Справа № 810/3066/16
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/3066/16 Головуючий у 1-й інстанції: Кушнова А.О. Суддя-доповідач: Федотов І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

26 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Губської Л.В. та Троян Н.М.

за участю секретаря Часник А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Благолюкс" до Головного управління ДФС в Київській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Благолюкс» (далі - позивач або ТОВ «Благолюкс») звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС в Київській області (далі - відповідач) про скасування податкових повідомлень-рішень від 15.06.2016 №, № та від 15.09.2016 №000274104, прийнятих ГУ ДФС в Київській області на підставі акту перевірки від 27.05.2016 №64/10-36-14-04/33483712.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2017 року адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, у зв'язку із порушенням судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, товариство з обмеженою відповідальністю «Благолюкс» (ідентифікаційний код 33483712) зареєстроване як юридична особа 23.03.2005 за адресою: 08335, Київська обл., Бориспільський район, с. Іванків, вул. Любарецька, буд. 57-Б, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 18.09.2014 серії АД №314660 (том 2, а.с. 123).

Позивач з 11.04.2005 є платником податку на додану вартість, індивідуальний податковий номер платника ПДВ 46, що підтверджується витягом з реєстру платників ПДВ від 23.06.2004 №039 (том 2, а.с. 122).

У період з 26.04.2016 по 20.05.2016 з урахуванням наказу ТОВ «Благолюкс» від 27.04.2016 №27/04/16 про вихідні дні на підприємстві з 28.04.2016 по 10.05.2016, посадовими особами ГУ ДФС в Київській області, на підставі направлень від 26.04.2016 № 338, №339, №340, №341, №342, №343 та наказу від 29.03.2016 №195, згідно пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п. 77.4 ст. 77, п. 82.1 ст. 82 Податкового кодексу України, проведена планова виїзна перевірка ТОВ «Благолюкс» з питань дотримання вимог податкового законодавства у період з 01.01.2013 по 31.12.2015, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2015.

Результати перевірки оформлені актом «Про результати планової виїзної перевірки ТОВ «Благолюкс» () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2015, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2015» від 27.05.2016 №64/10-36-14-04/33483712 (далі - акт перевірки) (том 3, а.с. 5-75).

У висновках акту перевірки (том 3, а.с. 73) відповідачем встановлено порушення ТОВ «Благолюкс»:

1) п. 44.1, п. 44.2, ст. 44, пп. 134.1.1 п.134.1 ст. 134 Податкового кодексу України від 02.10.2010 №2755-VІ із змінами, Положення (стандарту) бухгалтерського обліку від 19.01.2000 №27/4248 із змінами і доповненнями, а саме Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», занижено податок на прибуток на загальну суму 1 446 368,00 грн., в тому числі по періодах: за 2015 рік в сумі 1 446 368,00 грн.;

2) п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.10.2010 №2755-VІ (із змінами та доповненнями), пп. 11 п.2 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України від 02.10.2010 №2755-VІ (із змінами та доповненнями), занижено податок на додану вартість на загальну суму 111 779 грн., в тому числі:

- за серпень 2014 року в сумі 13 280,00 грн.;

- за січень 2015 року в сумі 16 667,00 грн.;

- за червень 2015 року в сумі 27 307,00 грн.;

- за грудень 2015 року в сумі 54 525,00 грн., та зменшено від'ємне значення з податку на додану вартість в сумі 372258,00 грн., в тому числі:

- за грудень 2014 року в сумі 16 667,00 грн.;

- за травень 2015 року в сумі 28 333,00 грн.;

- за червень 2015 року в сумі 151 156,00 грн.;

- за липень 2015 року в сумі 143 345,00 грн.;

- за вересень 2015 року в сумі 27 212,00 грн.;

- за жовтень 2015 року в сумі 4 492,00 грн.;

- за грудень 2015 року в сумі 1 053,00 грн.

3) п. 70.16 статті 70 глави 6 розділу II, підпункту «б» пункт 176.2 статті 176 розділу IV Податкового кодексу України, Порядок заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку затверджено наказом Міністерства доходів і зборів України від 21.01.2014 №49, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 05.02.2014 за №228/25005; Порядок заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 №4, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 30.01.2015 за №111/26556, порушено порядок заповнення розрахунків Ф №1ДФ, а саме: подано з неповними (недостовірними) відомостями за період з III кв. 2014 року по IV кв. 2015 року;

4) пп. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України - перевіркою повноти та своєчасності перерахування до бюджету податку з доходів фізичних осіб (ПДФО) встановлено порушення термінів сплати під час виплати оподатковуваного доходу за серпень 2014 року, за грудень 2014 року, за лютий 2015 року;

5) пп. 1.4 п.16 прим. 1 підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового кодексу України, пп. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 ПКУ - перевіркою повноти та своєчасності перерахування до бюджету військового збору встановлено порушення термінів сплати під час виплати оподаткованого доходу за серпень 2014 року, за листопад 2014 року, за грудень 2014 року, за січень 2015 року, за лютий 2015 року, за березень 2015 року, за квітень 2015 року, за травень 2015 року, за червень 2015 року, за липень 201 року, за серпень 2015 року, за грудень 2015 року;

6) п.8 ст. 9 Закону України від 08.07.2010 №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», а саме несвоєчасно сплачено єдиний внесок у вересні та жовтні 2014 року.

Висновок контролюючого органу про заниження податку на прибуток та податку на додану вартість зводиться до відсутності документального підтвердження реальності господарських операцій позивача з ТОВ «СД Інсталлерс Груп», ТОВ «Медіа Скоуп», ФОП ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_5, ФОП ОСОБА_6, ТОВ «КОМПАНІЯ «АВТОДОК», ПП «МГУ» та ТОВ «Драйф», за наслідками яких підприємство у період, що перевірявся, сформувало показники витрат, які враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток, та податкового кредиту, на суму яких було зменшено об'єкт оподаткування податком на прибуток та податком на додану вартість.

