Справа № 2а-10757/12/2670
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2017-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

02 жовтня 2017 року № 2а-10757/12/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Келеберди В.І. розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом Дочірньої компанії "Укргазвидобування" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" до Гадяцької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Дочірня компанія "Укргазвидобування" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" звернулася до суду з позовом до Гадяцької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Полтавській області (надалі -відповідач, податковий орган) про скасування податкового повідомлення-рішення від 01.06.2012р. № .

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.09.2012, яку залишено без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2012 відмовлено у задоволенні позову Дочірньої компанії "Укргазвидобування" НАК "Нафтогаз України" до Гадяцької міжрайонної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Полтавської області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Проте, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27.04.2016 скасовано вказані вище постанову та ухвалу, а справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

В подальшому, справу прийнято до провадження та призначено до вирішення в судовому засіданні.

В судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позову, представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні за згодою сторін відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, враховуючи заперечення відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Гадяцькою МДПІ Полтавської області ДПС проведена документальна невиїзна перевірка ДК "Украгазвидобування" НАК "Нафтогаз України" по питанню своєчасності сплати самостійно визначених грошових зобов'язань по рентній платі за нафту, природний газ і газовий конденсат та по платі за користування надрами по Гадяцькому, Куличихинському, Тимофіївському, Валюхівському, Римарівському родовищах та по Підлісківській площі протягом строків, визначених пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України за період з 01 січня 2011 року по 14 січня 2012 року, за результатами якої складений акт № 20/15/30019775 від 24 лютого 2012 року (далі - акт перевірки).

Відповідно акту перевірки відповідачем встановлено порушення позивачем вимог пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, які полягали у несвоєчасній сплаті самостійно визначених грошових зобов'язань по рентній платі за нафту, природний газ і газовий конденсат та по платі за користування надрами, а саме: сума погашеної заборгованості із затримкою до 30 календарних днів становить 89176726,35 грн., сума погашеної заборгованості із затримкою більше 30 календарних днів становить 231297089,37 грн.

На підставі акту перевірки 01 червня 2012 року податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким на підставі статті 126 Податкового кодексу України за затримку на 29 календарних дні сплати суми грошового зобов'язання у розмірі 18333969,61 грн. зобов'язала ДК "Украгазвидобування" НАК "Нафтогаз України" сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 1764561,64 грн. за платежем: рентна плата за нафту, що видобувається в Україні.

Відповідно до приписів підпункту 5.2.4 пункту 5.2 статті 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (в редакції, чинній до набрання чинності Податковим кодексом України, а саме до 01.01.2011) при зверненні платника податків до суду із позовом про визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов'язання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті і прийняття відповідного рішення.

У той же час, за визначенням, наведеним у пункті 1.3 статті 1 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (в редакції, чинній до набрання чинності Податковим кодексом України, а саме до 01.01.2011), податковий борг - це податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Згідно з підпунктом 5.4.1 пункту 5.4 статті 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (в редакції, чинній до 01 січня 2011 року) узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків.

01 січня 2011 року набрав чинності Податковий кодекс України.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Абзацом 1 пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 87.1 статті 87 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Пунктом 87.9 статті 87 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, у разі наявності у платника податків податкового боргу органи державної податкової служби зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Положеннями пункту 131.2 статті 131 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов'язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені. Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), орган державної податкової служби самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.

Виходячи з аналізу наведених вище правових норм вбачається, що з набранням чинності Податкового кодексу України передбачено право органу державної податкової служби змінювати призначення платежу, самостійно визначеного платником податків, проте за наявності обов'язкової умови - наявності податкового боргу.

Разом з цим, у податкового органу були відсутні підстави застосовувати до правовідносин зі сплати податкових зобов'язань за жовтень-листопад 2008 року (які набули статусу податкового боргу 07 лютого 2010 року), виникнення та строк сплати яких регулювалися Законом України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", положень пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України, який набрав чинності з 01 січня 2011 року, оскільки у даному випадку правовідносини виникли зі сплати податкових зобов'язань, що регулювалися нормами Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", а новий закон не має зворотної дії в часі.

