Справа № 808/2529/17
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2017-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ВІДМОВУ У ВІДКРИТТІ ПРОВАДЖЕННЯ В АДМІНІСТРАТИВНІЙ СПРАВІ

02 жовтня 2017 рокуСправа № 808/2529/17
м. Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Лазаренко М.С., розглянувши матеріали адміністративного позову Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Українсько-Німецьке спільне підприємство «Алкор», ОСОБА_1, про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

22 серпня 2017 року до Запорізького окружного адміністративного суду звернулося Публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» (далі позивач, ПАТ «ПУМБ») з позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» (далі відповідач, ТОВ «ЗМБТІ»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Українсько-Німецьке спільне підприємство «Алкор», ОСОБА_1, в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення реєстратора ТОВ «ЗМБТІ» від 17 березня 2011 року про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 (громадянка ОСОБА_2 Республіки ОСОБА_3, НОМЕР_1, виданий містом Зінген (Гоентвіль)) нерухомого майна за адресою: Запорізька область, місто Вільнянськ, провулок Алкорівський, будинок 3, а саме: цех з виробництва біодизелю з лабораторією інв. № 28 площею 416,2 кв. м (літ.Б'-2); склад для зберігання рапсу площею 184,9 кв. м (літ. Ц); склад зберігання шрота рапсу площею 184,6 кв. м (літ. Ч); торговий павільйон площею 60,7 кв. м (літ. Ш); майстерня інв. №2 площею 120,9 кв. м (літ. Г); цех з виробництва пластикової тари та розливу, господарсько- побутовий корпус інв. №№ 4, 39 площею 515,0 кв. м (літ. А-2); склад готової продукції інв. №15 площею 156,9 кв. м (літ. В); цех з виробництва сиропу, компресорний цех інв. №22, 25, 26 площею 226,1 кв. м (літ. Н); склад для зберігання соняшника площею 233,9 кв. м (літ. Ф); контрольна вагова соняшникової олії площею 25,3 кв. м (літ. X); склад для зберігання олії площею 72,6 кв. м (літ. Н'); цех розливу в склотару та склад готової продукції, цех розливу соняшникової олії та оцту інв. №28, 29 площею 558,3 кв. м (літ. Б, Б-2); цех з виробництва соняшникової олії інв. №30 площею 266,4 кв. м (літ. С-2); склад для зберігання насіння соняшника інв. №31 площею 372,2 кв. м (літ. Т); котельня інв. № 27 площею 135,7 кв. м (літ. П); цех для гарячої фільтрації масла площею 77,6 кв. м (літ. Р).

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 28.08.2017 (суддя Матяш О.В.) позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви до 28 вересня 2017 року.

28 вересня 2017 року позивачем до суду надано додаткові документи, якими усунено недоліки позовної заяви.

Розпорядженням керівника апарату Запорізького окружного адміністративного суду №233 від 28.09.2017 року призначено повторний автоматичний розподіл справи №808/2529/17, у звязку з припиненням здійснення повноважень судді Запорізького окружного адміністративного суду Матяш Ольги Віталіївни відповідно до рішення Вищої ради Правосуддя від 12.09.2017 №2763/0/15-17 «Про звільнення ОСОБА_4 з посади судді Запорізького окружного адміністративного суду у відставку».

Відповідно до ч.2 ст.26 КАС України, у разі неможливості продовження розгляду адміністративної справи одним із суддів до розгляду залучається інший суддя, який визначається в порядку, встановленому частиною третьою статті 15-1 цього Кодексу.

Після повторного перерозподілу справи, проведеного в порядку ст.15-1 КАС України, справу передано на розгляд судді Запорізького окружного адміністративного суду Лазаренку Максиму Сергійовичу.

Дослідивши матеріали адміністративного позову, суддя дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, виходячи з наступного.