Так, до перевірки надано договір від 01.04.2015 №СД 01-04/15, укладений між ТОВ «Благолюкс» та ТОВ «СД Інсталлерс Груп», за яким позивачем придбано у останнього кондиціонери Electrolux EACS/I-24HM/N3_15Y у кількості 42 шт. Перевіркою встановлено, що ТОВ «СД Інсталлерс Груп» зареєстровано на тимчасово непідконтрольній України території Донецької області. До складу рядків витрат звіту про фінансові результати ТОВ «Благолюкс» у 2015 році віднесено 141 667,00 грн., до складу податкового кредиту за травень 2015 року - 28 333,00 грн. ПДВ. Разом з тим, до перевірки не надані оригінали товарно-транспортних накладних щодо перевезення вищезазначених кондиціонерів по території України за маршрутом Донецьк-Київ (том 3, а.с. 16-19, 45-48).

Також, в ході перевірки встановлено взаємовідносини позивача з ТОВ «Медіа Скоуп» щодо надання рекламних послуг/або послуги, які хоч і не є рекламними, але спрямовані на популяризацію найменування знаку для товарів та послуг логотипу Замовника. Перевіркою встановлено, що ТОВ «Благолюкс» придбало у ТОВ «Медіа Скоуп» у 2015 році послуги, які підлягають у популяризації знаку для товарів та послуг «Electrolux» на телебаченні. Зазначено, що ТОВ «Благолюкс» не є власником торгівельного знаку «Electrolux» та не є офіційним дистриб'ютором торговельної компанії «Electrolux». Таким чином, податковий орган дійшов висновку, що в порушення п. 44.1, п.44.2, ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст.134 Податкового кодексу України, ТОВ «Благолюкс» віднесено до складу рядків витрат (2180) звіту про фінансові результати за 2015 рік, витрати не підтверджені відповідними первинними документами всього на загальну суму 1 767 563,00 грн. а саме по періодах: за 2015 рік в сумі 1 767 563,00 грн. Окрім того, в порушення вимог п. 193.3 ст. 198 Податкового кодексу України ТОВ «Благолюкс» віднесено до складу податкового кредиту 353 512,00 грн., в тому числі по періодах: за червень 2015 року в сумі 178 463,00 грн., за липень 2015 року в сумі 143 345,00 грн., за вересень 2015 року в сумі 27 212,00 грн., за жовтень 2015 року в сумі 4 492,00 грн. (том 3, а.с. 19-20, 48-50).

Як йдеться у акті перевірки, до перевірки ТОВ «Благолюкс» надано також договір, укладений з ФОП ОСОБА_3 від 01.07.2015 №01/07-15БЛ, про виконання робіт по виготовленню рекламного відеоролика для популяризації торговельного знаку «Electrolux». Зазначено, що ТОВ «Благолюкс» не є власником торгівельного знаку «Electrolux» та не є офіційним дистриб'ютором торговельної компанії «Electrolux». Окрім того, в актах наданих послуг не вказані всі умови наданих послуг: місце проведення робіт, вимоги, їх дотримання, додаткові витраті, якщо такі були, і їх обґрунтування. Таким чином, податковий орган дійшов висновку, що в порушення п. 44.1, п.44.2, ст.44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст.134, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України ТОВ «Благолюкс» віднесено до складу рядків витрат (2180) звіту про фінансові результати за 2015 рік витрати, не підтверджені відповідними первинними документами всього на загальну суму 2 000 000,00 грн., а саме по періодах: за 2015 рік в сумі 2 000 000,00 грн. (том 3, а.с. 21).

В акті перевірки зазначено, що ТОВ «Благолюкс» неправомірно віднесено до складу витрат за 2015 рік 1 928 680,00 грн. по взаємовідносинах з ФОП ОСОБА_4 До перевірки було надано договір від 26.08.2015 №01/08-15БЛ про надання послуг з підготовки обладнання до експлуатації. Проте, ТОВ «Благолюкс» реалізує побутову техніку оптовими партіями, роздрібною торгівлею не займається. Податковий орган зазначає, що використання отриманих послуг у господарській діяльності підприємства не доведено. Окрім того, в актах наданих послуг не вказані всі умови наданих послуг: місце проведення робіт, вимоги, їх дотримання, обсяги та назви товарів, стосовно яких проведена передпродажна підготовка, обґрунтування (том 3, а.с. 21-22).

Також, контролюючим органом встановлено неправомірне віднесення до складу витрат по взаємовідносинах ТОВ «Благолюкс» з ФОП ОСОБА_5 за 2015 рік в сумі 1 034 000,00 грн. при придбанні скретч-плівки для проведення передпродажної підготовки реалізованих товарів. Податковий орган наголошує, що ТОВ «Благолюкс» реалізує побутову техніку оптовими партіями, роздрібною торгівлею не займається. Зазначає, що підприємством не доведено використання отриманих ТМЦ у господарській діяльності підприємства. До перевірки не надано акти на списання скретч-плівки для проведення передпродажної підготовки (том 3, а.с. 22).

Контролюючим органом встановлено неправомірне віднесення до складу витрат у 2015 році 1 163 471,00 грн. по взаємовідносинах ТОВ «Благолюкс» з ФОП ОСОБА_6, а саме по періодах: за 2015 рік в сумі 1 163 471,00 грн. Зазначено, що до перевірки надано договір, укладений з ФОП ОСОБА_6 від 01.10.2015 №01/10-15Ро на надання консультаційних послуг з питань дослідження кон'юнктури ринку, дослідження в галузі ціноутворення, збір інформації про продажу товарів. В актах приймання-передачі послуг не викладено суть господарської операції, не вказано конкретний перелік наданих послуг, місце їх надання, а також зазначено, в чому виражено їх результат. Окрім того, зазначено, що наказ по підприємству на проведення маркетингових досліджень до перевірки не надано (том 3, а.с. 22-24).

Також, встановлено неправомірне віднесення до складу податкового кредиту 13 280,00 грн. по взаємовідносинах позивача з ТОВ «ДРАЙВ» у серпні 2014 року при придбанні транспортно-експедиторських послуг по перевезенню приладів електричних для обігрівання приміщень. Перевіркою встановлено, що в актах надання послуг не зазначено маршрут перевезення товару по території України, відстань перевезення. Окрім того, перевіркою встановлено, що на балансі ТОВ «Благолюкс» вантажні автомобілі відсутні (том 3, а.с. 43-45).

