Справа № 755/6909/17
Суддя: Виниченко Л. М.
Дата ухвалення: 2017-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" вересня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі :

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання незаконними дій та бездіяльності, стягнення компенсації матеріальних та моральних збитків,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом у якому просить визнати незаконними дії та бездіяльність Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві при виконанні ВП №44479406, ВП №44479487, ВП №41356745 та ВП №41356846 та дії і бездіяльність Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві при виконанні постанови Вищого адміністративного суду України від 18.12.2012 по справі №2-а-1636/1/09 та постанови Вищого адміністративного суду України від 28.05.2014 по справі №2а-2604/12214/12; стягнути з Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві на користь позивача 174341,40 грн. на компенсацію моральних збитків, викликаних тривалим невиконанням ВП №44479406, ВП №44479487, ВП №41356745 та ВП №41356846 і стягнути з Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві 636549,60грн. матеріальних збитків внаслідок невиконання постанови Вищого адміністративного суду України від 18.12.2012 по справі №2-а-1636/1/09 та постанови Вищого адміністративного суду України від 28.05.2014 по справі №2а-2604/12214/12 з урахуванням постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 07.04.2016 р. по справі №755/4586/15-а та 50000,00 грн. моральних збитків за тривале невиконання рішень суду і дискримінацію.

Позовні вимоги мотивує тим, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.04.2016 по справі №755/4586/15-а визнано протиправними дії Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві щодо винесення постанов про закінчення виконавчих проваджень та скасовано постанови про закінчення виконавчих проваджень №41356745, №41356846, №40883927, №40947644, №40948233, №44479487.

На виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 07.04.16 по справі №755/4586/15-а старшим державним виконавцем Р.О.Подпоріним Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в місті Києві 20.05.2016 винесено постанови про відновлення названих виконавчих проваджень.

Також у Відділі примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в м. Києві знаходиться ВП №44479406 відкрите 26.08.2014 р. для примусового виконання постанови від 28.05.2014р. за виконавчим листом від 12.06.2014р. №2а-2604/12214/12 виданим Вищим адміністративним судом України.

По виконавчими провадженнями стягувачем є ОСОБА_1, боржником є Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві, що є правонаступником попереднього боржника - управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва.

За інформацією з Автоматизованої системи виконавчих проваджень від 09.05.2017 по ВП № 44479406 та ВП № 44479487 здійснено виконавчі дії з відкриття виконавчого провадження 26.08.2014 р., заміна сторони боржника 29.06.2016 р. та накладення штрафу 15.02.2017 р.

При цьому у Автоматизованій системі виконавчих проваджень у інформації про ВП № 41356745 та ВП № 41356846 відкриття 13.10.2014 р., закінчення 18.12.2014 р. та відновлення ВП 20.05.2016 р., після заміни сторони 14.09.16 до цього часу невірно вказаний боржник.

Як вбачається з інформації про названі виконавчі провадження №41356745, №41356846, №44479487 та №44479406 строки здійснення виконавчих дій порушено і постанову від 18.12.2012 та Постанову від 28.05.2014 з урахуванням постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 07.04.2016 по справі №755/4586/15-а до цього часу не виконано.

Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції не вчинило дії, передбачені п.п. 1,2,3,5,7 ст. 2, п.п. 1 п.п. 1, п.2, пп.10 п. 3 ст. 18 та ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», додатково порушивши права позивача на отримання належних йому пенсійних виплат.

Позивач вважає, що Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції не використало всі надані йому законом права та не виконано всі обов'язкові дії для виконання постанов.

У зв'язку з чим, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції має відшкодувати моральні збитки у розмірі 3000 євро, що станом на 10.05.2017р. еквівалентно 174341,40 грн.

Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві має відшкодувати збитки у розмірі 636549,60 грн. невиплачених пенсійних виплат по зазначеним чотирьом виконавчим провадженням та 50 000 грн. моральних збитків за тривале невиконання рішень суду і дискримінацію.

В судовому засіданні позивач та представник позивача ОСОБА_4 підтримали позов та викладені у ньому обставини.

Представником відповідача Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві суду надані заперечення на позов з проханням відмовити у задоволенні вимог, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність (а.с. 40).

