Справа № 815/7540/16
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2017-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/7540/16

Категорія: 5.2 Головуючий в 1 інстанції: Балан Я. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

доповідача, судді: Димерлія О.О.

суддів: Єщенка О.В., Федусика А.Г.

за участю секретаря : Осавуляк О.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2017 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ІПГ "Майстер" до Одеської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю "ІПГ "Майстер" (далі - позивач, ТОВ "ІПГ "Майстер") звернулось до суду з вказаним адміністративним позовом в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №50006070/2016/000174/2, від 01 грудня 2016 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що при митному оформленні товарів, що ввозились на територію України позивач самостійно визначив їх митну вартість за основним методом - ціною договору (контракту), при цьому до декларації митної вартості були додані документи, що підтверджують зазначену митну вартість, кількісні та якісні показники товару, що ввозився. Натомість митним органом орган доходів і зборів не навів доказів того, що документи подані декларантом є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів. В поданих при митному оформленні товарів документах відсутні розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

Зважаючи на недотримання митним органом вимог чинного законодавства, позивач звернувся за судовим захистом.

За наслідками розгляду зазначеної справи Одеським окружним адміністративним судом 27 лютого 2017 прийнято постанову задоволення позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості №50006070/2016/000174/2 від 01 грудня 2016 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що митним органом було порушено послідовність застосування методів визначення митної вартості, оскільки надані декларантом документи підтверджували числове значення митної вартості товарів за ціною договору.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, Одеська митниця ДФС подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин справи, та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те що митницею у ході здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару виявлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товару, на підставі яких здійснено розрахунок митної вартості, містять розбіжності та не містять усіх відомостей, які підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Як встановлено судом першої інстанції, 03.09.2016 року між компанією JIANGXI LONGTHAI IMPORT AND EXPORT CO., LTD, Китай (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ІПГ Майстер" був укладений контракт № MA20160903-DH. За умовами контракту постачальник зобов'язався передавати у власність покупця (продавати), а покупець зобов'язався прийняти та оплатити товар (продукція хімічної промисловості). (а.с. 27-30)

На виконання умов контракту постачальником був поставлений товар - армуюча скло сітка полотняного переплетення із ниток, кількістю 920 рулонів, на загальну суму 6366,40 доларів США - згідно інвойсу № МА16001А від 13.10.2016 р. (а.с. 33)

З метою митного оформлення вищезазначеного товару, 22.11.16 позивачем подано електронну митну декларацію за № 500060702/2016/016332, що надійшов від постачальника JIANGXI LONGTHAI IMPORT AND EXPORT CO., LTD, Китай) за контрактом № MA20160903-DH від 03.09.16 (інвойс № МА16001А на умовах FOB NINGBO PORT, Китай). Митна вартість товару визначена за основним методом (за ціною контракту) 6366,40 дол. США (6,92 дол. США/од.). (а.с. 23)

Однак, митним органом було відмовлено в оформлені товару за ціною 6,92 дол. США/од, та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № №50006070/2016/000174/2, від 01.12.2016 року, за яким застосований 3 (резервний) метод за ціною щодо подібних (аналогічних) товарів, розмитнення яких відбулось за МД № 125150001/2016/709070 від 21.11.16 за ціною 1,27 дол. США/кг нетто проти задекларованого 6,92 дол. США/од. (що дорівнює 0,865 дол. США/кг нетто). Підставою для винесення Рішення зазначено, що використані декларантом відомості для цілей визначення митної вартості не підтверджені документально. (а.с. 12-13)

Не погоджуючись із означеними рішеннями митного органу про коригування митної вартості товару, ТОВ "ІПГ "Майстер" оскаржило останнє в судовому порядку.

Згідно ч.1 ст.51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 1 статті 52 Митного кодексу України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч.1 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Частинами 2, 3 зазначеної статті Кодексу передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно п.2 ч.5 ст.54 Митного кодексу України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Згідно ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч.6 ст.54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

З наведеного слідує, що законом чітко встановлено умови, за наявності яких у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів та відмови у митному оформленні, у тому числі такими умовами є наявність розбіжностей у поданих декларантом документах та наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів при неподанні декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МК України.

Відтак, приписи вказаних статей зобов'язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. При цьому, сумніви в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України можуть виникнути у митного органу, як у зв'язку із аналізом наданих декларантом документів, так і на підставі даних ЄАІС ДФС.

Як встановлено апеляційним судом, під час здійснення митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом із митною декларацією (МД) № 500060006/2016/016240 від 12.09.2016 р. митним органом у поданих документах виявлено розбіжності, а саме:

- для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до пункту 6 частини 2 статті 53 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-УЇ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; проте жоден з зазначених документів не було надано;

- у вказаній комерційній пропозиції відсутня комерційна пропозиція продукції виробника необмеженому колу заінтересованих покупців та вона орієнтована безпосередньо на ТОВ "ІПГ Майстер" і не може розглядатись як документ, що підтверджує митну вартість товарів;

- в графі 44 митної декларації №500060702/2016/016332 від 22.11.2016 зазначено, що зовнішньоекономічний контракт є зовнішньоекономічним договором (контрактом) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларується та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов'язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів, але в графі 31 митної декларації зазначений виробник, відмінний від продавця.

