Справа № 159/1276/17
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2017-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/9091/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Макарика В.Я.

суддів Большакової О.О., Глушка І.В.

за участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 липня 2017 року у справі №159/1276/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

04 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в якому просив з урахуванням уточнюючих позовних вимог визнати протиправними дії відповідача щодо виплати йому пенсії без врахування розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії та виплатити йому пенсію у розмірі, не нижчому, ніж розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до ч. 3 ст. 46 Конституції України, починаючи з 01.09.2015 року з виплатою компенсації втрати частини доходу в зв'язку з несвоєчасною виплатою пенсії в повному розмірі без обмеження строком; стягнути з Державного бюджету України в його користь судовий збір; постанову суду скерувати до негайного виконання.

Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 липня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій - відмовлено.

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, який, покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов, з підстав, викладених у своїй апеляційній скарзі.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не зявилися, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності згідно із ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подану апеляційну скаргу слід задовольнити частково, виходячи з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що 17 березня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся з заявою до відповідача з проханням привести до норм чинного на той час законодавства розмір пенсійної виплати.

Листом № 41/Го-01 від 27.03.2017 року Ковельським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України позивачу розяснено, що підстави для перерахунку пенсії у розмірі не нижчому ніж прожитковий мінімум для осіб які втратили працездатність відсутні.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів вважає, що наведені висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам чинного законодавства, з наступних підстав.

З самого визначення поняття пенсії слідує, що ці виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу.

Відповідно до статті 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Цією статтею визначено, пенсія є одним із видів соціального захисту, право на яке громадянину гарантується.

В розумінні ст. 1 Закону України Про прожитковий мінімум та ч. 2 ст. 7 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Статтею 17 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії встановлено, що до числа основних державних соціальних гарантій включаються: мінімальний розмір заробітної плати; мінімальний розмір пенсії за віком; неоподатковуваний мінімум доходів громадян; розміри державної соціальної допомоги та інших соціальних виплат.

Основні державні соціальні гарантії, які є основним джерелом існування, не можуть бути нижчими від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. За наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено частиною першою цієї статті, пенсія за віком встановлюється в розмірі, пропорційному наявному страховому стажу, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Статтею 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування визначено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2017 рік встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2017 року - 1247 гривень, з 1 травня - 1312 гривень, з 1 грудня - 1373 гривні.

Відповідно до частини 3 статті 42 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, який встановлений на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності.

Провівши системний аналіз зазначених норм права, колегія суддів приходить до висновку, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, а перерахунок проводиться з дня встановлення цього мінімуму.

При цьому суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок суду першої інстанції, а саме застосування до даних правовідносин норми пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України № 265 від 26.03.2008, адже на думку суду апеляційної інстанції вказані вище норми суперечать приписам статті 46 Конституції України, статті 17 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії, а отже відповідно до частини 4 статті 9 КАС України не підлягають застосуванню при вирішенні даного публічно-правового спору.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя визначено, що оскільки Конституція України, як зазначено в її статті 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Крім того, Конституційний суд України у рішенні від 25.01.2012 №3-рп/2012 вказав, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Суд апеляційної інстанції також зауважує, що згідно із статтею 17 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні Петриченко проти України (Заява №2586/07) від 12 липня 2016 року визнав порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у зв'язку з тим, що у цій справі національні суди не розглянули доводи заявника з прямим посиланням на статтю 46 Конституції України про те, що розмір його пенсії був нижчим від встановленого у відповідний час прожиткового мінімуму. Аналогічних висновків Європейський суд з прав людини дійшов у справі Проніна проти України (Pronina v. Ukraine) та у справі Богатова проти України (Bogatova v. Ukraine) (заява № 5231/04, від 7 жовтня 2010 року).

Аналізуючи вищенаведені правові норми та фактичні обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що Ковельське об'єднане управління Пенсійного фонду України відмовляючи у перерахунку пенсії позивачу без дотриманням вимог щодо рівня прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність не відповідає приписам Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії.

Таким чином, колегія суддів вважає, що вірним способом відновлення порушеного права позивача є зобовязання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з врахуванням розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законодавчо, відповідно до ч.3 ст. 46 Конституції України з урахуванням виплачених сум, починаючи з 04 жовтня 2016 року.

Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги дату звернення позивача до суду із розглядуваним позовом (04.04.2017р.), пропуск позивачем строку звернення до суду та відсутність обґрунтованих доводів про поважність його пропуску, колегія суддів приходить до висновку про відсутність достатніх підстав для поновлення строку звернення до суду із розглядуваним позовом, у звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню лише за період, починаючи з 04.10.2016р.

При цьому, позовні вимоги про зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії та виплатити йому пенсію у розмірі, не нижчому, ніж розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з виплатою за період з 01.09.2015р. до 03.10.2016р. включно належить залишити без розгляду у звязку з пропуском строку звернення до суду.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення заявленого позову із залишенням частини позовних вимог без розгляду, з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.ст. 41, 94, 99, 100, ч.3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, п.п. 3, 4 ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст. 202, ч.1 ст. 203, ч.2 ст. 205, ст.ст. 207, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 липня 2017 року у справі №159/1276/17 скасувати та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, яка викладена листі № 41/Б-01 від 27.03.2017р., щодо проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 не нижче розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Зобовязати Ковельське об'єднане управління Пенсійного фонду України провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 не нижче розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 04.10.2016 року та звернути до негайного виконання в межах стягнення за один місяць.

Позовні вимоги про зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії та виплатити йому пенсію у розмірі, не нижчому, ніж розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з виплатою за період з 01.09.2015р. до 03.10.2016р. включно - залишити без розгляду у звязку з пропуском строку звернення до суду.

Присудити на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В.Я. Макарик

Судді: О.О. Большакова

ОСОБА_2

Повний текст постанови складений 03 жовтня 2017 року.