Справа № 826/14073/16
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

03 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Кузьмишиної О.М. та Шелест С.Б.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу Головного управління ДФС у місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Комінвєст" до Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2016 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Комінвєст", звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 квітня 2017 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління ДФС у місті Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 квітня 2017 року без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з наявних матеріалів справи, ТОВ «Комінвєст» зареєстроване 10.06.1993 року Головним управлінням юстиції у м. Києві, взято на податковий облік 09.09.2003 року у ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Відповідно до наказу Головного управління ДФС у м. Києві від 02.06.2016 року № 3460, направлень від 17.06.2016 року та відповідно до плану-графіка проведення планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання на червень 2016 року відповідачем проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «Комінвєст» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року, за результатами якої складено акт від 08.08.2016 року № 343/26-15-14-02-02/18019170.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «Комінвєст»:

п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 187.1 ст. 187, п. 201.1, п. 201.6, п. 201.10 ст. 201, п. 198.3, п.198.6 ст.198 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, на загальну суму 500 537 грн., в тому числі, по періодах: квітень 2013 року - 80 381 грн.; червень 2013 року - 104 682 грн., червень 2014 року - 86 040 грн.; липень 2015 року - 50 000 грн.; жовтень 2015 року - 165 029 грн.; грудень 2015 року - 14 405 грн.;

п. 203.2 ст. 203 ПК України в частині несвоєчасної сплати суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість за червень, липень, серпень 2014 року, березень, травень, липень та серпень 2015 року;

ст.51, п.70.16 ст.70, пп. «б» п.176.2 ст.176 ПК України, в результаті чого встановлено подання не в повному обсязі податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб і сум утриманого з них податку (форма № 1-ДФ) за І квартал 2013 - ІV квартал 2015 в частині невідображення сум наданої фізичним особам поворотної фінансової допомоги з ознакою доходу « 153» та недостовірно відображено податковий номер фізичної особи в податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма № 1-ДФ) за І квартал 2013 - ІV квартал 2015;

пп. 4 п. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464 VI (зі змінам та доповненнями), п.3.1 розділу ІІІ Наказу Міністерства фінансів України від 14.04.2015 №435, в результаті чого встановлено несвоєчасне подання звітності про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (додаток 4 до наказу №435) за червень 2015 року;

абз. 2 пп.266.7.5 п. 266.7 ст.266 ПК України, в результаті чого встановлено несвоєчасне подання декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на 2015 рік;

ст. 49, ст. 285, п. 286.2 ст. 286 ПК України, в результаті чого встановлено неподання податкової декларації з плати за землю за 2014 рік та заниження сум земельного податку всього в сумі 6079,22 грн., у тому числі, за 2014 рік - в сумі 6079,22 грн.

На підставі висновків, що викладені в акті перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення, зокрема:

від 25.08.2016 року №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 473211,00 грн., в тому числі за податковим зобов'язанням - 315 474,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 157 737 грн.;

від 25.08.2016 року №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з земельного податку з юридичних осіб на загальну суму 7 599 грн., в тому числі за податковим зобов'язанням - 6 079 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 1 520 грн.;

від 25.08.2016 №, яким нараховані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 170 грн.

Обговорюючи правомірність вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Як свідчать матеріали справи, перевіркою повноти визначення податкового кредиту за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року встановлено його завищення на загальну суму 500 537 грн., в тому числі, по періодах: квітень 2013 - 80 381 грн. (ТОВ «Оргспецсервіс»), червень 2013 - 104 682 грн. (ТОВ «Оргспецсервіс»), червень 2014 - 86 040 грн. (ТОВ «Енергопостач - 2014»), липень 2015 - 50 000 грн. (ТОВ «Горсан»), серпень 2015 - 8 074 грн. (ТОВ «Горсан»), жовтень 2015 - 171 360 грн. (ТОВ «Силіконова долина») при здійсненні фінансово-господарських операцій з ТОВ «Енергопостач - 2014», ТОВ «Горсан», ТОВ «Силіконова долина», ТОВ «Оргспецсервіс».

Господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу відповідно до п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України.

Відповідно до п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з п.188.1 ст. 188 Податкового кодексу України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості (у разі здійснення контрольованих операцій - не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.

Згідно з п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковим кредитом визнається сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі, при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

У відповідності до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

В силу положень п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п. 201.11ст. 201 цього Кодексу).

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

З аналізу вказаних правових норм та обставин справи суд приходить до висновку, що необхідними та достатніми підставами для включення позивачем до складу податкового кредиту відповідних сум податку на додану вартість є: придбання ним товару, робіт чи послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності; сплата чи нарахування сум податку на додану вартість у зв'язку з таким придбанням.

Про відсутність факту здійснення господарської операції можуть свідчити, зокрема, такі обставини: результати, відображені у даних податкового обліку будь-кого з учасників господарської операції, фактично не настали внаслідок відсутності відповідних дій будь-кого з учасників такої операції.

Разом з тим, при дослідженні факту здійснення господарської операції оцінюватися повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку. Не є обов'язковою передумовою для визначення контролюючими органами грошових зобов'язань визнання недійсними (у тому числі нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

В даному разі для перевірки законності здійснених донарахувань оспорюваних сум податкових зобов'язань позивачеві дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції, обставини щодо реальності здійснення господарських операцій та правильності формування даних податкового обліку за наслідками виконання цих операцій.