З наведених підстав позивачем було додатково надано до митниці: виписку з бухгалтерської документації за період 03.09.2016 року по 28.11.2016 року; довідку про ціну від 23.11.2016 року СИО-в №000625; додаткову угоду №1 до контракту від 03.09.2016 року №МА20160903-D11; роздруківку сайта виробника б/н; копію експортної декларації країни виробника №17364844 від 14.10.2016 року; лист від 29.11.2016 року № 870.

Апеляційним судом встановлено, що JIANGXI LONGTHAI IMPORT AND EXPORT CO., LTD, (Китай) як постачальником з однієї сторони та Товариством з обмеженою відповідальністю "ІПГ Майстер" (Україна) як покупцем з іншої сторони укладено контракт № MA20160903-DH від 09.03.2016 року.

Згідно п.1.1. вказаного зовнішньоекономічного договору (контракту), постачальник зобов'язався передавати у власність покупця (продавати), а покупець зобов'язався прийняти та оплатити товар (продукція хімічної промисловості).

Пунктом 3.4. контракту № MA20160903-DH від 09.03.2016 р. визначено, що постачальник надає покупцеві наступні документи на товар: копію експортної декларації, сертифікат якості, інвойс, транспортний документ.

Також відповідно до п. 2.3 товар може вироблятись на заводі JIANGXI DAHUA FIBERGLASS GROUP CO, LTD, який може вказуватись у будь-яких документах на поставку товару.

Пунктом 1 додаткової угоди від 03.09.2016 р. до Контракту, яка додатково надана 30.11.2016 р. митниці, передбачено, що Контракт для цілей оподаткування, митного очищення та інших цілей вважати прямим контрактом: поставка товару виробника на адресу покупця здійснюється напряму з заводу виробника, розташованому за адресою: Реп§ііап Есопотіс Оеуеіортепї 2опе, Реп§хіп, Уісішп, Лап§хі, СЬіпа, -ііїменування, адреса, реквізити якого можуть бути у товаросупровідних документах, при цьому юстачальника (як афілійована особа виробника) має право поставляти товар виробництва виробника, виставляти рахунки на оплату, одержувати оплату за товар й оформлювати товаросупровідні документи.

Згідно ст. 6 ЗУ «Про зовнішньоекономічну діяльність", зовнішньоекономічний договір (контракт) укладається суб'єктом зовнішньоекономічної діяльності або його представником у простій письмовій формі, якщо інше не передбачено міжнародним договором України чи законом. Повноваження представника на укладення зовнішньоекономічного договору (контракту) може випливати з доручення, статутних документів, договорів та інших підстав, які не суперечать цьому Закону.

Право експорту виробник надає своєї афілійованій особі - постачальнику, що підтверджується постачальником й виробником у двосторонньому листі від 13.10.2016 р., який з перекладом доданий 22.11.2016 р. до МД, а також, даними офіційного сайту виробника щодо здійснення зовнішньої торгівлі продукції виробника виключно постачальником, скрін-шот якого з перекладом наданий митниці разом з додатковими документами 30.11.16. Зазначене підтверджує, що в силу ст. 6 ЗУ «Про зовнішньоекономічну діяльність», повноваження постачальника щодо експорту продукції виробника шляхом укладання Контракту випливає з статутних документів постачальника, який створений з цією метою компанією-виробником. Отже, поставка товару здійснювалась за прямим Контрактом.

Розрахунок ціни (калькуляція) товару постачальника наданий до МД 22.11.2016 р. декларантом у добровільному порядку п. 6 ст. 53 МКУ.

Рівень ціни товару за контрактом є цілком ринковим, що підтверджується довідкою ОР ТПП та даними ціни подібних (аналогічних) товарів від інших постачальників з Китаю, що навіть нижче ніж контрактна вартість за цією поставкою.

Вирішуючи спір, апеляційним судом встановлено, що відповідно до умов зовнішньоекономічного контракту від 03.09.2016 р. № МА20160903-DH товар поставляється на умовах FOB.

Термін "франко-борт" означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати й ризики втрати чи пошкодження товару повинен нести покупець. Термін FOB зобов'язує продавця здійснити митне очищення товару для експорту. Цей термін може застосовуватися тільки у випадках перевезення товару морським або внутрішнім водним транспортом. Якщо сторони не мають намірів щодо здійснення поставки товару через поручні судна, слід застосовувати термін FCA.

Продавець зобов'язаний: надати товар із комерційним рахунком-фактурою або еквівалентним йому електронним повідомленням, у відповідності з умовами договору купівлі-продажу, а також будь-які інші докази відповідності, які можуть вимагатися за договором; одержати на власний ризик і за власний рахунок будь-яку експортну ліцензію або інший офіційний дозвільний документ і виконати, де це належить, усі митні формальності, необхідні для експорту товару; здійснити завантаження товару на борт судна, призначеного продавцем, у день чи в межах періоду, що узгоджені сторонами, в названому порту відвантаження, у спосіб, що відповідає звичаям порту; з урахуванням положень статті Б.5, нести всі ризики втрати чи пошкодження товару до моменту переходу товару через поручні судна в названому порту відвантаження; з урахуванням положень статті Б.6: - нести всі витрати, пов'язані з товаром, до моменту переходу товару через поручні судна в названому порту відвантаження; - сплатити, коли це належить, витрати експортних митних процедур, а також усі мита, податки та інші збори, що підлягають сплаті при експорті товару.

Також продавець зобов'язаний нести витрати, пов'язані з діями щодо перевірки товару (такими як перевірка якості, розмірів, ваги, кількості), необхідними для здійснення поставки товару у відповідності зі статтею А.4; за власний рахунок забезпечити пакування товару, необхідне для перевезення товару (за винятком випадків, коли в даній галузі торгівлі прийнято звичайно відвантажувати товари з такими ж характеристиками, що обумовлені договором, без упаковки), Пакування здійснюється в тій мірі, в якій обставини, що стосуються транспортування (наприклад, засоби перевезення, місце призначення), були повідомлені продавцю до укладення договору купівлі-продажу. Упаковка повинна містити належне маркування.

Франко-борт не передбачає обов'язків щодо укладання договору страхування (Б.3 Інкотермс 2000), у зв'язку із чим посилання відповідача на відсутність документів, які підтверджують страхування товару, жодним чином не пов'язані з можливістю сумніватися в правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що в калькуляції від 13.10.2016 р. (а.с.54) зазначені відомості на витрати, які включають транспортування, витрати на тару, пакування та ін., що є складовою фактурної вартості.

Суд апеляційної інстанції також критично оцінює посилання митного органу на те, що в наданій декларантом комерційній пропозиції відсутня комерційна пропозиція продукції виробника необмеженому колу заінтересованих покупців та вона орієнтована безпосередньо на ТОВ "ІПГ Майстер", як підставу для висновку про неможливість визначення митної вартості товару за ціною договору.

В комерційній практиці при просуванні товару на ринок одними із методів встановлення контактів з потенційними покупцями є направлення продавцем комерційної пропозиції (оферти) або прейскуранта (прайс-листа).

Під комерційною пропозицією (офертою) зазвичай розуміється письмова пропозиція продавця, спрямована можливому покупцю або конкретним покупцям про продаж партії товару на певних умовах. У випадках, коли між сторонами раніше вже було укладено аналогічний договір, комерційна пропозиція (оферта) може містити лише деякі умови. Відносно решти умов робиться посилання на раніше укладений договір. Комерційна пропозиція (оферта) може мати персональні умови і персональні знижки, які зазвичай не розповсюджуються на необмежену кількість потенційних покупців.

Прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців. На практиці термін "прейскурант" частіше використовується для зазначення цін на перелік послуг.

В комерційній практиці відмінність комерційної пропозиції від прейскуранта (прайс-листа) полягає в його персоналізації обмеженому колу покупців. Відомості, зазначені в комерційній пропозиції продавця, адресовані безпосередньо конкретному покупцю. Комерційна пропозиція містить тільки деякі загальні умови, наприклад, назву товару, кількість, ціну, строк поставки.

З наданого позивачем до митного оформлення документу вбачається, що останній адресований конкретному покупцю та містить відомості, яких достатньо для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування товару, ціну, умови поставки, та інші відомості, у зв'язку із чим суд критично оцінює відповідне обґрунтування митного органу в якості підстави для сумнівів у митній вартості товару, задекларованого декларантом.

За оскарженим рішенням митницею застосований 3 (резервний) метод визначення митної вартості товарів.

Апеляційний суд звертає увагу, що висновок митного органу про те, що по товару №1 рівень митної вартості подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено є більшим (МД від 21.11.2016 року №125150001/2016/709070, а.с. 185), ніж заявлена декларантом є хибним, оскільки в зазначеній декларації країна виробник вказана GB (розділ 11), а умови поставки CPT(розділ 20), в той час як за декларацією позивача №500060702/2016/000174 країна виробник вказана CN (розділ 11) а умови поставки FOB(розділ 20), тобто такі суттєві умови як країна виробник та поставка товару відрізняються.

Враховуючи те, що подані позивачем документи для митного оформлення товару дають змогу встановити митну вартість товару за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), а митним органом не надано належного обґрунтування причин їх неврахування для встановлення митної вартості товару, суд дійшов правомірного висновку про безпідставну відмову у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та коригування митним органом митної вартості товару із застосуванням резервного методу визначення такої вартості.

З аналізу поданих до митного оформлення документів, Одеський окружний адміністративний суд дійшов вірного висновку, що вказані документи є належними, не містять розбіжностей та підтверджують числові значення митної вартості, а тому позовні вимоги ТОВ "ІПГ "Майстер" про визнання протиправним та скасування рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів підлягають задоволенню.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржена постанова - без змін.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 198, 200, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС - залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2017 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ІПГ "Майстер" до Одеської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили після проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України на протязі двадцяти днів.

Суддя-доповідач: О.О.Димерлій

Суддя: О.В. Єщенко

Суддя: А.Г. Федусик