податкову вимогу від 28.12.2007 № 2/115.

На підставі вищевикладеного позивач просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

У судове засідання позивач не прибув, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином (арк. спр. 70), 03.10.2017 надав до суду клопотання про розгляд адміністративної справи в порядку письмового провадження (арк. спр. 73).

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином (арк. спр. 69), у заяві від 03.10.2017 б/н, яка надійшла на офіційну електронну адресу суду, позов визнав та просив розглянути справу за його відсутності (арк. спр. 71).

Згідно з частиною четвертою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до частини шостої статті 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи вищезазначені положення статті 128 КАС України, суд розглядає дану справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 69-72 КАС України, судом встановлено таке.

Комунальне підприємство «Первомайськтеплокомуненерго» Первомайської міської ради (ідентифікаційний код 32082152) зареєстроване юридичною особою, знаходиться у місті Золоте Попаснянського району Луганської області та перебуває на обліку в Первомайській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Луганській області (Попаснянському відділенні) як платник податків, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 20.09.2017 № НОМЕР_1 (арк. спр. 63-66).

На виконання вимог пункту 54.1 статті 54 та пункту 203.1 статті 203 Податкового кодексу України відповідачем до Первомайської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області (Попаснянського відділення) подано таку податкову звітність з податку на додану вартість, у якій визначено до сплати суму податкового зобовязання, а саме:

- податкову декларацію від 20.08.2015 № НОМЕР_2 за липень 2015 року на суму 30618,00 грн (по строку сплати до 30.08.2015) (арк. спр. 19-21);

- податкову декларацію від 18.09.2015 № НОМЕР_3 за серпень 2015 року на суму 21103,00 грн (по строку сплати до 30.09.2015) (арк. спр. 22-24);

- податкову декларацію від 13.10.2015 № НОМЕР_4 за вересень 2015 року на суму 20505, 00 грн (по строку сплати до 30.10.2015) (арк. спр. 25-27);

- податкову декларацію від 19.11.2015 № НОМЕР_5 за жовтень 2015 року на суму 35146,00 грн (по строку сплати до 30.11.2015) (арк. спр. 28-30);

- податкову декларацію від 17.12.2015 № НОМЕР_6 за листопад 2015 року на суму 60083,00 грн (по строку сплати до 30.12.2015) (арк. спр. 31-33);

- податкову декларацію від 19.01.2016 № НОМЕР_7 за грудень 2015 року на суму 148335,00 грн (по строку сплати до 30.01.2016) (арк. спр. 34-36);

- податкову декларацію від 21.02.2016 № НОМЕР_8 за січень 2016 року на суму 105553,00 грн (по строку сплати до 01.03.2016) (арк. спр. 37);

- податкову декларацію від 20.03.2016 № НОМЕР_9 за лютий 2016 року на суму 139048,00 грн (по строку сплати до 30.03.2016) (арк. спр. 38);

- податкову декларацію від 20.04.2016 № НОМЕР_10 за березень 2016 року на суму 89369,00 грн (по строку сплати до 30.04.2016) (арк. спр. 39-40);

- податкову декларацію від 19.05.2016 № НОМЕР_11 за квітень 2016 року на суму 113727,00 грн (по строку сплати до 30.05.2016) (арк. спр. 41);

- податкову декларацію від 13.06.2016 № НОМЕР_12 за травень 2016 року на суму 73608,00 грн (по строку сплати до 30.06.2016) (арк. спр. 42-43);

- податкову декларацію від 20.07.2016 № НОМЕР_13 за червень 2016 року на суму 38696,00 грн (по строку сплати до 30.07.2016) (арк. спр. 44-45);

- податкову декларацію від 22.08.2016 № НОМЕР_14 за липень 2016 року на суму 34503,00 грн (по строку сплати до 30.08.2016) (арк. спр. 46-47);

- податкову декларацію від 18.09.2016 № НОМЕР_15 за серпень 2016 року на суму 34356,00 грн (по строку сплати до 30.09.2016) (арк. спр. 48);

- податкову декларацію від 19.10.2016 № НОМЕР_16 за вересень 2016 року на суму 19319,00 грн (по строку сплати до 30.10.2016) (арк. спр. 49);

- податкову декларацію від 21.11.2016 № НОМЕР_17 за жовтень 2016 року на суму 25608,00 грн (по строку сплати до 30.11.2016) (арк. спр. 50);

