Справа № 8432/12/2070
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2017 р. № 8432/12/2070

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Волошина Д.А.,

за участю секретаря судового засідання - Ільницької І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просить суд скасувати податкові повідомлення - рішення від 09.07.2008 № 774/17-04, від 01.10.2008 № 773/17-04/01, від 01.10.2008 № 774/17-04/1, від 23.12.2008 № 773/17-04/2, від 23.12.2008 № 774/17-04/2, від 19.03.2009 № 773/17-04/3, від 19.03.2009 № 774/17-04/3.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що дії податкового органу по проведенню документальної перевірки є протиправними, акт та винесені на його основі податкові повідомлення-рішення прийняті з порушенням вимог чинного на час їх прийняття законодавства.

Позивач в судове засідання не з'явився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про дату та час слухання справи, в матеріалах справи містяться заперечення на позов, в яких зазначено, що позивачу була донарахована сума податкових зобов`язань на податок з доходів фізичних осіб за 2005-2007 рр. відповідно до вимог Закону України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» з огляду на те, що позивачем не було надано документів необхідних для здійснення перевірки податковим органом.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, встановив наступне.

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця № 236632 від 05.12.1996 року, ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець Шевченківською районною у м.Києві державною адміністрацією.(а.с.51)

Перебував на обліку Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Києва як платник податків.

Судом встановлено, що Державною податковою інспекцією в Шевченківському районі м.Києва була проведена на підставі плану-графіку на II квартал 2008 року, ст.11, ст.111, ст.112 Закону України «Про державну податкову службу України» від 04.12.1990 року документальна перевірка дотримання вимог чинного законодавства з питання оподаткування фізичної особи - суб`єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 за період з 01.01.2005 по 31.12.2007 року.

Згідно матеріалів справи за результатами перевірки складено акт № 106/17-04/НОМЕР_1 від 18.06.2008 року «Про результати документальної перевірки дотримання вимог чинного законодавства питання оподаткування фізичної особи -суб`єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_1 за період з 01.01.2005 по 31.12.2007 року.(а.с.28-38).

В результаті проведеної перевірки встановлені наступні порушення:

- пп.»а» п.19.1 ст.19 Закону України від 22.05.2003 року «Про податок з доходів фізичних осіб» зі змінами та доповненнями-неведення обліку доходів і витрат в 2005-2007 роках за встановленою обов`язковою формою обліку;

- ст.13 Декрету Кабінету Міністрів України № 13-92 від 26.12.1992 року «Про прибутковий податок з громадян» зі змінами та доповненнями, пп. «а» п.19.1 ст.19 Закону України « Про податок з доходів фізичних осіб» № 889-IV від 22.05.2003 року із змінами та доповненнями, занижено суму оподаткованого доходу за період з II по IV квартали 2005 року на 457 607,94 грн в 2006 році на 1 191 120,04 грн., в 2007 році на 1 780 230,84 грн.;

- пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», а саме занижено суму податку на додану вартість в розмірі 1 299 867 ГРН.

На підставі акту перевірки Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Києва були прийняті податкові повідомлення-рішення 09.07.2008 № 774/17-04, від 01.10.2008 № 773/17-04/01, від 01.10.2008 № 774/17-04/1, від 23.12.2008 № 773/17-04/2, від 23.12.2008 № 774/17-04/2, від 19.03.2009 № 773/17-04/3, від 19.03.2009 № 774/17-04/3.

Не погоджуючись із висновками акту перевірки та прийнятими на їх підставі податковими повідомленнями-рішеннями Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва, позивач за захистом своїх прав та майнових інтересів звернувся до суду.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2013 року року адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції м. Києва Державної податкової служби України про скасування податкових повідомлень-рішень залишено без задоволення.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2013 року постанову Харківського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2013 року залишено без змін,апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення .

Вищим адміністративним судом України ухвалою від 30 травня 2017 року касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено, постанову Харківського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2013 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2013 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Харківського окружного адміністративного суду. Відповідно до ухвали ВАС України встановлено, що судами не було з'ясовано дотримання податковим органом порядку проведення перевірки, оскільки позивач в ході судового розгляду справи зазначав що такий порядок не було дотримано.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, які покладені суб'єктом владних повноважень в основу оскаржуваних рішень, а також дій по проведенню перевірки на відповідність вимогам ч. 3 ст.2 КАС України, суд зазначає наступне.

Питання проведення перевірок податковими органами на час виникнення спірних правовідносин між сторонами регулювалися Законом України № 5083-VI «Про Державну податкову службу України».

Статтями 8, 9 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» визначені функції органів державної податкової служби, до яких належать, зокрема здійснення контролю за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку, а також контролю за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

Статтею 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» визначено підстави та порядок проведення органами державної податкової служби планових і позапланових виїзних перевірок своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів (обов'язкових платежів).

Зокрема, статтею 11 цього Закону плановою виїзною перевіркою вважається перевірка платника податків щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та

сплати ним податків та зборів (обов'язкових платежів), яка передбачена у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за місцезнаходженням такого платника податків чи за місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така планова виїзна перевірка.

Планова виїзна перевірка проводиться за сукупними показниками фінансово-господарської діяльності платника податків за письмовим рішенням керівника відповідного органу державної податкової служби не частіше одного разу на календарний рік. Забороняється проведення планових виїзних перевірок за окремими видами зобов'язань перед бюджетами, крім зобов'язань за бюджетними позиками і кредитами, що гарантовані бюджетними коштами.

Право на проведення планової виїзної перевірки платника податків надається лише у тому випадку, коли йому не пізніше ніж за десять днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано письмове повідомлення із зазначенням дати початку та закінчення її проведення.

Проведення планових виїзних перевірок здійснюється органами державної податкової служби одночасно з іншими органами виконавчої влади, уповноваженими здійснювати контроль за нарахуванням та сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів). Порядок координації проведення планових виїзних перевірок органами виконавчої влади, уповноваженими здійснювати контроль за нарахуванням та сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів), визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.11-2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» посадові особи органу державної податкової служби вправі приступити до проведення планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим та іншими законами України, та за умови надання платнику податків під розписку: направлення на перевірку, в якому зазначаються дата його видачі, назва органу державної податкової служби, мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та дата закінчення перевірки, посади, звання та прізвища посадових осіб органу державної податкової служби, які проводитимуть перевірку. Направлення на перевірку є дійсним за умови наявності підпису керівника органу державної податкової служби, скріпленого печаткою органу державної податкової служби; копії наказу керівника податкового органу про проведення позапланової виїзної перевірки, в якому зазначаються підстави проведення позапланової виїзної перевірки, дата її початку та дата закінчення.

Аналізуючи статтю 11-1 Закону суд вважає, що планова перевірка може бути лише виїзною та може проводитися за місцем знаходження платника або за місцем розташування об`єкта права власності. Відповідачем доказів, що спростовують зазначені обставини до суду не подано.

Як з`ясовано під час судового розгляду, позивачу на адресу: м.Полтава, вул. Гоголя, 29/14 за фактичним місцезнаходженням офісу 30.04.2008 року надійшло повідомлення № 21817/408 від 25.04.2008 року про запрошення на 05.05.2008 року у приміщення Державної податкової інспекції м.Києва Державної податкової служби за адресою: м.Київ, вул. Політехнічна, 5а з питання перевірки правильності нарахування та своєчасності сплати податків та зборів та повідомлення № 1018/5/17-406 від 25.04.2008 року про проведення протягом травня 2008 року планової перевірки підприємницької діяльності здійснюваної Фізичною особою - суб`єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 (а.с. 9-10),

Позивач у відповідь на ці повідомлення направив листа до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Києва ДПС про неможливість з`явитись, оскільки він отримав повідомлення менше, ніж за 10 днів до початку перевірки, що суперечить Закону України «Про Державну податкову службу України».(а.с.12-13).

