Справа № 810/1887/17
Суддя: Ганечко О.М.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/1887/17 Головуючий у І інстанції -Панова Г.В. Суддя-доповідач: Ганечко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

03 жовтня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючої судді: Ганечко О.М.

суддів: Коротких А.Ю.,Літвіної Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації на постанову Київського окружного адміністративного суду від 03.07.17 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації про визнання протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації про визнання протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 03.07.17 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправною відмову Департаменту соціального населення Київської обласної державної адміністрації щодо визнання позивача постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії та видачі відповідного посвідчення постраждалого внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї категорії.

Зобов'язано Департамент соціального населення Київської обласної державної адміністрації розглянути подання Богуславської районної державної адміністрації Київської області щодо встановлення позивачу статусу особи постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та видати позивачу посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст.195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У засідання учасники процесу не з'явилися, будучи належним чином повідомленими, що не перешкоджає слуханню спірного питання відповідно до вимог ч. 4 ст. 196 КАС України.

Відповідно до ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41 КАС України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю доповідача, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 07.02.2008 року позивач отримала посвідчення громадянки, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1986-1993 роках (категорія 4).

17.03.2015 року позивач отримала довідку медико-соціальної експертної комісії, відповідно до якої їй встановлена третя група інвалідності з 13.03.2015 по захворюванню, пов'язаному із впливом аварії на ЧАЕС.

Як вбачається зі змісту наявної в матеріалах справи постанови у справі № 810/3603/16 колегією суддів Київського апеляційного адміністративного суду було встановлено, що в подальшому позивач звернулась до Богуславської районної державної адміністрації Київської області з заявою про видачу посвідчення особи, яка потерпіла внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії.

Листом від 05.09.2016 № 01-25/2089 Богуславська районна державна адміністрація Київської області повідомила про відсутність підстав для видачі позивачу відповідного посвідчення.

В якості підстави для прийняття відповідного рішення, виконавчий орган посилався на Лист Департаменту соціального захисту населення Київської облдержадміністрації від 23.01.2015 № 05-49-143, відповідно до якого Департаментом не будуть прийматись подання райдержадміністрацій та міськвиконкомів для оформлення громадянам посвідчень постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 із числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4.

Водночас, вважаючи дії Богуславської районної державної адміністрації Київської області щодо відмови у видачі та оформленні документів для внесення подання на оформлення посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 1 протиправними позивач зверталась за захистом порушених та інтересів до Київського окружного адміністративного суду.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.02.2017, визнано протиправними дії Богуславської районної державної адміністрації Київської області щодо відмови у оформленні документів для внесення подання на оформлення позивачу посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Зобов'язано Богуславську районну державну адміністрацію Київської області внести подання на оформлення позивачу посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Як вбачається з оскаржуваного рішення № 05-49-822 від 12.04.2017 відповідачем було розглянуто подання Богуславської районної державної адміністрації щодо встановлення позивачу статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, внесене на виконання вказаного рішення суду.

За результатом розгляду цього подання, Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації повідомив позивача про відсутність підстав для видачі їй посвідчення постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, посилаючись на Закон України Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України від 28.12.2012 № 76-VII (далі закон - № 76 - VII), яким виключено абзац п'ятий частини другої статті 2 Закону України Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, а саме виключено зону посиленого радіоекологічного контролю, у звязку з чим, з 01.01.2015 позивач не проживає на забрудненій території, а посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи 4 категорії серія НОМЕР_1 від 07.02.2008 фактично втратило чинність.

У вказаній відповіді суб'єкт владних повноважень також зауважив, що причинний зв'язок захворювання та інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи було встановлено позивачу вже після набрання чинності вказаного Закону про внесення змін, тобто за відсутності статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи 4 категорії.

Крім того, зазначено, що Департамент прикладає значних зусиль, щоб на законодавчому рівні виправити ситуацію, яка склалась, що дасть позивачу можливість скористатись своїми правами.

