Справа № 810/2087/17
Суддя: Кобаль М.І.
Дата ухвалення: 2017-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/2087/17 Головуючий у 1-й інстанції: Лиска І.Г., Суддя-доповідач: Кобаль М.І.
У Х В А Л А

27 вересня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Кобаля М.І.,

суддів: Епель О.В., Карпушової О.В.

при секретарі: Хмарській К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Державної архітектурно-будівельної інспекції України на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 19 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Державна архітектурно-будівельна інспекція України (далі - Позивач) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - Відповідач) у якому просила зобов'язати відповідача знести за власний рахунок самочинно збудований об'єкт будівництва.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19 червня 2017 року відмовлено у відкритті провадження в даній справі.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для провадження розгляду (за текстом апеляційної скарги).

Заслухавши представника позивача, представника відповідача та третю особу, що прибули у судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін, виходячи з наступного.

Згідно із ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач звернувся до суду із вимогою зобов'язати ОСОБА_2 знести за власний рахунок самочинно збудований об'єкт будівництва - Комплекс багатоквартирних житлових будинків, а саме: Багатоквартирний житловий будинок з вбудованими нежитловими приміщеннями та вбудованим гаражем, за адресою: АДРЕСА_1); Багатоквартирний житловий будинок з вбудованими нежитловими приміщеннями, за адресою: АДРЕСА_2 (корпус 1,2,3).

Приймаючи рішення про відмову у відкритті провадження суд першої інстанції прийшов до висновку, що даний спір повинен розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає вимогам процесуального права та знайшов своє підтвердження під час розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Адміністративне судочинство здійснюється у сфері публічних правовідносин. Критерій розмежування публічних і приватних відносин законом чітко не визначений і досі є спірним. Традиційно публічними вважають відносини, в яких реалізуються публічні інтереси. Тобто інтереси суспільства в цілому, які представляє держава та її органи.

Частина 2 зазначеної статті кореспондується із ст. 17 КАС України, яка визначає юрисдикцію адміністративних судів.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст.17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно - правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно - правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Юрисдикція - це передбачена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції.

Критеріями визначення юрисдикції є:

1) характер відносин (публічно-правові, цивільні, земельні, сімейні справи тощо);

2) суб'єкт звернення (за загальним правилом у судах адміністративної юрисдикції розглядаються справи за зверненням фізичних та юридичних осіб);

3) наявність спору про право.

Головними критеріями судової спеціалізації визнається предмет спірних правовідносин і властива для його розгляду процедура.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

У разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи (ч.6 ст. 109 КАС України).

Статтею 177 Цивільного кодексу України передбачено, що об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Тобто, об'єкти самочинного будівництва належать до об'єктів цивільних прав.

Частиною 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України та ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено, що правом звернення до суду за захистом наділені:

- особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів;

- органи і особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Аналіз зазначених вище правових норм свідчить про те, що даний спір, предметом якого є зобов'язання знесення самочинного будівництва, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки цей спір не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин, а пов'язаний з вирішенням питання щодо речового права.

Аналогічна правова позиція суду викладена в постанові Верховного Суду України від 15.11.2016 № 21-1959а16 (802/1318/15-а).

Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України, зокрема, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Тобто, в даному випадку, виникли правовідносини, які відносяться до інституту цивільного права, а тому суд апеляційної інстанції роз'яснює позивачу, що даний спір має розглядатись в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції прийшла до висновку, що судом першої інстанції порушень норм процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин по справі дана вірно, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскільки апеляційна скарга не містить обґрунтувань, які могли б бути підставами для скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 17, 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України - залишити без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 19 червня 2017 року - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційну скаргу може бути подано безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий - суддя М.І. Кобаль

судді: О.В. Епель

О.В. Карпушова

Головуючий суддя Кобаль М.І.

Судді: Епель О.В.

Карпушова О.В.