Згідно висновків податкового органу ТОВ «Благолюкс» безпідставно завищено податковий кредит по податку на додану вартість за грудень 2015 року на суму 1 053,00 грн. ПДВ, а саме: включено до податкового кредиту ПДВ в сумі 1 053,00 грн. по податковій накладній, виписаній ТОВ «Компанія «АВТОДОК», яка не зареєстрована у Єдиному реєстрі податкових накладних за грудень 2015 року (том 3, а.с. 48).

Також, контролюючим органом встановлено неправомірне віднесення до складу податкового кредиту 16 667,00 грн. ПДВ по взаємовідносинах позивача з ПП «МГУ» щодо придбання рекламних стендів. До перевірки не надано акти на списання та встановлення придбаних стендів та не доведено, що рекламні стенди придбані з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. В порушення п. 193.3 ст. 198 Податкового кодексу України позивачем завищено податковий кредит на загальну суму 16 667,00 грн., в тому числі по періодах грудень 2015 року в сумі 16 667,00 грн. (том 3, а.с. 50-51).

Не погоджуючись з висновками акту перевірки позивачем подано до ГУ ДФС у Київській області заперечення на акт перевірки від 07.06.2016 вих. №07/06-16БЛ (том 1, а.с.112-117).

На підставі акта перевірки від 27.05.2016 №64/10-36-14-04/33483712 ГУ ДФС у Київській області прийняті:

- податкове повідомлення-рішення від 15.06.2016 №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на суму 1 446 368,00 грн., у тому числі сума податкових зобов'язань - 1 446 368,00 грн., штрафних (фінансових) санкцій - 0 грн. (том 1, а.с. 9);

- податкове повідомлення-рішення від 15.06.2016 №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 139 723,75 грн., з яких сума податкових зобов'язань складає 111 779,00 грн., штрафних (фінансових) санкцій - 27 944,75 грн. (том 1, а.с. 12);

- податкове повідомлення-рішення від 15.06.2016 № про завищення суми від'ємного значення по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на 372 258,00 грн. (том 1, а.с. 13).

За наслідками розгляду скарги позивача (вх. №16490/6 від 01.07.2016) на вищезазначені податкові повідомлення-рішення, ДФС України листом рішенням про результати розгляду скарги від 17.08.2016 №17820/6/99-99-11-01-01-25 скасувала податкове повідомлення-рішення від 15.06.2016 №, в частині донарахувань по операціях за період 2015 року, щодо яких підтверджено здійснення оплати скаржником на користь ТОВ «Медіа Скоуп», ФОП ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_5, ФОП ОСОБА_6, а в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення та податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Київській області від 15.06.2016 №, № залишено без змін, а скаргу - частково задоволено (том 1, а.с. 59-61).

На підставі акта перевірки від 27.05.2016 №64/10-36-14-04/33483712 та рішення ДФС України від 17.08.2016 №17820/6/99-99-11-01-01-25 ГУ ДФС у Київській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 15.09.2016 №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на 25 500,00 грн. (том 1, а.с. 10-11).

Не погоджуючись з прийнятими ГУ ДФС в Київській області податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з наступних мотивів, з чим погоджується і колегія суддів.

Відповідно до пункту 138.1 статті 138 цього Кодексу витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

До витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування з податку на прибуток, згідно абзацу «г» підпункту 138.10.3 пункту 138.10 статті 138 Кодексу, відносяться витрати на рекламу та дослідження ринку (маркетинг), на передпродажну підготовку товарів, які входять до групи витрат на збут, що включають витрати, пов'язані з реалізацією товарів, виконанням робіт та наданням послуг.

Відповідно до пункту 138.2 статті 138 Кодексу витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Не включаються до складу витрат, зокрема, витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку (пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Кодексу).

Відповідно до підпунктів «а», «б» пункту 185.1 статті 185 Кодексу до об'єкта оподаткування податком на додану вартість відноситься постачання товарів та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Податковим кредитом, у розумінні підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Кодексу, визнається сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з пунктами 198.1, 198.3 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За правилами пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, яка має містити визначені цією статтею обов'язкові реквізити.

Згідно пункту 201.4 статті 201 Кодексу податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця.

Приписами пунктів 201.7, 201.8, 201.10 статті 201 Кодексу встановлено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Отже, формування податкового кредиту та витрат, що враховують при обчисленні об'єкта оподаткування з податку на прибуток, є відображенням наслідків господарських операцій у податковій звітності.

Податкова звітність ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку, який є обов'язковим.

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» у частині 1 встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Вимоги до первинних документів встановлені частиною 2 цієї статті.

За визначеннями цього Закону, первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, а господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, будь-які документи можна вважати первинними, що є підставою для їх врахування в податковому обліку, лише в разі фактичного здійснення господарської операції. При цьому, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Отже, необхідною умовою для віднесення вартості придбаних платником податків товарів та послуг до витрат, які враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток, а сум сплаченого ПДВ - до податкового кредиту, є факт дійсного проведення господарських операцій, обумовлених відповідними угодами, що має засвідчуватись належними первинними документами.

Виходячи із викладеного, перевірці підлягає реальність здійснення між позивачем та його контрагентами спірних господарських операцій. При цьому, докази, на обґрунтування доводів сторін, відповідно до статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України, повинні оцінюватись судом у їх сукупності.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, 09.06.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕДІА СКОУП» (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Благолюкс» (Замовник) укладено договір про надання послуг №1150609, відповідно до п.1.1 якого на умовах та в порядку, передбачених цим Договором та Додатками до нього, Виконавець на замовлення Замовника надає йому за плату рекламні послуги та/або послуги, які хоч і не є рекламними, але спрямовані на популяризацію найменування, знаку для товарів та послуг або логотипу Замовника, включаючи послуги з розробки, виготовлення, підготовки, обробки та технічної адаптації матеріалів перед їх розміщенням на Майданчику, створення Інтернет-ресурсів, а також інші супутні роботи та послуги (разом надалі - Послуги), а Замовник в свою чергу, зобов'язується прийняти та оплатити такі Послуги відповідно до умов цього Договору (том 1, а.с.129-135).

