Справа № 819/393/17
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2017-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/6298/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Гуляка В.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання Чигер І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 03 травня 2017 року у справі № 819/393/17 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ватра-Укр» до Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними,-

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ватра-Укр» звернулося до суду з позовом до Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправним.

Позивач заперечує покладення на юридичну особу обовязку по виплаті фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, здійснених на підставі надісланих розрахунків відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «а», «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за період з 01 вересня 2016 р. по 31 січня 2017 р. на загальну суму 174610,90 грн..

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.05.2017 року визнано протиправними дії Тернопільського обєднаного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області по оформленню розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування в частині пенсій, призначених відповідно до п. «а», «б» - «з» Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 01 вересня 2016 року по 31 січня 2017 року на загальну суму 174 610,90 грн. .

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільського обєднаного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області ( вул. Руська, 17, м. Тернопіль, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Укр» (вул. Микулинецька, 46, м. Тернопіль, ) 1600,00 грн. сплаченого судового збору.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідачем Тернопільським обєднаним Управлінням Пенсійного фонду України Тернопільської області подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що редакція статті 26 «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» викладена у редакції Закону України» Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668 від 18.07.2011 року та передбачає збереження вимог щодо віку та стажу, які дають право на пенсію за віком на пільгових умовах. Водночас, апелянт вказує, що вказані зміни законодавства торкаються лише зміни пенсійного віку, однак не торкаються обовязку позивача щодо відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

В судове засідання сторони не зявились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи у суді, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши суддю - доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Процедура відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах визначена Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 16 січня 2004 року за №64/8663 із змінами і доповненнями (далі - Інструкція №21-1).

Судом першої інстанції встановлено, що у відповідності до даної інструкції посадовою особою Тернопільського обєднаного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області було направлено Розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «а», «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 01.09.2016 року по 31.01.2017 року включно на загальну суму 174610,90 грн..

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції вважав, що з врахуванням змін до пенсійного законодавства, підприємство виконало свій обовязок перед Тернопільським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій визначеним працівникам ( список а.с. 59), а отже і припинилися правовідносини між позивачем та відповідачем з цього приводу.

Колегія апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції, з врахуванням наступного.

Згідно вимог абзацу четвертого пункту 1 статті 2 Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування», в редакції Закону України № 184-VII від 04.04.2013 року, чинного з 28.04.2013 року, обєктом оподаткування для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «а», «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а в редакції цього закону до 28.04.2013 року - до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до абзацу третього пункту 1 статті 4 Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» на обовязкове державне пенсійне страхування, для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, встановлено ставки збору в розмірі 100 відсотків від обєкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону.

Абзацами 1-4 частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року передбачено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Абзацом 4 п. 1 ст. 2 Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» для платників збору до Пенсійного фонду України, яким є відповідач обєктом оподаткування були також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п. «а», «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо добровільної сплати єдиного внеску» № 184 від 04.04.2013 року (набрав чинності з 28.04.2013 року) в абзаці 4 п.1 ст. 2 Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» слова і цифри «статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» замінено словами і цифрами «статтею 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (в редакції, яка набрала чинність з 01.10.2011 року) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки ІНФОРМАЦІЯ_1 і старші після досягнення ними такого віку: 55 років - які народилися до 30 вересня 1956 року включно; 55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року; 56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року; 56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року; 57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року; 57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року; 58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року; 58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року; 59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року; 59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року; 60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.

Разом із тим, на час набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо добровільної сплати єдиного внеску» № 184 від 04.04.2013 року пенсіонери у поданому позивачем списку у кількості 32 осіб ( а.с. 59) не досягли передбаченого законом віку 55 років для отримання пенсії на пільгових умовах, а отже на них поширюється подальше збільшення пенсійного віку.

Відтак, висновок суду першої інстанції про те, що у Товариства з обмеженою відповідальністю «Ватра-Укр» відсутній обовязок з відшкодування коштів на виплату та доставку пенсій по визначених пенсіонерах, а тому слід визнати протиправними дії Тернопільського обєднаного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області по оформленню розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування в частині пенсій, призначених відповідно до п. «а», «б» - «з» Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 01 вересня 2016 року по 31 січня 2017 року на загальну суму 174 610,90 грн. є безпідставним та необґрунтованим.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до пункту 4 частини 1 статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 41, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області задовольнити.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 03 травня 2017 року у справі № 819/393/17 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Ватра-Укр» до Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними відмовити. .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_1
ОСОБА_3
Повний текст судового рішення

виготовлено 02.10.2017 року.