Справа № 182/3098/17
Суддя: Тихомиров І. В.
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 182/3098/17
Провадження № 2-а/0182/346/2017
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04.10.2017 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Тихомиров І.В. розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Нікопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання незаконними дій та зобовязання вчинити певні дії:

Встановив:

Позивач звернулася з позовом до Нікопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання протиправними дій управління та зобовязання здійснити перерахунок пенсії як державному службовцю з урахуванням довідки № 23 від 17.02.2017 про складові заробітної плати з 28 вересня 2011 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 28.09.2011 року отримує пенсію за віком, призначену згідно з Законом України Про службу в органах місцевого самоврядування, згідно якого пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування здійснюється в порядку, визначеному законодавством України про державну службу. Відтак отримує пенсію як державний службовець в розмірі 90% від заробітної плати працюючого державного службовця та перебуває на обліку в Нікопольському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області

В лютому 2017 року вона звернулася до Нікопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з заявою про перерахунок пенсії з урахуванням видів заробітку, що не були враховані при обчисленні пенсії при її призначенні.

Однак листом від 28.02.2017 року №2668/05/10 управління ПФУ повідомило їй про неможливість обрахувати розмір пенсії з урахуванням вказаної довідки, мотивуючи це тим, що індексація та матеріальна допомога не враховується при обчисленні пенсії за віком згідно ст. 33 Закону України «Про державну службу» тому, що не являються надбавками.

Виходячи з вищезазначеного, перерахувати пенсію за віком як державному службовцю згідно Закону України «Про державну службу» і обчислити розмір пенсії згідно довідки № 23 від 17.02.2017 Відповідач відмовився.

Вказує на те, що такі дії управління суперечать ч.1 ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», згідно якої до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Також на думку Позивача Відповідачем не враховано ст. 41 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, що визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідач проти позову заперечував мотивуючи це тим, що обчислити розмір пенсії згідно наданих довідок неможливо, оскільки згідно зі статтею 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, доплати за ранг, надбавки за вислугу років, премій та інших надбавок.

Виплата індексації та матеріальної допомоги для обчислення пенсії за віком згідно Закону України «Про державну службу» не включаються тому, що не являються надбавками.

До того ж відповідно до п.5 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії, призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про судоустрій та статус суддів», «;Про статус народного депутата України», «;Про кабінет Міністрів України», «;Про судову експертизу», «;Про національний банк України», «;Про службу в органах місцевого самоврядування», «;Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Крім того, зазначає, що позивачем пропущено строк звернення до суду, передбачений ст. 99 КАС України, оскільки пенсія є періодичним платежем, та отримавши пенсію за певний місяць, позивач повинна була дізнатися про порушення її прав на отримання такої пенсії у певному розмірі. Позивач просить здійснити перерахунок за період з 2011 року, однак з адміністративним позовом звернулася лише у лютому 2017 року.

Виходячи з вищезазначеного, призначити пенсію за віком як державному службовцю згідно Закону України «Про державну службу» і обчислити розмір пенсії згідно довідки №23 від 17.02.2017 неможливо. Також Відповідач у своїх запереченнях зазначив, що Позивач звернулася із заявою про перерахунок пенсії надавши нову довідку для обчислення пенсії 17.02.2017 року.

Вивчивши обставини справи, дослідивши подані докази суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав:

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

Україна є демократична, соціальна та правова держава; права та свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; в Україні визнається і діє принцип верховенства права; громадяни мають право на соціальний захист.

Складовою конституційного права на соціальний захист є право на пенсійне забезпечення.

Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ч.1 ст.58 Конституції України, закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом статті 37 Закону України «Про державну службу» ( далі Закон № 3723-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

Пенсійні правовідносини певних категорій осіб, у тому числі й тих, які мають статус державного службовця, регулюються додатково також спеціальними законами або окремими положеннями вказаних законів. Згідно зі статтею 1 Закону України Про державну службу державна служба це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та отримують заробітну плату за рахунок державних коштів.

Чинне законодавство як загальне так і спеціальне відносить до складу заробітної плати також Інші виплати. При цьому слід врахувати, що надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога та індексація належить до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються в розрахунок особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

Більш того згідно зі ст.1 Конвенції Міжнародної організації праці Про захист заробітної плати №95, ратифікованої Україною 30 червня 1961 року, термін заробітна плата означає, незалежно від назви й методу обчислення, будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах, і встановлені угодою або національним законодавством, що їх роботодавець повинен заплатити працівникові за працю, яку виконано чи має бути виконано, або послуги, котрі надано чи має бути надано.

Аналізуючи положення законодавства, Конституційний Суд України в своєму рішенні 8-рп/2013 від 15.10.2013 року, виходить з того, що поняття заробітна плата та оплата праці, які використано в законах, що регулюють трудові відносини є рівнозначними.

Матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально побутових питань, індексація заробітної плати не є виключенням та підпадають під зобовязання щодо оплати праці

Згідно зі ст. 37 Закону України «Про державну службу» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Відповідно до ч.2 ст.33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч.1 ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Правова позиція Верховного суду України вказує на те, що при спірних питаннях перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин ст. 41 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та ст. 66 Закону України Про пенсійне забезпечення. Така правова позиція щодо застосування норм законодавства викладена в рішеннях Верховного суду України №21-97а13 від 28.05.2013, №21-430а11 від 20.02.2012.

За нормами ч.2 ст.244-2 Кодексу адміністративного судочинства, рішення Верховного суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обовязковими для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права та для всіх судів України.

Матеріалами справи підтверджується, що листом Позивачеві було повідомлено про неможливість обрахувати розмір її пенсії з урахуванням довідки № 23 від 17.02.2017 року про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Отже, вивчивши обставини справи, суд доходить висновку, що управління Пенсійного фонду неправомірно відмовило в перерахунку пенсії ОСОБА_1 як державному службовцю в розмірі 90% з урахуванням довідки № 23 від 17.02.2017 про складові заробітної плати.

В той же час судом враховано, що приписами частини 4 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті35, частиною другою статті38, частиною третьою статті42і частиною п'ятою статті48цьогоЗакону, провадиться в такі строки:

-у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;

-у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

З матеріалів справи вбачається, що Позивач звернулась до Відповідача з заявою про перерахунок пенсії державного службовця із врахуванням всіх складових заробітної плати 17.02.2017 року, у зв'язку з чим та з урахуванням приписів ч. 4ст. 45 Закону № 1058, суд приходить до висновку, що позовні вимоги з урахуванням ч.2ст. 11 КАС України підлягають задоволенню з 01 березня 2017 року, а відтак вимоги адміністративного позову за період з 28.09.2011 року по 28.02.2017 року включно задоволенню не підлягають, як безпідставні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6,11,71,159-163 КАС України суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним дії Нікопольського обєднаного управління Пенсійного фонду Дніпропетровської області щодо відмови в перерахунку пенсії як державному службовцю в розмірі 90% з урахуванням довідки № 23 від 17.02.2017 про складові заробітної плати.

Зобовязати Нікопольське обєднане управління Пенсійного фонду Дніпропетровської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 в розмірі 90% з урахуванням довідки № 23 від 17.02.2017 про складові заробітної плати з 01.03.2017

Виплатити ОСОБА_1 заборгованість, що утворилася з 01.03.2017 року та виплачувати пенсію в перерахованому розмірі.

В іншому відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, через суд першої інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Суддя: ОСОБА_2