З досліджених письмових доказів у справі, судом першої інстанції встановлено, що між ТОВ «Комінвєст» (Замовник) та ТОВ «Силіконова долина» (Підрядник) укладено договір будівельного підряду №15 від 14.09.2015 року, згідно умов якого Підрядник зобов'язується виконати за рахунок власних та/або залучених матеріалів, сил, засобів, техніки і устаткування, та здати Замовнику в установлений даним Договором строк комплекс Робіт у відповідності до проектної документації та діючих нормативних актів на об'єктах:

2.1.1 «Житловий комплекс з приміщеннями громадського харчування та підземним паркінгом по вул. Межовій, 23Б у Подільському районі м. Києва». Роботи: внутрішні сантехнічні роботи.

2.1.2 «Будівництво багатоповерхових житлових будинків з об'єктами торгівельно-офісно-розважального та соціально-побутового призначення між вул. Бориса Гмирі та вул. Колекторною у Дарницькому районі м. Києва будівництва, житловий будинок №2». Роботи: внутрішні сантехнічні роботи.

2.1.3 «Будівництво багатоповерхових житлових будинків з об'єктами торгівельно-офісно-розважального та соціально-побутового призначення між вул. Бориса Гмирі та вул. Колекторною у Дарницькому районі м. Києва будівництва, житловий будинок №3». Роботи: внутрішні сантехнічні роботи.

2.1.4 «Будівельно-монтажні роботи внутрішніх мереж водопостачання, каналізації, опалення житлового будинку по просп. Відрадний, 4». Роботи: внутрішні сантехнічні роботи.

2.1.5 «Будівництво багатоповерхових житлових будинків з об'єктами торгівельно-офісно-розважального та соціально-побутового призначення між вул. Бориса Гмирі та вул. Колекторною у Дарницькому районі м. Києва будівництва, житловий будинок №6». Роботи, внутрішні сантехнічні роботи (секція 3), а Замовник зобов'язується надати Підряднику фронт робіт до початку виконання робіт, а також забезпечити своєчасне фінансування робіт, приймання виконаних підрядником робіт.

Пунктом 4.2 цього договору передбачено, що термін виконання робіт 30 жовтня 2015 року. У разі виконання робіт в інший термін, сторони погоджують додаткову угоду із зазначенням терміну та/або обсягів виконання робіт.

Виконання робіт розпочинається з моменту підписання договору.

Згідно пункту 5.1 Договору загальна договірна ціна є приблизна (динамічна) та підлягає коригуванню з урахуванням уточнення обсягів будівельно-монтажних робіт, цін на матеріали та обладнання по кожному із Об'єктів, які зазначені в п.2.1 Договору.

Як вбачається з матеріалів справи, сторонами укладено додаткову угоду від 05.10.2015 року №15 про зміну Договору будівельного підряду №15 від 14.09.2015 року ТОВ «Комінвєст» (Замовник) та ТОВ «Силіконова долина» (Підрядник) дійшли згоди внести зміни до п.4.2, п.5.1.

В підтвердження виконання умов вищевказаного договору позивачем надано:

- акти приймання виконаних будівельних робіт (№КБ-2в): за жовтень від

05.10.2015 рокуна суму 121903,20 грн., в т.ч. ПДВ - 20317,20 грн. (Житловий будинок №23 по вул. Межовій у Подільському районі м. Києва); за жовтень від 05.10.2015 на суму 259805,40 грн., в т.ч. ПДВ - 43300,89 грн. (Житловий будинок №6 (секція 3) між вул. Бориса Гмирі та вул. Колекторна м. Києва); за жовтень від 05.10.2015 на суму 224210,40 грн., в т.ч. ПДВ - 37368,40 грн. (Житловий будинок №4 по проспекту Відрадний м. Києва); за жовтень від 05.10.2015 на суму 215250,70 грн., в т.ч. ПДВ - 35875,11 грн. (Житловий будинок №3 між вул. Бориса Гмирі та вул. Колекторна м. Києва); за жовтень від 05.10.2015 на суму 206991,60 грн., в т.ч. ПДВ - 34498,60 грн., (Житловий будинок №2 між вул. Бориса Гмирі та вул. Колекторна м. Києва);

- довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (№КБ-3): від 05.10.2015 року на суму 121903,20 грн., в т.ч. ПДВ 20317,20 грн. (Житловий будинок №23 по вул. Межовій у Подільському районі м. Києва); від 05.10.2015 на суму 259805,40 грн., в т.ч. ПДВ 43300,89 грн. (Житловий будинок №6 (секція 3) між вул. Бориса Гмирі та вул. Колекторна м. Києва); від 05.10.2015 на суму 224210,40 грн., в т.ч. ПДВ 37368,40 грн. (Житловий будинок №4 по проспекту Відрадний м. Києва); від 05.10.2015 на суму 215250,70 грн., в т.ч. ПДВ 35875,11 грн. (Житловий будинок №3 між вул. Бориса Гмирі та вул. Колекторна м. Києва); від 05.10.2015 на суму 206991,60 грн., в т.ч. ПДВ 34498,60 грн. (Житловий будинок №2 між вул. Бориса Гмирі та вул. Колекторна м. Києва).

