Справа № 643/4825/17
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2017-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 р.Справа № 643/4825/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бартош Н.С.

Суддів: Русанової В.Б. , Курило Л.В.

при секретарі судового засідання Дудка О.А.

за участю: позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Московського районного суду м. Харкова від 12.07.2017р. по справі № 643/4825/17

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м.Харкова

про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, в якому просив визнати неправомірними дії та бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова щодо відмови у виплаті заборгованості, що утворилася внаслідок невиплати ОСОБА_1 пенсії за період з 01.04.2015 по 23.03.2017, призначеної та перерахованої відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789 від 05.11.1991; скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про розгляд спірних питань від 28.03.2017 щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті заборгованості по призначеній та перерахованій пенсії за період з 01.04.2015 по 23.03.2017; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова виплатити заборгованість, що утворилася внаслідок невиплати ОСОБА_1 пенсії за період з 01.04.2015 по 23.03.2017, призначеної та перерахованої відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789 від 05.11.1991, без обмеження її максимального розміру.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 12.07.2017 р. в задоволенні адміністративного позову відмовлено в повному обсязі.

ОСОБА_1, не погоджуючись з вказаним рішенням суду, в апеляційній скарзі вказує, що рішення є необґрунтованим та незаконним, прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Московського районного суду м. Харкова від 12.07.2017 р. та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та вимоги апеляційної скарги.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що позивач, ОСОБА_1, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова та отримує пенсію за вислугу років, призначену з 02.09.2014 згідно Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789, у розмірі 70 % середнього заробітку, та продовжував працювати на посаді заступника начальника другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області по 23.03.2017.

З 01.04.2015 виплату пенсії ОСОБА_1 припинено відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VII, яким внесено зміни до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991, а саме, встановлено: «Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про судоустрій і статус суддів", пенсія, призначена відповідно до цієї статті, не виплачується».

У 2016 році пенсія ОСОБА_1 не виплачувалася на підставі Закону України від 24.12.2015 № 911-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», відповідно до якого тимчасово у період з 01.01.2016 по 31.12.2016 пенсії, призначені особам (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених Законом України «Про прокуратуру» пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

ОСОБА_1 24.03.2017 року звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова із заявою про відновлення виплати йому пенсії у зв'язку зі звільненням з органів прокуратури з 23.03.2017 року та виплату заборгованості, що утворилась внаслідок невиплати призначеної та перерахованої пенсії за період з 01.04.2015 року по 23.03.2017 року.

Розпорядженням Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова від 28.03.2017 виплату пенсії ОСОБА_1 поновлено з 24.03.2017 року, а за період з 01.04.2015 по 23.03.2017 відмовлено, оскільки у зазначений період він працював на посаді та на умовах, передбачених законом України «Про прокуратуру».

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом своїх прав.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх безпідставності.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з наступних підстав.

За період з 01.04.2015 по 31.12.2015 року відповідачем припинена виплата пенсії позивачу відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VII.

Відповідно до п. 3 розділу XII Закону України від 14.10.2014 р. № 1697 «Про прокуратуру», який набрав законної сили з 15.07.2015 p., визнано таким, що втратив чинність Закон України від 05.11.1991 р. № 1789-ХІІ «Про прокуратуру», крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п'ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів.

Законом України від 24.12.2015 р. № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» в статтю 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697 внесено аналогічні зміни, згідно до яких тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам, які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим Законом, призначені пенсії не виплачуються.

Згідно Закону України від 06.12.2016 року № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» тимчасово по 31 грудня 2017 року пенсії, призначені особам (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених Законом України «Про прокуратуру» пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Законом України «Про прокуратуру» передбачено, що після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Також, внесено відповідні зміни і до ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 85 Закону України «Про пенсійне забезпечення» щодо невиплати призначених пенсій працівникам прокуратури під час роботи на прокурорських посадах.

Колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги стосовно поновлення виплати пенсії позивача відповідно до постанови Московського районного суду м. Харкова від 02.09.2016 року є безпідставними, оскільки вказаною постановою відповідача зобов'язано провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», що діяла станом на 02.09.2014 року у розмірі 70% місячної заробітної плати з 01.12.2015 року, а не поновити виплату пенсії.

Крім того, доводи апеляційної скарги стосовно відновлення виплати пенсії позивачу, з посиланням на ч.2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є необґрунтованими, оскільки відповідно до цієї норми без обмеження будь-яким строком мають виплачуватись лише нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію. Позивачу виплата пенсії була припинена відповідно до приписів Законів України від 02.03.2015 № 213-УІІІ, від 24.12.2015 № 911-VIII, від 06.12.2016 № 1774-УІІІ.

За період роботи позивача на посаді та на умовах, передбачених Законом України «Про прокуратуру», пенсія до виплати йому не нараховувалася, відповідно, заборгованість за період з 01.04.2015 по 23.03.2017 відсутня.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на постанову № 2 Пленуму Верховного Суду України від 20.01.2017 р. та на Конституційне подання, затверджене вказаною постановою, оскільки в цих документах іде мова щодо обмежень прав пенсіонерів органів прокуратури закріпленням максимального розміру пенсії фіксованою сумою 10740 грн.

Твердження апелянта про те, що після 01.01.2016 року обмеження щодо виплати пенсії працюючим прокурорським пенсіонерам, ведені з урахуванням Закону України "Про прокуратуру" 2014 року, який набрав чинності з 15 липня 2015 стосувались пенсій, призначених за цим Законом, а не за Законом України "Про прокуратуру" 1991 року, тобто не стосуються пенсії позивача та посилання на постанову Верховного Суду України від 10.12.2013 року, судова колегія визнає безпідставними, оскільки у зазначеному судовому рішенні Верховний Суд України дійшов висновку щодо звуження прав пенсіонерів органів прокуратури з приводу перерахунку пенсії в розмірі 90 % від суми місячної заробітної плати, що отримана при призначенні пенсії до 01.01.2011 року, а не щодо припинення виплати пенсії працюючим прокурорам.

Виходячи з системного аналізу Конституції України, Законів України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про прокуратуру», «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII, «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 р. № 911-VIII, судова колегія зазначає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Отже, переглянувши постанову суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що при її прийнятті суд першої інстанції у повному обсязі з'ясував обставини справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 12.07.2017р. по справі № 643/4825/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_2
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_3 ОСОБА_4
Повний текст ухвали виготовлений 02.10.2017 р.