Представник відповідача Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у запереченнях на позов, які долучено до справи (а.с. 59-65), пояснила, що покладені судом зобов'язання вчинити дії виконані Управлінням в повному обсязі в межах повноважень, покладених на Управління і тому визнавати дії Управління незаконними - немає підстав. Загальна сума нарахованих коштів по постановам Вищого адміністративного суду України від 18.12.2012 та від 28.05.2014 становить 107084 грн., вважає що здійснений позивачем розрахунок є невірним і проведений за його власною думкою, оскільки розрахунки пенсії здійснюються на спеціальному програмному забезпеченні, яке розроблене державними органами, а зазначена позивачем сума в розмірі 636549,60грн. є необгрунтованою. Крім того, зазначила, що Управління не є органом, який порушує строки виплати нарахованої суми пенсії за рішенням суду, оскільки контроль за виплатою коштів за рішенням суду та відповідальність за їх невиплату покладено на державну виконавчу службу та Державну казначейську службу. Також зазначила, що питання відшкодування моральної шкоди розглядається в цивільному провадженні окремим позовом, оскільки Кодексом адміністративного судочинства не передбачено розгляд відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, вивчивши матеріали справи №755/4586/15-а, копії матеріалів виконавчих проваджень №41356745, №41356846, №44479406, №44479487 та дослідивши матеріали справи і наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою Вищого адміністративного суду України від 18.12.2012 р. по справі № К/9991/23664/11 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Апеляційного суду м. Києва від 31 березня 2011 року скасовано та залишено в силі постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 6 жовтня 2009 року, змінивши її шляхом викладення абзацу третього резолютивної частини двома абзацами в такій редакції: «Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва здійснити перерахунок за період із 24 січня 2005 року по 4 січня 2006 року державної пенсії ОСОБА_1 у встановленому статтею 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розмірі 8 мінімальних пенсій за віком виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої відповідно до положень статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва здійснити перерахунок за період із 24 січня 2005 року по 4 січня 2006 року додаткової пенсії ОСОБА_1 за шкоду, заподіяну здоров'ю, у встановленому статтею 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розмірі 75% мінімальної пенсії за віком виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої відповідно до положень статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 51-52).

06.11.2013р. на підставі постанови Вищого адміністративного суду України від 18.12.2012 р. Дніпровським районним судом м. Києва видано два виконавчих листи №2-а-1636/1/09: на перерахунок з 24.01.2005 по 04.01.2006 року державної пенсії за ст. 54 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком; та на перерахунок з 24.01.2005 по 04.01.2006 додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, відповідно до ст. 50 Закону у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

13.10.2014р. на підстав виконавчих листів №2-а-1636/1/09 від 06.11.2013р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції відкрито виконавчі провадження ВП №41356745 та ВП №41356846.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 28.05.2014 р. по справі № К/800/5136/13 (2а/2604/639/12) касаційна скарга ОСОБА_1 задоволена частково; постанова Дніпровського районного суду м. Києва від 14.08.2012р. та постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 10.01.2013 р. в цій справі скасовані; прийняте нове рішення у справі, яким адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково; визнано протиправними дії Управління пенсійного фонду України в Дніпровському районні м. Києва щодо відмови в призначені ОСОБА_1 пенсії та доплати до пенсії відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов'язано Управління пенсійного фонду України в Дніпровському районні м. Києва провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії та доплати до пенсії відповідно до вимог ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " з розрахунку не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка повинна становити 75 % від мінімальної пенсії за віком, з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 11.08.2007 по 31.12.2007 та з 22.05.2008 по 22.07.2011, з урахуванням фактично виплачених сум пенсії; зобов'язано Управління пенсійного фонду України в Дніпровському районні м. Києва призначити, провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 доплати до пенсії відповідно до абз. 4 п.20 ст. 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у розмірі 10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 11.08.2007 р., з урахуванням фактично виплачених сум доплати; позовні вимоги ОСОБА_1 за період з 04.01.2006 по 10.08.2007 залишені без розгляду (а.с. 53-56).

На виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 28.05.2014 р. по та Вищого адміністративного суду України від 28.05.2014 Дніпровським районним судом м. Києва 12.06.2014 р. видано два виконавчих листа №2а-2604/12214/12.

26.08.2014 р. на підставі виконавчих листів №2а-2604/12214/12 від 12.06.2014 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції відкрито виконавчі провадження ВП №44479406 та ВП №44479487.

У ході виконання попередньо виконавчі провадження ВП №41356745, ВП №41356846 та ВП №44479487 державним виконавцем були закінчені.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.04.2016р. визнано протиправними дії управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві щодо винесення постанов про закінчення виконавчих проваджень №41356745, №41356846, №40883927, №40947644, №40948233, №44479487; скасовано постанови про закінчення цих виконавчих проваджень (справа №755/4586/15-а, т. 2, а.с. 232-241).

