Справа № 815/3392/17
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2017-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3392/17
УХВАЛА

Про закриття провадження по справі

27 вересня 2017 року м.Одеса

У залі судових засідань №29

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Харченко Ю.В.

При секретарі Рудченко О.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання повноважного представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Главбуд Плюс" (від 17.08.2017р. б/н) щодо закриття провадження у справі №815/3392/17, відповідно до положень п.1 ч.1 ст.157 КАС України, у зв'язку з неналежністю розгляду даної справи в порядку адміністративного судочинства,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому, з урахуванням уточнень (від 18.08.2017р. вхід.№23099/17), просить суд визнати протиправними дії Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Димерлій Ольги Михайлівни щодо проведення державної реєстрації скасування права власності, відомості про які внесено до реєстру 28.12.2016р., індексний номер рішення 33231283.

У судовому засіданні 27.09.2017р. повноважний представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Главбуд Плюс" звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження у справі, відповідно до положень п.1 ч.1 ст.157 КАС України, з огляду на неналежність розгляду даної справи в порядку адміністративного судочинства.

Рішенням Конституційного Суду України №19-рп/2011 від 14 грудня 2011року у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 55 Конституції України, частини другої статті 2, пункту 2 частини третьої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, частини третьої статті 110, частини другої статті 236 Кримінально-процесуального кодексу України та конституційним поданням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо офіційного тлумачення положень статей 97, 110, 234, 236 Кримінально-процесуального кодексу України, статей 3, 4, 17 Кодексу адміністративного судочинства України, в аспекті статті 55 Конституції України (справа про оскарження бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо заяв про злочини), зазначено, що конституційне право на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб гарантовано кожному. Реалізація цього права забезпечується у відповідному виді судочинства і в порядку, визначеному процесуальним законом.

Так, відповідно до приписів ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до положень ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Частиною 2 статті 4 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно зі ст.1 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі ст.124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами першою і другою ст.15 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за КАС України (ст.17) або ГПК України (ст.ст.1,12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів.

Таким чином, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що у порядку адміністративного судочинства захисту підлягають права та охоронювані законом інтереси осіб у сфері публічно-правових відносин, які є складовою частиною правових відносин, що виникають у суспільстві.

Водночас, виходячи із системного аналізу положень статті 1 Цивільного процесуального кодексу України та статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб'єктом владних повноважень) як суб'єктом публічного права та суб'єктом приватного права, в якому управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав юридичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного законодавства.

Зокрема, судом встановлено, що 21 листопада 2014року між ТОВ «ГЛАВБУД ПЛЮС», від імені якого діяв ОСОБА_5, виконуючий обов'язки директора «ТОВ «ГЛАВБУД ПЛЮС», та ОСОБА_2, укладено договір купівлі-продажу 34/100 часток нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

29 листопада 2014року між ОСОБА_9 з однієї сторони, та ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7 з другої сторони, укладено іпотечний договір (без випуску заставної), предметом якої є нерухоме майно: нежитлові приміщення, загальною площею 3807,6кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

З матеріалів справи вбачається, що Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 16.02.2016р., залишеним без змін Постановою Верховного Суду України від 09.11.2016р., у справі №521/22624/14-ц, позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Главбуд Плюс» задоволено, визнано недійсним договір купівлі-продажу 32/100 часток нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, укладений 21 листопада 2014року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЛАВБУД ПЛЮС» та ОСОБА_6, який посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Димерлій О.М. та зареєстровано в реєстрі за №1478; визнано недійсним договір купівлі-продажу 34/100 часток нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, укладений 21 листопада 2014року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЛАВБУД ПЛЮС» та ОСОБА_2, який посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Димерлій О.М. та зареєстровано в реєстрі за №1473; визнано недійсним договір купівлі-продажу 34/100 часток нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, укладений 21 листопада 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЛАВБУД ПЛЮС» та ОСОБА_7, який посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Димерлій О.М. та зареєстровано в реєстрі за №1468; визнано недійсним договір іпотеки нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, укладений 29 листопада 2014року між ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 Пантелієм Костянтиновичем, який посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Димерлій О.М. та зареєстровано в реєстрі за №1576.

В межах розгляду вищеозначеної справи Малиновським районним судом м.Одеси встановлено, що ОСОБА_5, під час підписання договорів купівлі-продажу нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1, не мав необхідний обсяг цивільної дієздатності, так як не був призначений на посаду директора у встановлений законом та установчими документами ТОВ «ГЛАВБУД ПЛЮС» спосіб, а нерухоме майно вибуло із володіння ТОВ «ГЛАВБУД ПЛЮС» поза волею власника майна.

Як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, 28.12.2016р. Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Димерлій Ольгою Михайлівною до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис щодо проведення державної реєстрації скасування права власності, індексний номер рішення 33231283.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що спірні правовідносини пов'язані з виконанням умов цивільно-правової угоди, та набуття права власності на спірне нерухоме майно, які на думку ОСОБА_2 відбулись з порушенням вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", суд дійшов висновку, що даний спір не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин, та має вирішуватися за правилами цивільного судочинства.

Означена правова позиції висловлена Верховним Судом України у Постанові від 14.06.2016р. у справі №826/4858/15.

Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відтак, беручи до уваги наведене, суд вважає за необхідне клопотання повноважного представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Главбуд Плюс" (від 17.08.2017р. б/н) задовольнити, та закрити провадження у справі №815/3392/17 за позовом ОСОБА_2 до Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Димерлій Ольги Михайлівни, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_6, ОСОБА_8, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Главбуд Плюс" про визнання протиправними дій щодо проведення державної реєстрації скасування реєстраційної дії (перехід права) відомості про які внесено до реєстру 28.12.2016р., індексний номер рішення 33231283, відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС України.

Керуючись ст.133, п.1 ч.1 ст.157, ст.ст.160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання повноважного представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Главбуд Плюс" (від 17.08.2017р. б/н) щодо закриття провадження у справі №815/3392/17, відповідно до положень п.1 ч.1 ст.157 КАС України, у зв'язку з неналежністю розгляду даної справи в порядку адміністративного судочинства, задовольнити.

2. Закрити провадження у справі №815/3392/17 за позовом ОСОБА_2 до Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Димерлій Ольги Михайлівни, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_6, ОСОБА_8, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Главбуд Плюс" про визнання протиправними дій щодо проведення державної реєстрації скасування реєстраційної дії (перехід права) відомості про які внесено до реєстру 28.12.2016р., індексний номер рішення 33231283.

3. Роз'яснити позивачеві, що даний спір має вирішуватися судом за правилами Цивільного процесуального законодавства України.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом приписів ч.3 ст.160 КАС України, та проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини ухвали, апеляційна скарга до суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому положеннями ст.254 КАС України.

Повний текст ухвали складено та підписано судом «02» жовтня 2017р.

Суддя Харченко Ю.В.

.