На підтвердження здійснення господарських операцій позивачем долучено до матеріалів справи виписані контрагентом податкові накладні від 05.10.2015 року № 193 на суму 121903,20 грн., в т.ч. ПДВ 20317,20 грн., від 05.10.2015 року № 194 на суму 259805,40 грн., в т.ч. ПДВ 43300,89 грн., від 05.10.2015 року № 195 на суму 224210,40 грн., в т.ч. ПДВ 37368,40 грн., від 05.10.2015 року № 196 на суму 215250,70 грн., в т.ч. ПДВ 35875,11 грн., від 05.10.2015 № 197 на суму 206991,60 грн., в т.ч. ПДВ 34498,60 грн.

Оплата за виконані роботи здійснена, про що свідчать платіжні доручення від 21.10.2015 року №4856 на суму 92534,51 грн., від 27.10.2015 року №4896 на суму 93494,00 грн., від 28.10.2015 №4930 на суму 100000,00 грн., від 03.11.2015 №4984 на суму 150000,00 грн., від 03.11.2015 №4985 на суму 150000,00 грн., від 06.11.2015 №5022 на суму 150000,00 грн., від 12.11.2015 №5043 на суму 60000,00 грн., від 16.11.2015 №5095 на суму 232132,69 грн.

Суми ПДВ по вищезазначеним податковим накладним включені до складу податкового кредиту ТОВ «Комінвєст» за жовтень 2015 року в загальній сумі 171360,20 грн.

Разом з тим, вищезазначені роботи були виконані ТОВ «Силіконова долина» як субпідрядні роботи в рамках виконання підрядних робіт позивачем згідно договорів субпідряду: на об'єкті: «Житловий комплекс з приміщеннями громадського харчування та підземним паркінгом по вул. Межовій, 23Б у Подільському районі м. Києва», Договір субпідряду № 70 від 03.03.2015, укладений з генпідрядником ТОВ «КЖБК БМУ-1»; на об'єкті: «Будівництво багатоповерхових житлових будинків з об'єктами торгівельно-офісно-розважального та соціально-побутового призначення між вул. Бориса Гмирі та вул. Колекторною у Дарницькому районі м. Києва будівництва, житловий будинок №2». Договір № 50 від 03.12.2014, укладений з генпідрядником ТОВ «КЖБК БМУ-1»; на об'єкті: «Будівництво багатоповерхових житлових будинків з об'єктами торгівельно-офісно-розважального та соціально-побутового призначення між вул. Бориса Гмирі та вул. Колекторною у Дарницькому районі м. Києва будівництва, житловий будинок №3». Договір № 56 від 03.12.2014, укладений з генпідрядником ТОВ «КЖБК БМУ-1»; на об'єкті: «Будівельно-монтажні роботи Внутрішніх мереж водопостачання, каналізації, опалення житлового будинку по просп. Відрадний, 4». Договір № 6 від 24.03.2014, укладений з генпідрядником ПАТ фірмою «Фундамент»; на об'єкті: «Будівництво багатоповерхових житлових будинків з об'єктами торгівельно-офісно-розважального та соціально-побутового призначення між вул. Бориса Гмирі та вул. Колекторною у Дарницькому районі м. Києва будівництва, житловий будинок №6». Договір підряду № 360 від 28.01.2015, укладений з генпідрядником ТОВ «БК «Азур Груп».

В підтвердження виконання робіт за договором будівельного підряду № 15 від 14.09.2015 року підтверджуються також виконавчою документацією, надано загальні журнали виконання робіт, акти прихованих робіт, що вказує на наявність реальних результатів виконання робіт що, в свою чергу, також призводить до зміни майнового стану платника податку.

Окрім того, згідно матеріалів справи вбачається, що у перевіряємому періоді позивач мав фінансово-господарські відносини з ТОВ «Горсан» ().

Між ТОВ «Комінвєст» (Замовник) та ТОВ «Горсан» (Підрядник) укладено договір підряду №29 від 12.06.2015 року, згідно умов якого Замовник доручає, а Підрядник забезпечує відповідно до проектної документації, державних будівельних норм України та умов Договору виконання комплексу внутрішніх сантехнічних робіт на об'єкті: «Житловий будинок з вбудованими адміністративними приміщеннями по вул. М.Донця, 2-а у Солом'янському районі м. Києва» (будівельна адреса).

Найменування будови і її адреса: будівельно-монтажні роботи внутрішніх мереж водопостачання, каналізації, опалення житлового будинку з вбудованими адміністративними приміщеннями по проспекту Відрадній, 4 у Солом'янському районі м. Києва (Будівельна адреса вул. М.Донця, 2-а).

Вартість Робіт («Договірна ціна на будівництво житлового будинку з вбудованими адміністративними приміщеннями по проспекту Відрадний, 4 у Солом'янському районі м. Києва (будівельна адреса: вул. М.Донця, 2-а)»), вказаних в пункті 1.1 Договору визначається за фактично виконані роботи згідно з ДБН Д.1.1-1-2000 з врахуванням фактичних цін на матеріально-технічні ресурси і складає: 341243,31 грн., в т.ч. ПДВ 56873,89 грн.

Згідно пункту 3.1 Договору строки виконання робіт: початок виконання Робіт - червень 2015 року; завершення робіт - вересень 2015 року.

В підтвердження виконання умов договору позивачем надано акт приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2015 року від 03.08.2015 (форма № КБ-2в) на загальну суму 341243,31 грн., в т.ч. ПДВ 56873,89 грн.

На виконання оплати за виконані роботи сторонами підписано довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма №КБ-3): на загальну суму 341243,31 грн., в т.ч. ПДВ 56873,89 грн.