Окрім того, вищезазначеними сторонами укладено додатки до Договору та меморандум про співпрацю у 2015 році (том 1, а.с. 136-158).

Як зазначає позивач, ТОВ «Благолюкс» є офіційним імпортером обладнання, яке виробляється під такими торговими марками як Electrolux, BONECO, BALLU, ZANUSSI, ін. В матеріалах справи на підтвердження даного факту наявні сертифікати, відповідно до яких позивач може здійснювати продаж техніки під торговими марками Electrolux, BALLU, ZANUSSI на території України (том 2, а.с. 143-145).

На підтвердження факту отриманих послуг на національно відомих каналах телебачення та радіомовлення позивачем надано ефірні довідки: телеканалу 1+1 за липень 2015 року, телеканалу «Україна» за червень 2015 року, телеканалу «New channel» за червень 2015 року, телеканал «ICTV» за червень 2015 року, телеканал «STB» за червень 2015 року, телеканалу «New channel» за липень 2015 року, телеканал «ICTV» за липень 2015 року, телеканал «STB» за липень 2015 року, телеканалу «Україна» за липень 2015 року (том 1, а.с. 159-180), телеканалу 1+1 за вересень 2015 року, телеканалу «ESPRESO TV» за вересень 2015 року, телеканалу «Music Box» за вересень 2015 року, (том 1, а.с. 204-209). Позивачем також надані CD-диски з відеосюжетами.

В оплату за надані послуги позивач перерахував на користь ТОВ «МЕДІА СКОУП» кошти, що підтверджується платіжними дорученнями: від 03.08.2015 №259, від 28.08.2015 №294, від 28.08.2015 №295, від 31.08.2015 №296, від 22.09.2015 №314, від 09.10.2015 №341, від 03.11.2015 №370, від 21.07.2015 №239, від 26.06.20156 №222, від 23.06.2015 №210, від 09.06.2015 №191 (том 1, а.с. 63-73), від 09.06.2015 №191, від 23.06.2015 №210, від 26.06.2015 №222, від 21.07.2015 №239, від 03.08.2015 №259, від 28.08.2015 №294, від 28.08.2015 №295, від 31.08.2015 №296, від 22.09.2015 №314, від 09.10.2015 №341, від 03.11.2015 №370 (том 1, а.с. 192-202).

За фактом надання послуг за договором від 09.06.2015 №1150609 ТОВ «МЕДІА СКОУП» на адресу позивача були виписані наступні податкові накладні: від 09.06.2015 №3 всього на суму 200 000,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 33 333,33 грн.), відповідно до квитанції від 22.06.2015 №1 вказана податкова накладна прийнята ДФС України, реєстраційний номер - (том 1, а.с. 74-75), від 23.06.2015 №18 всього на суму 150 000,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 25 000,00 грн.), відповідно до квитанції від 02.07.2015 №1 вказана податкова накладна прийнята ДФС України, реєстраційний номер - (том 1, а.с. 76-77), від 25.06.2015 №19 всього на суму 32 777,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 5 462,83 грн.), відповідно до квитанції від 02.07.2015 №1 вказана податкова накладна прийнята ДФС України, реєстраційний номер - (том 1, а.с. 78-79), від 30.06.2015 №22 всього на суму 688 002,56 грн. (у т.ч. ПДВ - 114 667,10 грн.), відповідно до квитанції від 31.07.2015 №1 вказана податкова накладна прийнята ДФС України, реєстраційний номер - (том 1, а.с. 80-81), від 31.07.2015 №13 всього на суму 376 012,20 грн. (у т.ч. ПДВ - 62 668,70 грн.), відповідно до квитанції від 17.08.2015 №1 вказана податкова накладна прийнята ДФС України, реєстраційний номер - (том 1, а.с. 82-83), від 31.07.2015 №12 всього на суму 484 058,24 грн. (у т.ч. ПДВ - 80 676,37 грн.), відповідно до квитанції від 17.08.2015 №1 вказана податкова накладна прийнята ДФС України, реєстраційний номер - (том 1, а.с. 84-85), від 22.09.2015 №21 всього на суму 33 015,40 грн. (у т.ч. ПДВ - 5 502,57 грн.), відповідно до квитанції від 16.10.2015 №1 вказана податкова накладна прийнята ДФС України, реєстраційний номер - (том 1, а.с. 86-87), від 30.09.2015 №20 всього на суму 5 875,20 грн. (у т.ч. ПДВ - 979,20 грн.), відповідно до квитанції від 15.10.2015 №1 вказана податкова накладна прийнята ДФС України, реєстраційний номер - 7 (том 1, а.с. 88-89), від 30.09.2015 №22 всього на суму 124 381,60 грн. (у т.ч. ПДВ - 20 730,27 грн.), відповідно до квитанції від 15.10.2015 №1 вказана податкова накладна прийнята ДФС України, реєстраційний номер - (том 1, а.с. 90-91), від 09.10.2015 №1 всього на суму 6 609,60 грн. (у т.ч. ПДВ - 1 101,60 грн.), відповідно до квитанції від 20.10.2015 №1 вказана податкова накладна прийнята ДФС України, реєстраційний номер - (том 1, а.с. 92-93), від 31.10.2015 №30 всього на суму 20 343,92 грн. (у т.ч. ПДВ - 3 390,65 грн.), відповідно до квитанції від 31.10.2015 №1 вказана податкова накладна прийнята ДФС України, реєстраційний номер - (том 1, а.с. 94-95), від 12.01.2016 №4 всього на суму 6 320,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 1 053,33 грн.), відповідно до квитанції від 26.01.2016 вказана податкова накладна прийнята ДФС України, реєстраційний номер - (том 1, а.с. 96-98).