20.05.2016 року виконавчі провадження ВП №41356745, ВП №41356846 та ВП №44479487 були відновлені.

Як вбачається з копії виконавчого провадження ВП № 41356745, після відновлення провадження державним виконавцем в межах виконавчого провадження вчинено такі дії: 14.09.2016р. замінено сторону виконавчого провадження, а саме боржника Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районні м. Києва на Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві; 11.08.2017р. до Дніпровського районного суду м. Києва подано заяву про зміну способу і порядку виконання рішення суду та заяву про видачу дублікату виконавчого листа.

Як убачається з копії виконавчого провадження ВП № 41356846, після відновлення провадження державним виконавцем в межах виконавчого провадження вчинено такі дії: 14.09.2016р. замінено сторону виконавчого провадження, а саме боржника Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районні м. Києва на Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві; 14.09.2016р. на адресу боржника направлено вимогу щодо виконання рішення суду; 11.08.2017р. до Дніпровського районного суду м. Києва подано заяву про зміну способу і порядку виконання рішення суду; 17.08.2017р. державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Як вбачається з копії виконавчого провадження ВП №44479487, після відновлення 20.05.2016 р. провадження державним виконавцем в межах виконавчого провадження вчинено такі дії: 29.06.2016 р. замінено сторону виконавчого провадження, а саме боржника Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районні м. Києва на Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві; неодноразово на адресу боржника направлялись вимоги щодо виконання рішення суду; 15.02.2017р. державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві; 11.08.2017р. до Деснянського УП ГУ НП в м. Києві подано подання (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення.

У виконавчому провадженні № 44479406 державним виконавцем також неодноразово надсилались боржнику вимоги про виконання рішення суду; 29.06.2016 р. винесена постанова про заміну сторони виконавчого провадження, 15.02.2017 року винесена постанова про накладення на Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві штрафу за невиконання рішення суду, 11.08.2017 року до Дніпровського районного суду м. Києва подана заява про зміну способу і порядку виконання рішення суду.

Зважаючи на викладене та беручи до уваги те, що Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві здійснює дії спрямовані на виконання рішень суду в межах та на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд не вбачає підстав для визнання незаконними дії та бездіяльність управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві при виконанні ВП №44479406, ВП №44479487, ВП №41356745 та ВП №41356846, тому вважає, що позов у цій частині не підлягає задоволенню.

Вимога позову про стягнення з Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві компенсації моральних збитків заявлена позивачем з підстав заподіяння такої шкоди внаслідок неправомірності дій та бездіяльності Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, тому суд також не вбачає підстав для її задоволення, оскільки вона є похідною від першої позовної вимоги.

Щодо вимоги позивача про визнання незаконними дії та бездіяльність Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві при виконанні постанови Вищого адміністративного суду України від 18.12.2012 по справі №2-а-1636/1/09 та постанови Вищого адміністративного суду України від 28.05.2014 по справі №2а-2604/12214/12 та стягнення з Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві 636549,60 грн. матеріальних збитків внаслідок невиконання зазначених постанов Вищого адміністративного суду України суд зазначає наступне.

Як убачається з матеріалів справи, Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районні м. Києва здійснило перерахунок та нарахування за період із 24.01.2005 р. по 04.01.2006 р. державної пенсії позивачу у встановленому статтею 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої відповідно до положень статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; здійснило перерахунок та нарахування за період з 24.01.2005 р. по 04.01.2006 р. додаткової пенсії позивачу за шкоду, заподіяну здоров'ю, у встановленому статтею 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розмірі 75% мінімальної пенсії за віком виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої відповідно до положень статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 82,83).

Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районні м. Києва розпорядженнями від 19.08.2014 року здійснило перерахунок пенсії та доплат до пенсії відповідно до вимог ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з розрахунку не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка повинна становити 75% від мінімальної пенсії за віком, з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 11.08.2007 по 31.12.2007 та з 22.05.2008 по 22.07.2011, з урахуванням фактично виплачених сум пенсії; проведено перерахунок позивачу доплати до пенсії відповідно до п. 20 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 11.08.2007, з урахуванням фактично виплачених сум доплати (а.с. 84, 85, 86).

З листа Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 3855/05 від 06.03.2017р. вбачається, що Управління в межах своєї компетенції здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до рішень суду, перерахована сума складає 170084,00 грн. (а.с. 88).

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 Положення про Управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об'єднані управління, затвердженого постановою правління ПФУ від 22.12.2014 року № 28-2, Управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об'єднані управління є територіальними органами Пенсійного фонду України. Управління Фонду підпорядковуються Фонду та безпосередньо відповідним головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду.