На виконання умов договору ТОВ «Горсан» в особі директора Пилипенко Є.В. виписано податкові накладні від 03.08.2015 № 82 на суму 41243,31 грн., в т.ч. ПДВ - 6873,89 грн., від 10.07.2015 № 364 на суму 300000,00 грн., в т.ч. ПДВ - 50000,00 грн.

Суми ПДВ по зазначеним податковим накладним включені до складу податкового кредиту ТОВ «Комінвєст» за липень та серпень 2015 року в загальній сумі 58073,89 грн.

Крім того, вищезазначені роботи були виконані ТОВ «Горсан» як субпідрядні роботи в рамках виконання підрядних робіт ТОВ «Комінвєст» згідно договору від 03.04.2015 № 03/04/15, укладеного з генпідрядником Приватним акціонерним товариством фірмою «Фундамент».

Також, у перевіряємому періоді позивач мав господарські операції з ТОВ «Енергопостач-2014» ().

Згідно матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Комінвєст» (Замовник) та ТОВ «Енергопостач-2014» (Підрядник) укладено договір будівельного підряду від 02.06.2014 № 02.06.2014 згідно якого, Підрядник зобов'язується власними і залученими силами і засобами виконати роботи на об'єкті: житловий будинок з вбудованими адміністративними приміщеннями по вул. М.Донця, 2-а у Солом'янському районі м. Києва (коригування). Секція № 6, 7, 8; Житловий будинок № 2а, секція 8; загальні об'єми, (надалі - Роботи) відповідно до вимог проектної документації та проекту виконання робіт, у визначені цим Договором строки та передати виконані роботи Замовнику, а Замовник зобов'язується надати Підряднику фронт робіт до початку виконання робіт, а також забезпечити своєчасне фінансування робіт, приймання виконаних Підрядником робіт.

Вартість комплексу робіт, вказаного в п.п.1.1. Договору визначається згідно Договірної ціни до договору і становить: 516 240,44 грн. в т.ч. ПДВ 20% - 86 040,07 грн.

Строк виконання робіт - до 30 червня 2014 року.

В підтвердження виконання робіт, позивачем надано акти приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2в): від 17.06.2014 на суму 38661,88 грн., від 18.06.2014 на суму 59697,32 грн., від 19.06.2014 на суму 59697,32 грн., від 20.06.2014 на суму 59697,32 грн., від 23.06.2014 на суму 59697,32 грн., від 24.06.2014 на суму 59697,32 грн., від 25.06.2014 на суму 59697,32 грн., від 26.06.2014 на суму 59697,32 грн., від 27.06.2014 на суму 59697,32 грн.

На виконання умов вищевказаного договору ТОВ «Енергопостач-2014», в особі директора Власенко Г.А., виписано податкові накладні: від 17.06.2014 № 104 на суму 38661,88 грн. в т.ч. ПДВ 6443,65 грн., від 18.06.2014 № 105 на суму 59697,32 грн. в т.ч. ПДВ 9949,55 грн., від 19.06.2014 № 106 на суму 59697,32 грн. в т.ч. ПДВ 9949,55 грн., від 20.06.2014 № 107 на суму 59697,32 грн. в т.ч. ПДВ 9949,55 грн., від 23.06.2014 № 108 на суму 59697,32 грн. в т.ч. ПДВ 9949,55 грн., від 24.06.2014 № 109 на суму 59697,32 грн. в т.ч. ПДВ 9949,55 грн., від 25.06.2014 № 110 на суму 59697,32 грн. в т.ч. ПДВ 9949,55 грн., від 26.06.2014 № 111 на суму 59697,32 грн. в т.ч. ПДВ 9949,55 грн., від 27.06.2014 № 112 на суму 59697,32 грн. в т.ч. ПДВ 9949,55грн.

ТОВ «Комінвєст» віднесено до складу податкового кредиту суму ПДВ по взаємовідносинах з ТОВ «Енергопостач-2014» за червень 2014 року у розмірі 86 040 грн.

В підтвердження виконання умов договору позивачем надано довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма №КБ-3) за червень 2014 року від 27.06.2014 на суму 516240,44 грн., від 17.06.2014 на суму 38661,88 грн., від 18.06.2014 на суму 59697,32 грн., від 19.06.2014 на суму 59697,32 грн., від 20.06.2014 на суму 59697,32 грн., від 23.06.2014 на суму 59697,32 грн., від 24.06.2014 на суму 59697,32 грн., від 25.06.2014 на суму 59697,32 грн., від 26.06.2014 на суму 59697,32 грн., від 27.06.2014 на суму 59697,32 грн.

Оплата за виконання робіт здійснена, що підтверджується платіжними дорученнями: від 01.10.2015 №1613 на суму 150000,00 грн., від 06.10.2015 №1650 на суму 75000,00 грн., від 09.10.2015 №1677 на суму 170000,00 грн., від 17.10.2015 №1747 на суму 40000,00 грн., від 17.10.2015 №1746 на суму 70000,00 грн., від 28.10.2015 №1807 на суму 11240,44 грн.