Крім того, на підтвердження реальності здійснення операції позивачем надано акти надання послуг від 09.10.2015 №122, від 31.10.2015 №123, від 30.09.2015 №115, від 30.09.2015 №116, від 31.07.2015 №85, від 31.07.2015 №86, від 30.06.2015 №72 (том 1, а.с. 208-214).

Також судом першої інстанції встановлено, що 01.12.2014 директором ТОВ «Благолюкс» Коваль М.М. видано наказ №01/12-14, яким зобов'язано придбати стенди для інформаційного ознайомлення товарів (том 3, а.с. 159).

На виконання даного наказу, 03.12.2014 між ТОВ «Благолюкс» (Покупець) та ПП «МГУ» (Постачальник) укладено договір поставки №1230, відповідно до пп. 1.1. якого Постачальник зобов'язується передати у власність Покупця, а Покупець прийняти та оплатити вартість Товару, поставленого на умовах, викладених в цьому Договорі. Асортимент, кількість, ціна, загальна вартість Товару вказується у додатках, які є невід'ємною частиною даного договору (п. 1.2 договору поставки від 03.12.2014 №1230) (том 3, а.с. 206).

Згідно Додатку від 03.12.2014 №1 до договору поставки від 03.12.2014 №1230, ТОВ «Благолюкс» придбав у ПП «МГУ» рекламні стенди у кількості 40 шт. загальною вартістю 100 000,00 грн., у тому числі ПДВ - 16 666,67 грн. (том 3, а.с. 207).

За фактом отримання товару позивач одержав від ПП «МГУ» податкову накладну від 22.12.2014 №34 всього на суму 100 000,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 16 666,67 грн.) (том 1, а.с. 62).

Також судом першої інстанції встановлено, що придбані на підставі договору поставки від 03.12.2014 №1230 рекламні стенди у зв'язку з використанням у господарській діяльності списані, що підтверджується актом про списання товарів від 29.12.2016 №4 (том 2, а.с. 111). На час розгляду справи стенди перебувають в офісі позивача, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Народного Ополчення, 18-Б. На підтвердження даного факту позивачем надано договір оренди від 01.12.2015 №16/15, акт прийому передачі нежитлового приміщення від 01.12.2015, додаткова угода від 31.03.2016 №1 до договору оренди від 01.12.2015 №16/15 та фототаблиці. На підтвердження факту списання стендів надано також картки рахунків №1322 за 2014 рік, №1122 за січень 2014 року - грудень 2017 року, №1531 за 2014 рік та оборотно-сальдову відомість по рахунку №1531 за січень 2014 року - грудень 2017 року (том 3, а.с. 151-158, 160-170).

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що 01.08.2014 між ТОВ «ДРАЙВ» (Виконавець) та ТОВ «Благолюкс» (Замовник) укладено договір на надання послуг транспортного експедирування та перевезення вантажів №18/08/14, відповідно до п. 1.1 якого в порядку та на умовах цього Договору, Замовник бере на себе зобов'язання за винагороду, визначену п.3 даного Договору, від імені за дорученням та за рахунок Замовника, виконати або організувати виконання комплексу послуг з транспортно-експедиторського обслуговування (том 3, а.с. 189-194).

На підтвердження здійснення господарських операцій позивачем надано податкові накладні від 31.08.2014 №21 всього на суму 52 341,20 грн. (у т.ч. ПДВ - 8 723,53 грн.), від 31.08.2014 №22 всього на суму 27 337,44 грн. (у т.ч. ПДВ - 4 556,24 грн.) (том 1, а.с. 101-102), надано виписку банку про оплату послуг 01.09.2014 на загальну суму 79 678,64 грн.(том 1, а.с. 107).

На виконання договору №18/08/14 від 01.08.2014 між ТОВ «Благолюкс» та ТОВ «ДРАЙВ» складені акти надання послуг від 31.08.2014 №256 та від 31.08.2014 №257 (том 3, а.с. 134-135).

Судом першої інстанції також встановлено, що ТОВ «ДРАЙВ» є лише перевізником товару позивача. На підтвердження даного факту позивачем наданий контракт від 01.07.2014 №2014/01, укладений між Компанією «AQUAMAX GROUP LTD» та ТОВ «Благолюкс» на придбання кліматичного обладнання побутового, напівпромислового, промислового призначення (том 3, а.с. 174-178). Перевезення здійснювалось на підставі CMR №254/D, №255/D, №253/D, де визначено маршрут перевезення. Окрім того, в матеріалах справи наявна вантажно-митна декларація №125110007/2014/206574, інвойс від 14.07.2014 КС2014-01, коносамент, акт про проведення огляду №500060702/2014/6443, ССPIT 141135591, та пакувальний лист від 15.07.2014 (том 3, а.с. 179-188).

Перевезення здійснювалось за допомогою вантажних автомобілів, які ТОВ «ДРАЙВ» орендує, у відповідності до укладених договорів найму транспортних засобів від 29.04.2014, який нотаріально посвідчений та зареєстрований в реєстрі за №508 та від 26.11.2013, який нотаріально посвідчений та зареєстрований в реєстрі за №1965 (том 3, а.с. 111-118) .

Крім того, 01.04.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СД ІНСТАЛЛЕРС ГРУП» (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Благолюкс» (Покупець) укладено договір поставки №СД 01-04/15, відповідно до п. 1.1 якого Постачальник зобов'язується передати у зумовлені строки Покупцеві товар для використання його у підприємницькій діяльності або особистому використанні в асортименті, кількості та за цінами, вказаними Постачальником в накладних, а Покупець зобов'язаний прийняти і своєчасно оплатити цей товар на умовах даного договору (том 1, а.с.111-120).

Відповідно до п. 2.7 договору поставка товарів здійснюється на умовах та в порядку, визначених усними домовленостями між сторонами.

Судом першої інстанції встановлено, що в рамках даного договору поставлено товар (кондиціонери та очищувач-зволожувач повітря) на загальну суму 1 044 623,93 грн. (у т.ч. ПДВ - 174 103,99 грн.), що підтверджується видатковою накладною від 11.05.2015 №РН-0000041 (том 1, а.с. 122).