05.06.2008 року позивачем отримано направлення № 763/17-04 від 31.05.2008 року (а.с. 15) за тією ж адресою про проведення планової перевірки в період з 31.05.2008 по 12.06.2008 року, хоча представники податкового органу у цей період перевірку за місцем знаходження позивача не провели.

17.06.2008 року позивачем отримано повідомлення в м.Полтава № 1353/17/604 від 11.06.2008 року про запрошення до ДПІ у Шевченківському районі м.Києва ДПС з метою ознайомлення з актом перевірки та протоколом про адміністративне правопорушення.(а.с. 17),

Досліджене в судовому засіданні повідомлення про проведення планової перевірки позивача не містить дати початку та закінчення її проведення, всупереч вимогам ч.4 ст.11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» письмове повідомлення про проведення планової перевірки надіслано з порушенням встановленого 10 денного терміну та направлено документи не за фактичним знаходженням позивача, а на адресу юридичної реєстрації, хоча податковий орган був обізнаний про фактичне місцезнаходження позивача за адресою м. Полтава вул. Гоголя 29/14, що підтверджується попереднім актом перевірки та листуванням з платником податку, які містяться в матеріалах справи.

Належних доказів щодо вручення позивачу під розписку направлення на перевірку та копії наказу керівника податкового органу про проведення перевірки, до суду не подано.

Таким чином, відповідач про проведення планової виїзної перевірки не був повідомлений завчасно, крім того з`ясовано, що фактично працівники податкової інспекції на місце знаходження позивача не виїжджали, а лише склали акт № 106/17-04/НОМЕР_1 про наявні порушення та направили його позивачу, вищезазначене свідчить про те, що у відповідача не було жодних, передбачених чинним законодавством України, підстав для проведення планової перевірки позивача.

Постановою Верховного Суду України від 27 січні 2015 року у справі № 21-425а14 визначено, що з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання цих вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Суд доходить висновку, що Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі м.Києва Державної податкової служби не було вчасно проінформовано особу про проведення перевірки та сама перевірка була проведена без дотримання вимог, що передбачені Законом України «Про Державну податкову службу України».

Суд зазначає, що аналізованими нормами Закону України «Про Державну податкову службу України», з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови, підстави та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок та умови допуску посадових осіб до перевірки, зокрема планових виїзних перевірок. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог Закону України «Про Державну податкову службу України» призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 27 січня 2015 року у справі № 21-425а14, від 09 лютого 2016 року у справі № 826/5689/13-а, від 16 лютого 2016 року у справі 826/12651/14, ухвалі від 02 жовтня 2015 року у справі 2а-3359/11/2070.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

З огляду на це, будь - які дії Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Києва чи документи, проведені та винесені у подальшому без дотримання порядку проведення перевірки а саме: податкові повідомлення - рішення від 09.07.2008 № 774/17-04, від 01.10.2008 № 773/17-04/01, від 01.10.2008 № 774/17-04/1, від 23.12.2008 № 773/17-04/2, від 23.12.2008 № 774/17-04/2, від 19.03.2009 № 773/17-04/3, від 19.03.2009 № 774/17-04/3, є незаконними та підлягають скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Аналогічна норма закріплена і в ч.2 ст.19 Конституції України.

Відповідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач по справі, як суб'єкт владних повноважень, не виконав покладеного на нього обовязку щодо доказування правомірності прийнятих ним оскаржуваних рішень.

Враховуючи вищезазначене, суд всебічно, повно та обєктивно, за правилами, встановленими ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази та заслухавши пояснення представників сторін по справі, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Таким чином, із врахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Києва Державної податкової служби про скасування податкових повідомлень-рішень підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 159-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкові повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва від 09.07.2008 № 774/17-04, від 01.10.2008 № 773/17-04/01, від 01.10.2008 № 774/17-04/1, від 23.12.2008 № 773/17-04/2, від 23.12.2008 № 774/17-04/2, від 19.03.2009 № 773/17-04/3, від 19.03.2009 № 774/17-04/3.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 02 жовтня 2017 року.

Суддя Д.А.Волошин