При підписанні Договору сторонами узгоджена «Договірна ціна на будівництво Житловий будинок з вбудованими адміністративними приміщеннями по вул. М.Донця, 2-а у Солом'янському районі м. Києва» (коригування) Секція № 6, 7, 8; Житловий будинок №2а секція 8; загальні об'єми, що здійснюється в 2014 році», Локальні кошториси на будівельні роботи (Форма №1) на водопостачання (ХВП та ГВП) житлового будинку №2а секція 8 (ВК), на системи опалення житлового будинку №2а секція 8 (ОВ-1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8), та Підсумкові відомості ресурсів Житловий будинок №2а секція 8 ВК, ОВ-1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 (витрати по факту).

Суми ПДВ по зазначеним податковим накладним включені до складу податкового кредиту ТОВ «Комінвєст» за червень 2014 року в загальній сумі 86 040,05 грн.

Вищезазначені роботи виконані ТОВ «Енергопостач-2014» як субпідрядні роботи в рамках виконання підрядних робіт ТОВ «Комінвєст» згідно Договору № 6 від 24.03.2014, укладеного з генпідрядником Приватним акціонерним товариством фірмою «Фундамент».

Також, у перевіряємому періоді позивач мав господарські операції з ПП «Оргспецсервіс» ().

З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Комінвєст» (Замовник) та ПП «Оргспецсервіс» (Субпідрядник) укладено договір будівельного підряду №ОРГ16.04.13 від 16.04.2013 та Договір поставки №ОРГ17.04.13 від 17.04.2013.

Відповідно до умов договору, Замовник доручає, а Субпідрядник зобов'язується на власний ризик, власними та/або залученими силами, засобами, матеріалами виконати та здати Замовнику відповідно до умов Договору та проектної документації комплекс основних робіт з виготовлення обладнання та супутні загально-будівельні роботи, безпосередньо пов'язані з основними Роботами, та роботи з поліпшення Об'єкту після вводу в експлуатацію в межах ліцензії Субпідрядника, а Замовник зобов'язується надати Субпідряднику фронт робіт, забезпечити проектною документацією, здійснити приймання та сплатити вартість виконаних Субпідрядником та прийнятих Замовником Робіт та використаних ним при цьому матеріалів, комплектуючих виробів, обладнання, за винятком наданих Замовником, відповідно до умов Договору.

Згідно пункту 3.1 Договору ціна Договору та відповідно загальна вартість 147 599,58 грн.

В підтвердження виконання умов договору, сторонами підписані акт приймання-передачі змонтованого обладнання від 16.04.2013, довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат, податкові накладні від 29.04.2013 №53, від 30.04.2013 №65, 25.06.2013 №36,

ТОВ «Комінвєст» віднесено до складу податкового кредиту суму ПДВ по взаємовідносинах з ПП «Оргспецсервіс» за період з 01.01.2013 по 31.12.2015 у розмірі 185 063 грн., в тому числі по періодах: квітень 2013 року - 80 381 грн.; червень 2013 року - 104 682 грн.

Поряд з цим, як вбачається зі змісту акту, відповідачем зроблено висновок про те, що первинні документи, укладені між позивачем та вказаними контрагентами, складені всупереч вимог діючого законодавства, у підприємств відсутні фізичні та технічні можливості для виконання робіт, у зв'язку з чим немає можливості підтвердити факт здійснення господарських операцій у відповідні періоди та немає підстав для включення ТОВ «Комінвєст» до складу податкового кредиту сум по взаємовідносинах з вказаними контрагентами.

Окрім того, як зазначено в акті, з посиланням на ІС «Податковий Блок», слідчим управлінням фінансових розслідувань ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000077 внесеного до ЄРДР 19.05.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 212 КК України. ГУ ДФС у м. Києві отримано від ОУ ГУ ДФС у м. Києві службову записку від 01.06.2016 №1509/26- 15-21-18 разом з протоколом допиту ОСОБА_4, директора ТОВ «Силіконова долина», в якому вказано про непричетність директора/засновника ТОВ «Силіконова долина» ОСОБА_1 до діяльності вказаного підприємства.

Також, надано протокол допиту Пилипенко Є.В. та встановлено непричетність його як директора/засновника ТОВ «Горсан» (код 39791208) до діяльності вказаного підприємства. До АІС «Суб'єкти фіктивного підприємництва» 03.09.2015 внесено Облікову картку СФП.

Згідно наданого протоколу допиту Власенко Г.А. встановлено непричетність його як директора/засновника ТОВ «Енергопостач-2014» до діяльності вказаного підприємства. До АІС «Суб'єкти фіктивного підприємництва» 19.09.2014 року внесено Облікову картку СФП.

Окрім того, в провадженні СУ ФР Маріупольської ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області знаходиться кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за № 0000020 від 27.06.2014 за фактом придбання невстановленими особами суб'єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності, які заподіяли велику матеріальну шкоду державі за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.205 КК України.

Окрім того, згідно відомостей ІС «Податковий Блок» ГУ ДФС у м. Києві посилається на те, що ДПІ у Калінінському районі м. Донецька ГУ Міндоходів у Донецькій області складено акт про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «Оргспецсервіс» (код 33728083) щодо підтвердження фінансово-господарських відносин із контрагентами покупцями та постачальниками за період з 01.01.2013 по 20.03.2014 від 30.04.2014 №450/05-63-22-03/33728083, висновком якого не підтверджено реальність здійснення операцій ПП «Оргспецсервіс» по придбанню товарів та послуг у контрагентів-постачальників та подальшої реалізації контрагентам-покупцям ТМЦ (робіт, послуг) за період з 01.01.2013 по 20.03.2014.