Перевезення товару відбувалось на підставі міжнародної товарно-транспортної накладної CMR №1081/Е (том 1, а.с. 121).

В оплату за надані послуги позивач перерахував на користь ТОВ «СД ІНСТАЛЛЕРС ГРУП» кошти 1 044 623,93 грн., що підтверджується платіжними дорученням від 06.05.2015 №139, від 08.05.2015 №149, від 25.06.2015 №212, від 30.09.2015 №333, від 28.10.2015 №357, від 29.04.2015 №126 (том 1, а.с. 123-128).

За фактом настання першої з подій (отримання товару) ТОВ «СД ІНСТАЛЛЕРС ГРУП» виписані податкові накладні:

- від 06.05.2015 №3 всього на суму 120 000,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 20 000,00 грн.) (том 3, а.с. 212);

- від 08.05.2015 №5 всього на суму 169 999,99 грн. (у т.ч. ПДВ - 28 333,33 грн.) (том 1, а.с. 104);

- від 11.05.2015 №8 всього на суму 1 044 623,93 грн. (у т.ч. ПДВ - 174 103,99 грн.) (том 3, а.с. 213-214;

- від 29.04.2015 №8 всього на суму 394 000,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 65 666,67 грн.) (том 3, а.с. 211).

Окрім того, в матеріалах наявні: розрахунок від 11.05.2015 №11 коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 08.05.2015 №5 на суму коригування податкового зобов'язання та податкового кредиту -28 333,37; розрахунок від 11.05.2015 №10 коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 06.05.2015 №3 на суму коригування податкового зобов'язання та податкового кредиту -19 992,00 грн. та розрахунок від 11.05.2015 №9 коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 29.04.2015 №8 на суму коригування податкового зобов'язання та податкового кредиту -65 652,20 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що товар, який був предметом поставки по договору від 01.04.2015 №СД 01-04/15, був проданий позивачем ТОВ «КЛІМАТ КРАЇНИ». На підтвердження даного факту надана податкова накладна від 30.12.2015 №5 всього на суму 1 515 120,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 252 520,00 грн.), яка відповідно до квитанції від 30.12.2015 №1 отримана ДФС України, зареєстрована за номером - (том 2, а.с. 86).

З приводу порушення, зазначеного в акті перевірки, щодо включеного до податкового кредиту ПДВ в сумі 1 053,00 грн. по податковій накладній, виписаній ТОВ «Компанія «АВТОДОК», яка не зареєстрована у Єдиному реєстрі податкових накладних за грудень 2015 року, судом першої інстанції встановлено, що податкова накладна від 12.01.2016 №4 всього на суму 6 320,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 1 053,00 грн.), відповідно до квитанції J1490901 прийнята ДФС України - 26.01.2016, реєстраційний номер декларації - (том 2, а.с. 106-107, 109). Позивачем наданий витяг з Єдиного реєстру податкових накладних від 23.03.2016 №308913, відповідно до якого 26.01.2016 позивачем внесено до Єдиного реєстру податкових накладних дані щодо податкової накладної від 12.01.2016 №4.

Додаток №5 до податкової декларації ТОВ «Компанія «АВТОДОК» за січень 2016 року, підтверджує, що продавець ТОВ «Компанія «АВТОДОК» включив до своїх податкових зобов'язань ПДВ суму, визначену у податковій накладній №4 від 12.01.2016 (том 2, а.с. 108).

При цьому, колегія суддів враховує, що 14.03.2017 судом першої інстанції був допитаний свідок головний бухгалтер ТОВ «Благолюкс» ОСОБА_8, яка працює на цій посаді з жовтня 2014 року. Вона пояснила, що товариство займається оптовою торгівлею кліматичним устаткуванням - кондиціонерами, тепловими пушками, зволожувачами повітря. Свідок ОСОБА_8 зазначила, що в офісі по вул. Народного Ополчення, 18-Б, де знаходиться менеджер, головний бухгалтер та іноді директор є шоурум, де розміщені виставкові зразки продукції позивача. Юридична адреса товариства: м. Бориспіль, де також є офіс, в якому розміщенні брокери та іноді знаходиться директор. Щодо контрагента ТОВ «СД ІНСТАЛЛЕРС ГРУП» свідок пояснила, що поставка оформлюється згідно ВМД та інвойсу, поставка відображається по рахунку « 281». До собівартості товару включені послуги перевезення до кордону України, митні платежі, брокерські послуги та вартість терміналу (стоянка автомобіля). Податковий кредит відображається на рахунку « 631 розрахунки з вітчизняними постачальниками» та « 632 розрахунку з іноземними постачальниками». Сам товар, відповідно до договору №СД 01-04/15 від 01.04.2015 був поставлений 15.05.2015. Зазначила, що оплата проводилась частково, до поставки товару: 29.04.2015 в сумі 394 000,00 грн., 06.05.2015 в сумі 120 000,00 грн., 08.05.2015 в сумі 170 000,00 грн., та після -25.06.2015 в сумі 150 000,00 грн., 30.08.2015 в сумі 43 430,00 грн., 28.10.2015 в сумі 167 193,93 грн. В подальшому позивач реалізував придбаний товар в 2015 році ТОВ «КЛІМАТ КРАЇНИ». Свідок ОСОБА_8 зазначила, що доходи від реалізації товару враховані в 2015 році. Витрати позивачем сформовані та включені до податкової декларації з податку на прибуток за 2015 рік. Наголошує, що після адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення, висновок про заниження нарахування товариством податку на прибуток стосується лише щодо взаємовідносин з ТОВ «СД ІНСТАЛЛЕРС ГРУП». В акті, як підстава такого висновку, зазначена відсутність ТТН. У зв'язку з чим пояснює, що в даному випадку це міжнародні перевезення, до поставки товару застосовані норми ІНКОТЕРМС (2010 року) з умовами поставки СРТ. Постачальник поставив товар на склад покупця товару в м. Київ. Наголошує, що товарно-транспортні накладні в даному випадку взагалі не повинні оформлюватися, оскільки це міжнародні перевезення.