- податкову декларацію від 17.12.2016 № НОМЕР_18 за листопад 2016 року на суму 107204,00 грн (по строку сплати до 30.12.2016) (арк. спр. 51);

- податкову декларацію від 17.01.2017 № НОМЕР_19 за грудень 2016 року на суму 246024,00 грн (по строку сплати до 30.01.2017) (арк. спр. 52);

- податкову декларацію від 19.02.2017 № НОМЕР_20 за січень 2017 року на суму 160020,00 грн (по строку сплати до 02.03.2017) (арк. спр. 53);

- податкову декларацію від 20.03.2017 № НОМЕР_21 за лютий 2017 року на суму 210079,00 грн (по строку сплати до 30.03.2017) (арк. спр. 54-55);

- податкову декларацію від 20.04.2017 № НОМЕР_22 за березень 2017 року на суму 202839,00 грн (по строку сплати до 30.04.2017) (арк. спр. 56);

- податкову декларацію від 22.05.2017 № НОМЕР_23 за квітень 2017 року на суму 237674,00 грн (по строку сплати до 30.05.2017) (арк. спр. 57).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, суд виходить з такого.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до статті 14 Податкового кодексу України:

грошове зобовязання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобовязання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у звязку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.39 пункту 14.1);

податкове зобовязання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту 14.1);

штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у звязку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.265 пункту 14.1);

пеня - пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобовязань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки (підпункт 14.1.162 пункту 14.1);

податковий борг - сума узгодженого грошового зобовязання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (підпункт 14.1.175 пункту 14.1).

Згідно із пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює:

- календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця (підпункт 49.18.1 пункту 49.18);

- календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя) (підпункт 49.18.2 пункту 49.18);

- календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року (підпункт 49.18.3, пункту 49.18);

- календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу (підпункт 49.18.4 пункту 49.18);

- календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб підприємців - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року (підпункт 49.18.5, пункту 49.18).

Згідно із пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Порядок надання податкової декларації та строки розрахунків з бюджетом по податку на додану вартість врегульовані статтею 203 Податкового кодексу України:

- податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця (пункт 203.1 статті 203 Податкового кодексу України).

- сума податкового зобовязання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації (пункт 203.2 статті 203 Податкового кодексу України).

В порушення вимог пункту 57.1 статті 57 та пункту 203.2 статті 203 Податкового кодексу України комунальне підприємство «Первомайськтеплокомуненерго» Первомайської міської ради протягом 10 календарних днів з дня граничного строку подання податкової декларації з податку на додану вартість (до 30 числа місяця, наступного за звітним) за період липень-грудень 2015 року, січень-грудень 2016 року, січень-квітень 2017 року, самостійно суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість, зазначену у податкових деклараціях, не сплатило, внаслідок чого за платником податків утворився податковий борг в загальній сумі 2153417,00 грн.

Наявність у відповідача податкового боргу з податку на додану вартість станом на час розгляду даної адміністративної справи підтверджена розрахунком недоїмки з податку на додану вартість (арк. спр. 16) та інтегрованою карткою платника податків з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) за 2015-2017 роки (арк. спр. 74-88).

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України регламентовано, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, провадиться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги та здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (пункти 95.2 та 95.3 статті 95 Податкового кодексу України).

До набрання чинності Податковим кодексом України спеціальним законом з питань оподаткування, який установлював порядок погашення зобовязань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обовязкових платежів), включаючи збір на обовязкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообовязкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначав процедуру оскарження дій органів стягнення, був Закон України від 21 грудня 2000 року № 2181-III Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами (далі Закон № 2181).

Відповідно до абзацу 1 підпункту 6.2.1 пункту 6.2 статті 6 Закону № 2181 (який був чинним до 01 січня 2011 року) у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобовязання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

Податкові вимоги також надсилаються платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суму податкових зобовязань у встановлені законом строки, без попереднього направлення (вручення) податкового повідомлення (абзац 2 підпункту 6.2.2 пункту 6.2 статті 6 Закону № 2181.