Перевіркою встановлено відсутність об'єктів оподаткування по операціях з виконання товарів у контрагентів позивача. Відповідач стверджує, що контрагенти позивача не мали адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов'язань по спірних операціях, відсутності фактичних дій, спрямованих на виконання взятих зобов'язань чи відсутність можливостей залучення до виконання зобов'язань третіх осіб.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Законодавством України на одну із сторін цивільно-правової угоди - покупця товару (робіт, послуг), яка є платником податків, не покладено обов'язку здійснення контролю за дотриманням усіма виконавцями, постачальниками по ланцюгу постачання вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, сплати податку і в подальшому за можливі будь-які неправомірні дії будь-кого з виконавців, постачальників у ланцюгу постачання або через відсутність висновків зустрічних перевірок, зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на декларування валових витрат та права на податковий кредит з податку на додану вартість, яке виникло в результаті сплати податку на додану вартість при придбанні товарів (робіт, послуг).

Так само і відповідальність за порушення норм податкового законодавства є самостійним видом юридичної відповідальності і застосовується незалежно від відповідальності за порушення правил здійснення господарської діяльності. Отже, в даному разі для перевірки законності здійснених донарахувань оспорюваних сум податкових зобов'язань позивачеві дослідженню підлягають обставини щодо реальності здійснення господарських операцій та правильності формування даних податкового обліку за наслідками виконання цих операцій.

Суд зазначає, що необхідними та достатніми підставами для включення позивачем до складу податкового кредиту відповідних сум податку на додану вартість є: придбання ним товару, робіт чи послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності; сплата чи нарахування сум податку на додану вартість у зв'язку з таким придбанням.

Первинні документи для надання їм юридичної сили повинні мати обов'язкові реквізити, передбачені статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Частиною 1 статті 9 вказаного Закону визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Отже, законодавцем визначено підставу виникнення права у платника податку на отримання податкового кредиту, пов'язану з отриманням таким платником податку податкової накладної, оформленої належним чином із зазначенням усіх обов'язкових реквізитів, визначених Податковим кодексом України, Законом та видану суб'єктом підприємницької діяльності, зареєстрованим платником податку на додану вартість.

На підтвердження реальності спірних операцій позивач надав як під час перевірки, так і до суду копії договорів, копії актів прийняття-передачі виконання робіт, податкові накладні та інші первині документи, вказав, яким чином роботи використано їх в господарській діяльності підприємства, господарські операції належним чином відображені у податковому обліку позивача та у податковій звітності; право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість підтверджується податковими накладними.

Слід зазначити , що правильність оформлення первинних документів податковим органом не заперечувалось в акті перевірки.

Судом встановлено, що видами діяльності ТОВ «Комінвєст» є, зокрема, електромонтажні роботи, монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування, будівництво житлових і нежитлових будівель, будівництво трубопроводів, будівництво споруд електропостачання та телекомунікації, оптова торгівля залізними виробами, водопровідним і опалювальним устаткуванням і приладдям до нього, виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій, інші будівельно-монтажні роботи.

На час виконання умов вищевказаних договорів, позивач мав ліцензію на здійснення господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури АВ№490327, видану 06 листопада 2009 року Міністерством регіонального розвитку та будівництва України.

Станом на час розгляду справи у позивача наявна ліцензія на здійснення господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури серії АЕ №524500, видана 21 жовтня 2014 року.

ТОВ «Комінвєст» згідно наявного договору купівлі-продажу нерухомого майна від 17.07.2002 (складські та виробничі приміщення) має власну виробничу базу, має в наявності достатню кількість механізмів та обладнання для виконання робіт з монтажу систем опалення та гарячого водопостачання, що підтверджується довідкою про забезпечення ТОВ «Комінвєст» відповідними обладнанням та механізмами, має власні офісні приміщення, придбані на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 27.02.2008.

Судом на підставі наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що придбані у контрагентів будівельні роботи замовлялись позивачем з метою виконання господарських зобов'язань перед замовниками об'єктів будівництва - ТОВ «КЖБК БМУ-1», ПАТ фірма «Фундамент», ТОВ «БК «Азур Груп», на підтвердження чого позивач надав в матеріали справи копії відповідних первинних документів: господарських договорів, довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, актів приймання виконаних будівельних робіт.

Виконання робіт за Договорами будівельного підряду підтверджуються як оплатами за виконані роботи, актами виконаних робіт форми КБ-2в, довідками форми КБ-3, що вказує на наявність фізичних результатів виконання робіт що, в свою чергу, призводить до зміни майнового стану платника податку.

При цьому, з огляду на принцип персональної відповідальності платника податку право на податковий кредит не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами. Тобто якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи, а тому сама по собі несплата податку продавцем (у тому числі внаслідок ухилення від сплати) не може бути підставою для відмови у праві платника податку на податковий кредит за наявності факту здійснення господарської операції.

Відповідно до статті 228 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

У складі цивільного правопорушення, передбаченого статтею 228 Цивільного кодексу України міститься обов'язкова ознака - специфічна мета - порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Наявність мети, включеної до складу правопорушення підлягає обов'язковому доведенню.

Мета юридичної особи має бути доведена через мету відповідного керівника - фізичної особи, яка на момент укладання угоди виконувала представницькі функції за статутом (положенням) або за довіреністю. Слід зазначити, що наявність мети зазначеної в диспозиції ст. 228 ЦК України у фізичної особи тягне кримінальну відповідальність за відповідними статтями Кримінального кодексу України за скоєний злочин, замах на злочин або готування до злочину. Такі обставини можуть бути доведені лише обвинувальним вироком.