Відповідно до підпункту 3 пункту 4 та підпункту 8 пункту 4 Положення Управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, крім іншого, планує доходи та видатки коштів Фонду в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонд; забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством.

Отже, суд дійшов висновку про те, що постанови суду знаходяться на виконання та частково виконані Лівобережним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві у зв'язку з проведенням перерахунку, а невиконання судового рішення Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів може вважатися невиконанням судового рішення у зв'язку з поважними причинами.

Разом з тим, позивач не довів в судовому засіданні вину відповідача Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та протиправність його дій, у зв'язку з чим суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання незаконними дії та бездіяльність Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві при виконанні постанови Вищого адміністративного суду України від 18.12.2012 по справі №2-а-1636/1/09 та постанови Вищого адміністративного суду України від 28.05.2014 по справі №2а-2604/12214/12.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Згідно зі ст. 107 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійний фонд, його органи та посадові особи за шкоду, заподіяну особам внаслідок несвоєчасного або неповного надання соціальних послуг, призначення (перерахунку) та виплати пенсій, передбачених цим Законом, а також за невиконання або неналежне виконання ними обов'язків з адміністративного управління Накопичувальним фондом несуть відповідальність згідно із законом.

Позивач посилається на матеріальні збитки завдані відповідачем Лівобережним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві, які полягають у невиплаті перерахунку пенсії на підставі постанов суду.

Відшкодування шкоди та стягнення матеріальних збитків регулюється ЦК України.

Згідно із частиною першою статті 1166 ЦК України шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, які особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які б особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

При вирішенні спору про відшкодування шкоди обов'язковому з'ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження».

Таким чином, оскільки спірні правовідносини виникли у зв'язку з виконанням судових рішень, тому несплачена позивачу сума пенсії, яка підлягає стягненню на його користь за рішенням суду, не може вважатися майновою шкодою, або збитками в розумінні статей 22, 1166 ЦК України, а є сумою нарахованої пенсії, яка підлягає виплаті позивачу в порядку виконання постанов суду, відтак зазначені норми права не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Порушені права позивача відновлено постановами Вищого адміністративного суду України від 18.12.2012 по справі №2-а-1636/1/09 та від 28.05.2014 по справі №2а-2604/12214/12 про зобов'язання нарахувати та виплатити призначену позивачу пенсію у відповідних розмірах, які знаходяться на виконанні та частково виконані, оскільки Лівобережним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві проведений перерахунок пенсії, визначений розмір та нарахована доплата до пенсії, а тому стягнення заявленої позивачем суми у зазначеному спорі є подвійною відповідальністю за одне і те ж зобов'язання, що в розрізі положень Конституції України є недопустимим.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1388цс17.

Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги у частині стягнення з Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві 636549,60 грн. матеріальних збитків внаслідок невиконання постанов суду також не підлягають задоволенню.

Що стосується позову в частині вимог про відшкодування моральної шкоди, яку позивач оцінює в розмірі 50000,00 грн. суд зважає на наступне.

За змістом ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала, у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала, у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала, у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного суду № 5 від 25 травня 2001 року та від 27 лютого 2009 року, зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Отже, для вирішення питання про відшкодування моральної шкоди необхідно встановити насамперед: наявність шкоди, протиправність дій відповідача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням відповідача. Наявність кожної із цих складових є обов'язковою умовою для відшкодування шкоди.

Крім застосування принципу вини при вирішенні спорів про відшкодування шкоди необхідно виходити з того, що шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв'язку між неправомірними діями особи, яка завдала шкоду і самою шкодою.

Так, позивачем не було надано будь яких доказів на підтвердження того, що діями або бездіяльністю Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві йому заподіяно моральну шкоду, наявності причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою та нанесеною шкодою; яким чином позивач оцінив заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходив.

У зв'язку з цим, заявлені позивачем вимоги в цій частині суд знаходить необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Отже, за викладених обставин позов не знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а тому задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 94 КАС України, враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок держави.

Керуючись Конституцією України, ст..22, 23, 1166, 1167 Цивільного кодексу України, Законом України про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про виконавче провадження», Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об'єднані управління, затвердженого постановою правління ПФУ від 22.12.2014 року № 28-2, ст. ст. 8-11, 17-19, 41, 69-71, 94, 160-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання незаконними дій та бездіяльності, стягнення компенсації матеріальних та моральних збитків відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя