Справа № 2а-374/10
Суддя: Рогозін С.В.
Дата ухвалення: 2010-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Рівненський міський суд Рівненської області
___________________________________________________________________________________
Справа № 2а-374/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2010 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі: головуючого судді Рогозіна С.В., при секретарі Івченко І.В., з участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу Державної автомобільної інспекції м. Рівне про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ВДАІ м. Рівне про скасування постанови серії ВК № 028487 в справі про адміністративне правопорушення від 23 вересня 2009 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконна, оскільки винесена в супереч норм Кодексу України про адміністративні правопорушення. Позивач стверджує, що при винесенні постанови відповідачем не було доведено його винність у вчиненні даного адміністративного правопорушення. Вказав, що 23 вересня 2009 року рухаючись по вул. Відінській в м. Рівне проїжджаючи пішохідний перехід пішоходів; які б переходили проїзну чаетину-не було. Однак, інсяектором-ДПС ДАІ м. Рівне було складено протокол про адмінправопорушення про порушення правил проїзду пішохідних переходів. Вважає, що він не порушував ПДР, атому протокол на нього складено не правомірно.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішенні спору по суті, судом встановлено.

23 вересня 2009 року інспектором ДПС ВДАІ м. Рівне була винесена постанова серії ВК № 028487, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, порушення п. 18.1 ПДР України.

Як зазначено в цій постанові, 23 вересня 2009 року, о 18 год. 50 хв., водій керуючи автомобілем марки «Чері Амулет», номерний знак НОМЕР_1, в м. Рівне по вул. Відінській, порушив правила проїзду пішохідних переходів , не надав переваги в русі пішоходам на нерегульованому пішохідному переході.

Згідно постанови від 23 вересня 2009 року інспектором ДПС ВДАІ м. Рівне враховуючи, що водій автомобіля скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, постановив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 гривень.

Вказану постанову суд визнає протиправною, а тому вона підлягає скасуванню.

З висновком про порушення позивачем ОСОБА_3 дорожнього руху суд погодитися не може.

Відповідно до п. 18.1. ПДР встановлено, що водій транспортного засобу , що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитись, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

В судовому засіданні встановлено, що 23 вересня 2009 року, о 18 год. 50 хв., позивач керував автомобілем марки «Чері Амулет», номерний знак НОМЕР_1, в м. Рівне по вул. Відінській в момент його проїзду нерегульованого пішохідного переходу пішохода, який би переходив проїзну частину не було.

З урахуванням цього не можна вважати, що позивач ОСОБА_1 порушив ОСОБА_3 дорожнього руху України, а саме п. 18.1 ПДР України.

Крім того, інспектором ДПС ВДАІ м. Рівне було проігноровано вимоги чинного законодавства щодо складання постанови по справі про адміністративне правопорушення, а саме: не відібрано пояснень у свідків, які були учасниками дорожнього руху; не було відібрано письмових пояснень і зауважень щодо змісту постанови, не розяснено процесуальні права.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із матеріалів справи не вбачається встановлення відповідачем даних обставин.

Суд також бере до уваги, що згідно ч. З ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безпосередньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Доказів, які б спростували доводи позивача відповідач суду не надав.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач, як субєкт владних повноважень не довів правомірності прийнятого ним спірного рішення (постанови) з урахуванням всіх встановлених фактичних обставин та вимог законодавства.

Зважаючи на всі обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 9, 69-71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задоволити.

Постанову серії ВК № 028487 від 23 вересня 2009 року по справі про адміністративну правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, щодо ОСОБА_1 - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляцію до Львівського апеляційного адміністративного суду через Рівненський міський суд протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яка повинна бути подана протягом десяти днів з дня складання постанови суду в повному обсязі.

Суддя -