Проте, матеріали справи таких відомостей не містять.

Відповідачем не надано суду жодних доказів, які підтверджували б, що укладення договорів, на підставі яких виникли взаємовідносини між позивачем та контрагентами, не відповідали дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав та обов'язків, порушують публічний порядок, суперечать моральним засадам суспільства та спрямовані на заволодіння майном держави, як і не надано належних доказів, які свідчили б про невідповідність первинних документів.

При вирішенні даного спору суд притримується позиції, що у разі якщо на час здійснення господарських операцій, за якими податковий орган не визнає обґрунтованим віднесення позивачем до податкового кредиту сум податку на додану вартість, контрагенти були включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також мали свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість, покупець не може нести відповідальність ні за несплату податків продавцями, ні за можливу недостовірність відомостей про них, наведених у зазначеному реєстрі, за умови необізнаності щодо неї.

Судом також враховано вимоги статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», яка встановлює: якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін; якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними; якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Так, на час здійснення господарських операцій позивача з контрагентами, останні були зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Відповідних належних і допустимих доказів на підтвердження того, що контрагенти позивача не мали адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов'язань по спірним операціям, та доказів відсутності фактичних дій, спрямованих на виконання взятих зобов'язань, відповідачем до суду не надано.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що операції позивача з контрагентами здійснені в межах їх господарської діяльності, є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та господарській меті, підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій. Позивачем вчинено дії та досягнуто конкретних результатів, які визначають саме поняття господарської операції - факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань та фінансових ресурсів.

Слід також зауважити, що співставлення даних податкової звітності з бази автоматизованого контролю, як етапу контроль-перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання платником вимог податкового законодавства та аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника. Адже питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджуються податковим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податку.

Відомості, одержані від інших підрозділів податкової служби чи інших органів державної влади, можуть свідчити лише про наявність у податкового органу певних сумнівів щодо товарності господарських операцій, однак не доказують з достовірністю того факту, що в дійсності ніякі роботи позивачем не отримувались та не реалізовувались у межах її господарської діяльності.

Суд зазначає, що нереальність господарських операцій з придбання платником податку товару (робіт, послуг) має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях, зокрема, обумовлюватись лише неможливістю проведення зустрічної звірки даних контрагента через відсутність в нього основних засобів.

Доказів на підтвердження того, що контрагенти позивача не мали адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов'язань по спірним операціям, та доказів відсутності фактичних дій, спрямованих на виконання взятих зобов'язань, відповідачем до суду не надано та не доведено.

Поряд з цим, висновок про відсутність права позивача на віднесення до складу податкового кредиту податку на додану вартість по взаємовідносинам з вищевказаними контрагентами зроблено відповідачем на підставі протоколів допиту свідків.

Проте суд не бере до уваги посилання податкового органу на матеріали досудового розслідування, а саме протоколи допиту свідків, оскільки частиною 4 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

За таких обставин протоколи допиту свідків не є допустимими доказами в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, а тому дана обставина не може бути доказом порушення позивачем податкового законодавства.

Відповідачем не надано суду обвинувального вироку суду чи рішення суду про визнання правочину недійсним.

Суд на підставі оцінки наявних у справі доказів у їх сукупності встановив, що здійснення фінансово-господарських операцій позивачем та виконання робіт з боку контрагентів документально підтверджується. Твердження контролюючого органу про відсутність у зазначених суб'єктів господарювання адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов'язань по укладенню правочину та відсутність фактичних дій, спрямованих на виконання взятих на себе зобов'язань у судовому засіданні не були доказані, а надані позивачем докази є переконливими і достатніми для беззаперечного висновку суду щодо реальності господарських операцій. ТОВ «Комінвєст» не може нести відповідальність за незабезпечення належного бухгалтерського та податкового обліку і звітності з боку інших юридичних осіб.

Враховуючи викладене, суд вважає, що ТОВ «Комінвєст» правомірно сформував податковий кредит за рахунок сум податку на додану вартість на підставі податкових накладних, виписаних ТОВ «Енергопостач - 2014», ТОВ «Горсан», ТОВ «Силіконова долина», ТОВ «Оргспецсервіс», а висновки акту перевірки про порушення позивачем норм Податкового кодексу України, в тому числі заниження податку на додану вартість є помилковими.

Відтак, збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість здійснено відповідачем неправомірно, що свідчить про протиправність та необґрунтованість винесеного податкового повідомлення-рішення від 25.08.2016 №.

Щодо правомірності нарахування грошового зобов'язання з земельного податку з юридичних осіб суд зазначає наступне.

На підставі акту перевірки № 343/26-15-14-02-02/18019170 від 08.08.2016 відповідачем зазначено про порушення ст. 49, ст. 285, п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим збільшено суму грошового зобов'язання за платежем земельний податок з юридичних осіб всього в сумі 7599,00 грн.

Перевіркою правильності визначення повноти нарахування та своєчасності сплати земельного податку за період з 01.01.2013 по 31.12.2015 встановлено неподання податкової декларації з плати за землю за 2014 рік та заниження сум земельного податку всього у сумі 6 079,22 грн., у тому числі за 2014 рік - 6 079,22 грн.