Щодо взаємовідносин товариства з ТОВ «ДРАЙВ» свідок ОСОБА_8 пояснила, що ТОВ «ДРАЙВ» - перевізник, з яким укладено договір щодо транспортування товару від 01.08.2014 №18/08/14, тобто дане товариство перевозить товар, який реалізує ТОВ «Благолюкс». Суми по взаємовідносинах з ТОВ «ДРАЙВ», на загальну суму 13 280,00 грн., включено до податкового кредиту в січні 2015 року, тобто в межах строку 1 рік з дня їх виписки. В акті перевірки зазначено також відсутність ТТН, у зв'язку з чим пояснює, що в даному випадку ТТН не оформляється. ТОВ «ДРАЙВ» надає транспортні послуги з перевезенням товару, який постачається з-за кордону. На виконання договору з ТОВ «ДРАЙВ» складено акти виконаних робіт №257 від 31.08.2015 на суму 27 337,44 грн. та №256 від 31.08.2014 на суму 52 341,20 грн. Свідок ОСОБА_8 пояснює, що калькуляцію вартості наданих послуг розраховує ТОВ «ДРАЙВ», а перевіряє логістик ТОВ «Благолюкс» на підставі документів: пакувального листа, в якому визначено кількість кілограм, та ВМД, в якій вказано товар, що ввозиться. Зазначає, що податковий кредит сформовано на підставі накладних №22 від 31.08.2014 на суму 4 556,24 грн. та №21 від 31.08.2014 грн. на суму ПДВ 8 723,53 грн.

Щодо взаємовідносин товариства з ТОВ «Компанія «АВТОДОК», в акті перевірки зазначено, що податкова накладна від 12.01.20016 №4 всього на суму 6 320,00 грн., у т.ч. ПДВ - 1 053,00 грн., не зареєстрована. В акті ПДВ також зазначено, що дана сума ПДВ включена до податкового кредиту за грудень 2015 року. Свідок ОСОБА_8 зазначає, що в акті наявна помилка, що ПДВ по ТОВ «Компанія «АВТОДОК» на підставі цієї податкової накладної включено до податкового кредиту за березень 2016 року. Оплата проведена на підставі платіжного доручення від 12.01.2016 та підтверджується банківською випискою. ПДВ включено до податкового кредиту за березень 2016 року. На запитання суду як могла виникнути помилка, зазначила, що вони працюють через програму «Медок», а бухгалтер ТОВ «Компанія «АВТОДОК» реєстрував накладну через іншу програму, тому можливо був збій. Додаток №5 до податкової декларації ТОВ «Компанія «АВТОДОК» за січень 2016 року підтверджує, що продавець ТОВ «Компанія «АВТОДОК» включив до своїх податкових зобов'язань суму ПДВ визначену у податковій накладній №4 від 12.01.2016.

Щодо взаємовідносин товариства з ТОВ «МЕДІА СКОУП» свідок ОСОБА_8 пояснила, що дане товариство надає маркетингові послуги щодо розміщення роликів позивача на різноманітних каналах. Податковий кредит знято на підставі того, що позивач не є власником торгового знаку Electrolux та не є офіційним дистриб'ютором цієї торгової марки. Зазначає, що ТОВ «Благолюкс» на спростування даного факту надало сертифікати, відповідно до яких позивач може здійснювати продаж техніки під цією торговою маркою на період проведення перевірки. Загальна вартість послуг за договором складає 2 121 075,72 грн. На підтвердження розміщення відеороликів на телеканалах надано нарізку відеороликів на CD-дисках. Окрім того, наголошує, що в матеріалах справи наявні ефірні довідки на підтвердження трансляції. Витрати відображено за ДТ рахунку 93 «витрати на збут», на рахунку 631 «розрахунки з вітчизняними постачальниками» та 632 «розрахунки з іноземними постачальниками».

Щодо взаємовідносин позивача з ПП «МГУ» свідок зазначила, що у даного підприємства позивач придбав стенди. На запитання суду щодо розмірів стендів, зазначила, що розмір десь 2х1,5 м з полицями для розміщення товару. Пояснила, що зараз стенди списані. Але в даний час вони залучаються до виставок. Акт на списання є в матеріалах справи. Списання відображено на рахунку 93 «витрати на збут», а надходження на рахунку оприбуткування 15.3.1 «малоцінні необоротні матеріальні активі». Оприбуткування підтверджено карткою рахунку 631, списання 93-15.3.1.

ТОВ «Благолюкс» є офіційним імпортером обладнання, яке виробляється під такими торговими марками як Electrolux, BALLU, ZANUSSI, що підтверджується відповідними сертифікатами, зокрема, сертифікатом від 29.12.2012, виданим компанією SIA «GreenTrace» (Латвія) компанії ТОВ «Благолюкс» (Україна), який засвідчує право здійснювати продаж кліматичної техніки під торговою маркою Electrolux на території України на період 01.01.2013-31.12.2016; сертифікатом від 29.12.2012, виданим компанією SIA «GreenTrace» (Латвія) компанії ТОВ «Благолюкс» (Україна), який засвідчує право здійснювати продаж кліматичної техніки під торговою маркою ZANUSSI на території України; сертифікатом, виданим компанією SIA «GreenTrace» (Латвія) компанії ТОВ «Благолюкс» (Україна), який засвідчує право здійснювати продаж кліматичної техніки під торговою маркою BALLU (том 2, а.с. 143-145). Здійснення господарської діяльності щодо імпорту відповідного обладнання з-за кордону та його подальшої реалізації на території України контрагентам в повній мірі відповідає положенням Статуту ТОВ «Благолюкс».

Також, на підтвердження дійсності виконання умов договору поставки від 01.04.2015 №СД 01-04-15 між ТОВ «Благолюкс» та ТОВ «СД ІНСТАЛЛЕРС ГРУП», позивачем надано видаткову накладну від 11.05.2015 №РН-0000041, міжнародну товарно-транспортну накладну CMR №1081/Е, платіжні доручення та податкові накладні.

Окрім того, судом також встановлено факт подальшої реалізації товару ТОВ «КЛІМАТ КРАЇНИ».