Вважаючи, зазначене рішення Департаменту соціального захисту населення Київської облдержадміністрації щодо відмови у визнанні її постраждалою від наслідків Чорнобильської катастрофи І, а також відмови у видачі йому відповідного посвідчення незаконним, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що позивачем було дотримано процедуру звернення до Уповноваженого органу та надано всі необхідні документи, а отже, дії відповідача є протиправними, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на таке.

Положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,для встановлення пільг і компенсацій визначаються категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до яких належать інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу. Зазначені особи належать до 1 категорії. Особа набуває статусу потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії у разі, якщо вона вже має статус потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи іншої категорії та їй встановлено інвалідність, щодо якої наявний причинний зв'язок із Чорнобильською катастрофою.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є особою, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії. Вказана обставина підтверджується посвідченням, копія якого наявна в матеріалах справи(а.с.10).

З 13 березня 2015 року позивачу була встановлена ІІІ група інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного із впливом аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами(а.с.16-17).

За таких обставин колегія суддів вважає, що позивач має право на встановлення статусу потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та отримання відповідного посвідчення.

Київська обласна державна адміністрація, як на підставу для відмови у задоволенні адміністративного позову посилається на те, що з 01 січня 2015 року зона посиленого радіоекологічного контролю, у якій проживає позивач, не відноситься до радіоактивно забруднених територій. У зв'язку з цим відповідач вважає, що на час встановлення ІІ групи інвалідності (13 березня 2015)позивач втратила статус потерпілої від Чорнобильської катастрофи. Відповідно, відсутні передумови, визначені п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», для встановлення статусу особи, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», категорія 1 потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи встановлюється інвалідам із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до пп. 2 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», потерпілими від Чорнобильської катастрофи є громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Критерії, за якими особи відносяться до потерпілих від Чорнобильської катастрофи, зазначені у ст. 11 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

ОСОБА_3 було надано статус особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи саме у зв'язку з проживанням у зоні посиленого радіоекологічного контролю.

Так, у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Відповідно до ч. 3 ст. 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», посвідчення «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документом, що підтверджує статус громадянина.

Визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій містилося у ст. 2 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Згідно вказаної норми права до зон радіоактивного забруднення належать: зона відчуження, зона безумовного (обов'язкового) відселення, зона гарантованого добровільного відселення та зона посиленого радіоекологічного контролю.

Аналогічне визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій містилося у ст. 2 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З 01 січня 2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII. Вказаним Законом ст. 2 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» було виключено, а також виключено абз. 5 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», який визначав зону посиленого радіоекологічного контролю як одну із зон радіоактивно забруднених територій.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що саме по собі виключення зони посиленого радіоекологічного контролю із переліку радіоактивно забруднених територій не позбавляє осіб, яким раніше були видані посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи, відповідного статусу.

Прикінцевими положеннями Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», також не було передбачено, що раніше видані посвідчення особи, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи 4 категорії, вважаються недійсними.

Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у редакції, чинній після 01 січня 2015 року, передбачає надання особам, які потерпіли від Чорнобильської катастрофи 4 категорії, певних пільг та компенсацій незалежно від їх місця проживання. Зокрема, ст. 51 та 56 вказаного Закону передбачають надання особам, які потерпіли від Чорнобильської катастрофи 4 категорії, додаткової пенсії та пільг щодо обчислення стажу роботи (служби).

Крім того, встановлення категорії 1 інвалідам з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи не є пільгою чи компенсацією у розумінні Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що позивач належить до осіб, які відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», мають право на встановлення категорії 1 потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відтак, у Київської обласної державної адміністрації були відсутні підстави для відмови позивачу у видачі посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії1.

За таких обставин, апеляційна скарга є необґрунтованою, її доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому у її задоволенні необхідно відмовити, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 199 та ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167,195, 198, 200, 205, 206,212, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 03.07.17 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: О.М. Ганечко

Судді:

А.Ю. Коротких

Н.М. Літвіна

Головуючий суддя Ганечко О.М.

Судді: Літвіна Н. М.

Коротких А. Ю.