В свою чергу, позивач стверджує, що ним подано декларацію з плати за землю за 2014 рік у відповідності та в строк визначений статтею 286 Податкового кодексу України, відтак, нарахування йому грошового зобов'язання з земельного податку з юридичних осіб на загальну суму 7 599,00 грн. та штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 170,00 грн. є протиправним.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Комінвєст» згідно договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 27.02.2008 №000966/10 придбало у власність в Управління з питань комунального майна, приватизації та підприємництва Шевченківської районної у м. Києві Ради нежилі приміщення з №1 по №5 загальною площею 195,30 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Київ, Старокиївський пров. 5 (нотаріально засвідчено 27.02.2008). Сторонами підписано акт приймання-передачі приміщення від 25.04.2008.

За період з 01.01.2013 по 31.12.2015 ТОВ «Комінвєст» задекларовано земельного податку у сумі 13 678,25 грн.

Згідно з п.п.14.1.147 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Статтею 285 Податкового кодексу України передбачено, що базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Згідно п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Відповідно до п.1 розділу ІІІ Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 №233, податкові документи в електронному вигляді можуть бути надіслані до органів ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку за звітні періоди у терміни, визначені законодавством для відповідних податкових документів у паперовій формі.

Вимоги щодо подання платником податків податкових документів в електронній формі телекомунікаційними каналами зв'язку та прийняття їх контролюючими органами визначаються пунктом 7 розділу ІІІ зазначеної Інструкції.

Після одержання від платника податків податкового документа в електронному вигляді органи ДПС проводять його розшифрування, перевірку ЕЦП, перевірку відповідності електронного документа затвердженому формату (стандарту) (п.7.3).

Перша квитанція є підтвердженням платнику податків передачі його податкових документів в електронному вигляді до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку. Ця квитанція надсилається органами ДПС на електронну адресу платника податків, з якої було надіслано податкову звітність. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС. Якщо на електронну адресу платника податків не надійшла перша квитанція, то податковий документ вважається неодержаним (п.7.4).

Підтвердженням платнику податків прийняття його податкових документів до бази даних ДПС є друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, в якій визначаються реквізити прийнятого податкового документа в електронній формі, відповідність податкового документа в електронній формі затвердженому формату (стандарту) електронного документа, результати перевірки ЕЦП, інформація про платника податків, дата та час приймання, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова звітність, та дані про відправника квитанції.

На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.

Якщо надіслані податкові документи сформовано з помилкою, то платнику податків надсилається друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття податкових документів в електронному вигляді із зазначенням причин. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС (п.7.6).

Позивач пояснив, що податкова декларація з плати за землю за 2014 рік подавалась за допомогою комп'ютерної програми «M.E.Doc», дата заповнення декларації 24.02.2014. Згідно наявної в матеріалах справи копії вказаної декларації вбачається, що позивачем задекларовано земельного податку на загальну суму 6079,22 грн. з щомісячним платежем у розмірі 506,60 грн.

В підтвердження про прийняття податкової декларації з плати за землю за 2014 рік позивач надав копію квитанції №2, з якої вбачається, що зазначену декларацію прийнято ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві 24.02.2014 17:30:19 за реєстраційним №. Відправник квитанції - Міністерство доходів і зборів України.

При цьому, друга квитанція, як підтвердження (без помилок) про прийняття звіту, надійшла з результатом обробки: «Прийнято (копію)», хоча, як стверджує позивач, декларація подавалася як звітна, а не копія звітної. Позивач припускає, що це помилка, яка виникла у зв'язку зі збоєм в електронній комп'ютерній програмі «M.E.Doc».

У зв'язку з цим головним бухгалтером підприємства подано до ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві заяву від 20.07.2016 про переведення декларації зі стану «копія» в стан звичайної звітної декларації та надано копію декларації з плати за землю за 2014 рік з квитанціями про прийняття.

Таким чином, платник податків вчинив усіх необхідних заходів та дій щодо подання і підтвердження декларування земельного податку з юридичних осіб за 2014 рік. В той час, відповідачем не спростовано зазначеного та не надано належних і допустимих доказів в підтвердження зазначеного в акті перевірки щодо неподання позивачем податкової звітності з цього податку за 2014 рік.

В письмових запереченнях відповідач жодним чином не обґрунтував правомірність прийняття спірних податкових повідомлень-рішень від 25.08.2016 № та №.

Більш того, після подання відповідної декларації позивачем сплачено податок на землю за січень-грудень 2014 року згідно поданої декларації у розмірі 6079,22 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 25.02.2014 №180.

За наведених обставин, суд не погоджується з позицією відповідача, що позивач не подав податкову декларацію та не нарахував зобов`язання по земельному податку, в судовому засіданні відповідачем не доведено належними доказами заниження податкового зобов'язання по земельному податку, відтак суд приходить до висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення від 25.08.2016 №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з земельного податку з юридичних осіб на загальну суму 7 599,00 грн., як наслідок, необґрунтованим також є нарахування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 170,00 грн. згідно податкового повідомлення-рішення від 25.08.2016 №.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. В зв'язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління ДФС у місті Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 квітня 2017 року без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у місті Києві - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 квітня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до вимог КАС України.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: О.М. Кузьмишина

С.Б. Шелест

Повний текст виготовлено 04 жовтня 2017 року.

Головуючий суддя Пилипенко О.Є.

Судді: Шелест С.Б.

Кузьмишина О.М.