З позовної заяви встановлено, що постановою Господарського суду Миколаївської області від 23 червня 2015 року в справі №915/220/13-г про банкрутство УНСП «АЛКОР» визнано УНСП «АЛКОР» боржником та відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором Боржника арбітражного керуючого ОСОБА_5. Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 10 грудня 2015 року в цій справі про банкрутство УНСП «АЛКОР» було визнано грошові вимоги ПАТ «ПУМБ» до УНСП «АЛКОР» та затверджено реєстр вимог кредиторів УНСП «АЛКОР». Відповідно до зазначеної ухвали господарського суду вимоги ПАТ «ПУМБ» до УНСП «АЛКОР» в сумі 13 522 629,97 грн. є забезпеченими заставою майна боржника, у тому числі іпотекою. Зокрема, як було встановлено господарським судом у справі про банкрутство, вимоги ПАТ «ПУМБ» до боржника УНСП «АЛКОР», у тому числі, є забезпеченими іпотекою нерухомого майна Боржника відповідно до укладених між ними іпотечних договорів №461/071іп/08 від 26.08.2008, №1350/071ІП/07 від 24.10.2007 №7.3-57/6.6-88/05-2005/Іп-1 від 07.08.2007 та №291/071ип/08 від 23.06.2008, відповідно до умов яких УНСП «АЛКОР» (іпотекодавець) передало в іпотеку ПАТ «ПУМБ» (іпотекодержатель) належне іпотекодавцеві на праві власності нерухоме майно - будівлі та споруди за адресою: Запорізька область, м. Вільнянськ, провулок Алкорівський, 3 (літери за планом земельної ділянки Б'-2, Ц, Ч, Ш, А-2, В, Г, Н, Ф, X, Н', Б, Б-2, С, Т, П, Р). Разом з тим, після отримання ліквідатором інформаційної довідки від 24.11.2015 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна зясувалося, що відповідно до записів в Реєстрі прав власності на нерухоме майно власником перелічених вище іпотечних обєктів нерухомого майна є інша особа, а не УНСП «АЛКОР». Зокрема, із зазначеної інформаційної довідки вбачається, що право власності на вказані обєкти нерухомості було зареєстровано Відповідачем у Реєстрі прав власності на нерухоме майно 17 березня 2011 року (дата прийняття рішення про державну реєстрацію) за ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право власності серії CAE №267357, виданого 14.03.2011 Виконавчим комітетом Вільнянської міської ради Запорізької області. ОСОБА_6 №7 від 10.06.2009 Загальних зборів учасників УНСП «АЛКОР», копія якого надавалась раніше до ПАТ «ПУМБ» третьою особою 1 та міститься у матеріалах кредитної справи, громадянка ОСОБА_3 ОСОБА_1 (Natalia Serdyuk) дійсно входила до складу учасників УНСП «АЛКОР».

Позивач вказує на те, що на підставі рішення Загальних зборів учасників УНСП «АЛКОР» та Акту прийому-передачі нерухомого майна Виконавчим комітетом Вільнянської міської ради Запорізької області було прийнято Рішення за №71 від 10.03.2011 «Про оформлення права власності на нерухоме майно за адресою: Запорізька область, м. Вільнянськ, провулок Алкорівський, 3 за Натапією ОСОБА_1» та видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії САЕ №267357 від 14.03.2011 ОСОБА_1, у тому числі на згадувану вище нерухомість, що є предметом іпотеки.

ПАТ «ПУМБ» вважає, що прийняття відповідачем відповідного рішення про реєстрацію права власності на нерухоме майно, що знаходиться в іпотеці ПАТ «ПУМБ», на користь ОСОБА_1 без згоди ПАТ «ПУМБ» (іпотекодержателя) є таким, що вчинено з грубим порушенням норм діючого законодавства, внаслідок чого також порушено майнові права та інтереси позивача, як іпотекодержателя (зебезпеченого кредитора), які підлягають захисту в судовому порядку.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України (далі іменується КАС України) суддя після одержання позовної заяви крім іншого зясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суддя вважає, що дану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, виходячи з наступного.

Визначення поняття «справа адміністративної юрисдикції» наведено у статті 3 КАС України, згідно якої справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «субєкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Разом із цим, участь у справі субєкта владних повноважень не є безумовною підставою віднесення такого спору до категорії адміністративних справ.

Частиною четвертою статті 41 Конституції України та частиною першою статті 321 Цивільного Кодексу України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у праві його здійснення.

Відповідно до статті 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Загальні способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені статтею 16 Цивільного кодексу України. При виборі способу захисту цивільного права необхідно врахувати специфіку права та характер його порушення. Захист права судом відбувається з урахуванням установлених законом меж здійснення субєктивного права на захист і компетенції суду. Залежно від субєктного складу сторін спору позов розглядається за правилами господарського чи цивільного судочинства.

Не зважаючи на те, що позивачем предявлено адміністративний позов до органу, який здійснив державну реєстрацію прав на нерухоме майно, фактично спірні правовідносини не є публічно-правовими, а виникли у позивача з приводу визнання права власності на нерухоме майно, а отже зазначений спір повинен розглядатись в порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право.

Оскільки, компетенція адміністративних судів не поширюється на вирішення справ, де між сторонами існує спір право, то це виключає розгляд такої справи в порядку адміністративного судочинства.

Суд зазначає, що суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року.

Вище наведена позиція є тотожною із правовою позицією Верховного Суду України висловленою у постановах від 11.11.2014 №21-493а14, 09.12.2014 №21-308а14, 16.12.2014 №21-544а14, 29.09.2015 №21-345а15, 25.11.2015 №339/113/14-а, 14.06.2016 року №21-41а16.

Згідно з приписами пункту 1 частини першої статті 109 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі зокрема, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За вказаних обставин суддя дійшов висновку, що дана позовна заява не належить розгляду в порядку адміністративного судочинства, а отже у відкритті провадження у справі має бути відмовлено.

Керуючись ст.ст. 109, 160, 165, 254 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі №808/2529/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Українсько-Німецьке спільне підприємство «Алкор», ОСОБА_1, про визнання протиправним та скасування рішення.

Розяснити Публічному акціонерному товариству «Перший український міжнародний банк» його право на звернення з позовом до суду, в порядку цивільного судочинства.

Копію ухвали надіслати на адресу позивача разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Розяснити позивачу, що повторне звернення до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали (якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то в 5-денний строк з дня отримання цією особою копії ухвали) апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.С. Лазаренко