Згідно з підпунктом 6.2.3 пункту 6.2 статті 6 Закону № 2181 податкові вимоги надсилаються:

а) перша податкова вимога - не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання. Перша податкова вимога містить повідомлення про факт узгодження податкового зобов'язання та виникнення права податкової застави на активи платника податків, обов'язок погасити суму податкового боргу та можливі наслідки непогашення його у строк;

б) друга податкова вимога - не раніше тридцятого календарного дня від дня направлення (вручення) першої податкової вимоги, у разі непогашення платником податків суми податкового боргу у встановлені строки. Друга податкова вимога додатково до відомостей, викладених у першій податковій вимозі, може містити повідомлення про дату та час проведення опису активів платника податків, що перебувають у податковій заставі, а також про дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Податкова вимога вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщо її передано посадовій особі такої юридичної особи під розписки або надіслано листом з повідомленням про вручення (абзац 1 підпункту 6.2.4 пункту 6.2 статті 6 Закону № 2181).

На виконання вимог підпункту 6.2.3 пункту 6.2 статті 6 Закону № 2181 державною податковою інспекцією в м. Первомайську Луганської області посадовій особі комунального підприємства «Первомайськтеплокомуненерго» Первомайської міської ради під підпис вручено першу податкову вимогу від 20 листопада 2007 року № 1/103 та другу податкову вимогу від 28 грудня 2007 року № 2/115 (арк. спр. 17, 18).

Оскільки перша податкова вимога від 20 листопада 2007 року № 1/103 та друга податкова вимога від 28 грудня 2007 року № 2/115 є чинними (доказів про скасування або відкликання податкових вимог суду не надано), суд прийшов до висновку, що контролюючим органом при зверненні до адміністративного суду з позовом про стягнення коштів за податковим боргом дотримані вимоги пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючи органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно із пунктом 41.1 статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється (пункт 41.2 статті 41 Податкового кодексу України).

Згідно з підпунктом 19-1.1.22 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів.

З вищевикладеного слідує, що контролюючим органом, уповноваженим здійснювати стягнення, є органи ДФС України обласного рівня, зокрема, Головне управління ДФС у Луганській області.

Головне управління ДФС у Луганській області (ідентифікаційний код 39591445) є органом державної влади та зареєстровано юридичною особою, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 03 жовтня 2017 року за № НОМЕР_24 (арк. спр. 90-91).

Згідно з Положенням про Головне управління ДФС у Луганській області, затвердженим наказом Державної фіскальної служби України від 31.07.2017 № 503, Головне управління ДФС у Луганській області є територіальним органом Державної фіскальної служби України, який підпорядковується Державній фіскальній службі України. Головне управління ДФС у Луганській області є органом доходів і зборів. Основними завданнями Головного управління ДФС у Луганській області є забезпечення реалізації державної податкової політики та політики у сфері державної митної справи, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного (при виконанні повноважень з контрольно-перевірочної, оперативно-розшукової роботи, досудового розслідування, перевірок фінансових операцій, які можуть бути повязані з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом) законодавства, здійснення в межах повноважень, передбачених законом, контролю за надходженням до бюджетів та державних цільових фондів податків і зборів та інших платежів, державної політики у сфері контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, державної політики з адміністрування єдиного внеску, а також боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань сплати єдиного внеску, державної політики у сфері контролю за своєчасністю здійснення розрахунків в іноземній валюті в установлений законом строк, дотриманням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів. Відповідно до підпунктів 9, 19 пункту 4 вказаного Положення Головне управління ДФС у Луганській області відповідно до покладених на нього завдань здійснює погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів; звертається до суду у випадках, передбачених законодавством (арк. спр. 92-98).

Враховуючи, що відповідачем на час розгляду даної адміністративної справи податковий борг з податку на додану вартість в сумі 2153417,00 грн не сплачений і позов визнано повністю заявою від 03.10.2017 б/н (арк. спр. 71), суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до частини четвертої статті 94 КАС України у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДФС у Луганській області до комунального підприємства «Первомайськтеплокомуненерго» Первомайської міської ради про стягнення коштів за податковим боргом з податку на додану вартість у розмірі 2153417,00 грн задовольнити повністю.

Стягнути кошти з рахунків комунального підприємства «Первомайськтеплокомуненерго» Первомайської міської ради (ідентифікаційний код 32082152, місцезнаходження: 93295, Луганська область, Попаснянський район, місто Золоте, вулиця Молодіжна, будинок 22 А) у банках, обслуговуючих комунальне підприємство «Первомайськтеплокомуненерго» Первомайської міської ради, за податковим боргом з податку на додану вартість за липень-грудень 2015 року, січень-грудень 2016 року, січень-квітень 2017 року в загальній сумі 2153417,00 грн (два мільйона сто пятдесят три тисячі чотириста сімнадцять грн 00 коп.) до Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_1