Справа № 408/2979/17-а
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Соболєв Є.О.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 року справа №408/2979/17-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., Міронової Г.М., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Біловодського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області на ухвалу Біловодського районного суду Луганської області від 09 серпня 2017 року з розгляду заяви Біловодського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Біловодського районного суду Луганської області від 21 березня 2017 року в адміністративній справі № 408/1048/17 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду в Біловодському районі Луганської області, Слобожанського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

17 лютого 2017 року ОСОБА_2 звернулась до Біловодського районного суду Луганської області з позовом до Управління Пенсійного фонду в Біловодському районі Луганської області, Слобожанського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (справа № 408/1048/17) про визнання протиправними дії відповідачів (щодо припинення виплати пенсії), зобовязання субєкта владних повноважень поновити нарахування та виплату пенсії за віком ОСОБА_2 та сплатити заборгованість з березня 2016 року.

Постановою Біловодського районного суду Луганської області від 21 березня 2017 року у справі № 408/1048/17 позов задоволено. Визнано протиправними дії Управління Пенсійного Фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова щодо припинення виплати пенсії позивачу з березня 2016 року. Визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Біловодському районі Луганської області щодо ненарахування та виплати пенсії ОСОБА_2 з липня 2016 року. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Біловодському районі Луганської області поновити нарахування і виплату пенсії за віком ОСОБА_2 та виплатити заборгованість з березня 2016 року на відповідний рахунок, відкритий позивачем у Публічному акціонерному товаристві «Ощадбанк». Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення на користь позивача пенсії за один місяць.

Постанова Біловодського районного суду Луганської області від 21 березня 2017 року у справі № 408/1048/17 залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2017 року та набула законної сили цього ж 06 червня 2017 року.

12 липня 2017 року Біловодське обєднане управління Пенсійного фонду України Луганської області подало заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Біловодського районного суду Луганської області від 21 березня 2017 року в адміністративній справі №408/1048/17 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду в Біловодському районі Луганської області, Слобожанського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобовязання вчинити певні дії (а.с. 2-3).

Дана заява зареєстрована судом першої інстанції, як справа № 408/2979/17-а.

Ухвалою Біловодського районного суду Луганської області від 09 серпня 2017 року заяву Біловодського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Біловодського районного суду Луганської області від 21 березня 2017 року в адміністративній справі № 408/1048/17 залишено без задоволення (а.с. 21).

Не погодившись з судовим рішення суду першої інстанції, Біловодським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Луганської області подано апеляційну скаргу, в якій воно просило суд скасувати ухвалу суду першої інстанції від 09 серпня 2017 року та задовольнити вимоги управління, викладені в заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. В обґрунтування апеляційної скарги, управління зазначило, що 02 червня 2017 року з рішення Комісії стало відомо, що ОСОБА_2 не проживає за вказаною нею адресою в смт. Біловодськ по вул. Миру, 34/3, що не було і не могло бути відомо на час розгляду справи та є істотною обставиною для справи, оскільки факт проживання особи за певною адресою є необхідною умовою виплати пенсії внутрішньо переміщеним особам (а.с. 24-25).

Позивач та представники сторін в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

В апеляційній скарзі управління просило розглянути її за відсутності представника управління.

Розглянувши апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції, вважає за потрібне, залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв'язку із нововиявленими обставинами.

Згідно з ст. 246 КАС України особи, які брали участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Згідно з ч. 2 ст. 245 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

5) встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

Із систематичного аналізу вищевказаних норм випливає, що нововиявленими є обставини, які обєктивно існували на момент вирішення адміністративної справи, але не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі. Наявність обох цих умов для визнання обставини нововиявленою є обовязковою.

Тобто, як нововиявлені розглядаються обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, які існували на час постановлення судового рішення, але про них не знали і не могли знати заявник і суд.

В якості нововиявлених обставин Біловодським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Луганської області визначено те, що позивач не проживає за адресою, зазначеній у довідці від 11 липня 2016 року № 920046209 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, а саме: смт. Біловодськ, вул. Миру 34/3, про що відповідачу стало відомо після винесення постанови Біловодського районного суду Луганської області від 21 березня 2017 року у справі № 408/1048/17.

Однак, суд апеляційної інстанції вважає обставина не проживання позивача в смт. Біловодськ за своєю сутністю не має ознак істотної, тобто такої, що впливає на результат розгляду справи, з огляду на наступне.

Зі змісту постанови Біловодського районного суду Луганської області від 21 березня 2017 року вбачається, що суд констатував порушення прав позивача на отримання пенсії, прийшовши до висновку, що особа не може бути позбавлена права на пенсію лише на тій підставі, що вона не проживає на певній території, в тому числі на території України, тим більше, що таких підстав для припинення виплати пенсії не передбачено ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та ці підстави суперечать положенням Конституції України та ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання».

При цьому суд зазначає, що наявність рішення Комісії про відмову у поновлені виплати пенсії позивачу, не є беззаперечною підставою для припинення виплати пенсії позивачу, оскільки пенсійний фонд мав право припиняти виплату пенсії позивачу тільки після прийняття пенсійним органом відповідного рішення про її припинення, яке відповідачем не приймалось.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що виявлена Біловодським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Луганської області обставина не проживання позивача в смт. Біловодськ за своєю сутністю не має ознак істотної, відтак, вона не є нововиявленими у розумінні ч. 2 ст. 245 КАС України.

Відповідно до приписів ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Приймаючи викладене до уваги суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та прийнято ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 165, 211, 212, 253, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Біловодського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області залишити без задоволення.

Ухвалу Біловодського районного суду Луганської області від 09 серпня 2017 року з розгляду заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Біловодського районного суду Луганської області від 21 березня 2017 року в адміністративній справі № 408/1048/17 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду в Біловодському районі Луганської області, Слобожанського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобовязання вчинити певні дії залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Судді Т.Г.Арабей

ОСОБА_3

ОСОБА_4