Щодо відсутності товарно-транспортних накладних на підтвердження перевезення вищезазначених кондиціонерів по території України за маршрутом Донецьк-Київ, колегія суддів враховує наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що поставка товару відбувалась на умовах Інкотермс 2010 з умовами поставки СРТ. Відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати «Інкотермс» в редакції 2010 року термін - СРТ (англ. Carriage Paid То) (... named place of destination), або Фрахт/перевезення оплачені до (...назва місця призначення) - термін інкотермс, означає, що продавець доставить товар названому їм перевізнику.

Накладна CMR діє на підставі Конвенції про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів (КДПВ) від 19.05.1956. Міжнародна автомобільна накладна (CMR) є товарно-транспортною накладною, яка застосовується при міжнародних вантажних автомобільних перевезеннях.

Товар (кондиціонери та очищувач-зволожувач повітря) був поставлений одразу на склад покупця - ТОВ «КЛІМАТ КРАЇНИ».

Отже, колегія суддів погоджується з твердженням Київського окружного адміністративного суду про те, що наявність товарно-транспортної накладної в рамках національного законодавства не є обов'язковою, зважаючи на міжнародний характер поставки.

Щодо твердження податкового органу, що ТОВ «СД Інсталлерс Груп» зареєстровано на тимчасово непідконтрольній України території Донецької області, колегія суддів враховує наступне.

ТОВ «СД Інсталлерс Груп» було зареєстроване за адресою місцезнаходження, мало контактні телефони, як юридична особа було наділена правоздатністю та дієздатністю, створено з дня її державної реєстрації у відповідності до ч.2 ст. 87 ЦК України.

При цьому, колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції про те, що вказані господарські операції не визнавались в судовому порядку недійсними, а документи, надані на перевірку, не визнавались нечинними або такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства. Жодних підстав для не укладення договорів з даним контрагентом позивачем не було виявлено.

При цьому, чинне податкове законодавство не ставить в залежність право позивача на формування податкового кредиту від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентом податку до бюджету. Питання податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не ставить цей факт у залежність від розрахунку з бюджетом третіх осіб.

Дослідивши вищезазначені документи та інші наявні у матеріалах справи докази, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції, що останніми підтверджено товарність (реальність) фінансово-господарських операцій позивача з ТОВ «СД ІНСТАЛЛЕРС ГРУП» та спростовані всі доводи відповідача.

Крім того, колегія суддів враховує, що відповідно до договору на надання послуг транспортного експедирування та перевезення вантажів від 01.08.2014 №18/08/14. ТОВ «ДРАЙВ» є лише перевізником товару позивача. На підтвердження даного факту позивачем наданий контракт від 01.07.2014 №2014/01 укладений між Компанією «AQUAMAX GROUP LTD» та ТОВ «Благолюкс» на придбання кліматичного обладнання побутового, напівпромислового, промислового призначення. Перевезення здійснювалось на підставі CMR №254/D, №255/D, №253/D, де визначено маршрут перевезення.

Наявність CMR спростовує також твердження відповідача щодо відсутності товарно-транспортних накладних.

На підтвердження реальності господарських операцій позивачем надано податкові накладні від 31.08.2014 №21 та від 31.08.2014 №22, акти надання послуг від 31.08.2014 №256 та від 31.08.2014 №257.

На спростування твердження відповідача про відсутність вантажних автомобілів, суд першої інстанції вірно захначив, що перевезення здійснювалось за допомогою вантажних автомобілів, які ТОВ «ДРАЙВ» орендує у відповідності до укладених договорів найму транспортних засобів від 29.04.2014 та від 26.11.2013, які нотаріально посвідчені.

Щодо взаємовідносин позивача з «МЕДІА СКОУП» судом першої інстанції вірно враховано, що позивачем надано сертифікати, які підтверджують, що ТОВ «Благолюкс» є офіційним імпортером обладнання, яке виробляється під такими торговими марками як Electrolux, BALLU, ZANUSSI. Тобто, позивач мав право здійснювати продаж техніки під цією торговою маркою. На підтвердження розміщення відеороликів на телеканалах надано диски з відеосюжетами та ефірні довідки телеканалів.

На підтвердження реальності господарських операцій позивачем надано додатки до Договору та меморандум про співпрацю у 2015 році, платіжні доручення, податкові накладні та акти надання послуг.

В сукупності всі ці документи підтверджують реальність отриманих послуг на каналах телебачення та радіо.

Щодо взаємовідносин позивача з ПП «МГУ» відповідно до якого ТОВ «Благолюкс» придбало у даного підприємства рекламні стенди у кількості 40 штук, то як вірно встановлено судом першої інстанції, придбані на підставі договору поставки від 03.12.2014 №1230 рекламні стенди списані, що підтверджується актом про списання товарів від 29.12.2016 №4. На підтвердження факту списання стендів надано також картки рахунків №1322 за 2014 рік, №1122 за січень 2014 року - грудень 2017 року, №1531 за 2014 рік та оборотно-сальдову відомість по рахунку №1531 за січень 2014 року - грудень 2017 року.

Фактично стенди перебувають на складі: м. Київ, вул. Народного Ополчення, 18-Б, і час від часу використовуються у власній діяльності для розміщення на даних стендах зразків для демонстрації потенційним покупцям під час презентації нового зразку товару. На підтвердження даного факту позивачем надано договір оренди від 01.12.2015 №16/15, акт прийому передачі нежитлового приміщення від 01.12.2015, додаткова угода від 31.03.2016 №1 до договору оренди від 01.12.2015 №16/15 та фотокартки.

Наведене спростовує твердження податкового органу щодо відсутності актів на списання стендів та доводить той факт, що рекламні стенди придбані позивачем з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

З огляду на вищевикладене в сукупності, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про те, що податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Київській області від 15.06.2016 №, № та від 15.09.2016 № є протиправними та підлягають скасуванню.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

Отже, судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи і судове рішення ухвалено у відповідності до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст.ст. 41, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Київській області залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Федотов І.В.

Судді: Губська Л.В.

Троян Н.М.