Таким чином, повноваження податкового органу за пунктом 87.9 статті 87 Податкового кодексу України можуть поширюватися лише на ті платежі (податкові зобов'язання, в тому числі несплачені у встановлений законом строк), які виникають за правилами цього Кодексу.

Судом встановлено, що станом на 01 лютого 2011 року в особовому рахунку ДК "Украгазвидобування" НАК "Нафтогаз України" обліковувалась переплата 876,00 грн.

01 лютого 2011 року по картці особового рахунку позивача було нараховано штрафну санкцію у сумі 334416,14 грн. відповідно до ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2010 року у справі № 2а-14014/10/2670 (яка надійшла до податкового органу 26 січня 2011 року вх. № 37/10), оскільки нараховані суми податкових зобов'язань були узгоджені в судовому порядку на підставі підпункту 5.2.4 пункту 5.2 статті 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами". Суму штрафних санкцій у розмірі 334416,14 грн. нараховано за затримку сплати податкових зобов'язань по рентній платі за нафту за звітний період: жовтень та листопад 2008 року відповідно до податкових повідомлень-рішень форми "Ш" № /0, № /0 від 09 квітня 2010 року, № /1, №/1 від 07 травня 2010 року, № /2, № /2 від 14 липня 2010 року, № /3, № /3 від 23 вересня 2010 року, які сформовані відповідно до акту невиїзної документальної перевірки № 61/15/30019775 від 31 березня 2010 року.

Згідно поданих ДК "Украгазвидобування" НАК "Нафтогаз України" податкових розрахунків з рентної плати за нафту, природний газ і газовий конденсат, перелік та реквізити яких наведені на 5-11 аркушах акту перевірки, позивач самостійно визначив узгоджені податкові зобов'язання по рентній платі за нафту, а саме: за січень 2011 року у розмірі 5492656,05 грн., за лютий 2011 року у розмірі 5784062,31 грн., за березень 2011 року у розмірі 7881355,55 грн., за травень 2011 року у розмірі 7361277,24 грн., за червень 2011 року у розмірі 8353468,61 грн., за липень 2011 року у розмірі 10292189,48 грн., за серпень 2011 року у розмірі 10590885,99 грн., за вересень 2011 року у розмірі 10435590,87 грн., за жовтень 2011 року у розмірі 9338409,18 грн., за листопад 2011 року у розмірі 9965781,02 грн.

Також, 30 квітня 2011 року між ДК "Украгазвидобування" НАК "Нафтогаз України" та відповідачем укладений договір про розстрочення грошових зобов'язань по рентній платі за нафту за березень 2011 року на суму 7881355,55 грн. по визначених у договорі термінах сплати.

Згідно платіжних доручень, перелік та реквізити яких наведені на 5-11 аркушах акту перевірки, позивач сплачував самостійно узгоджені податкові зобов'язання по рентній платі.

У зв'язку з тим, що станом на 03 березня 2011 року у ДК "Украгазвидобування" НАК "Нафтогаз України" почав обліковуватись податковий боргу у розмірі 335749,72 грн., у сі сплачені позивачем платежі в рахунок погашення самостійно узгоджених поточних грошових зобов'язань в порядку черговості зараховувались в рахунок погашення нарахованої пені та на погашення податкового боргу, а решта - в рахунок погашення нарахованих поточних зобов'язань та розстрочених грошових зобов'язань (починаючи з 25 травня 2011 року).

Крім іншого, 29 вересня 2011 року ДПС України було прийняте рішення № 5 про скасування розстрочених грошових зобов'язань, яким скасоване рішення ДПА України від 29 квітня 2011 року № 36 про розстрочення грошових зобов'язань. У результаті дострокового розірвання договору 13 жовтня 2011 року нараховані частки розстрочок 2955507,00 грн. та відсотки за користування розстрочкою у сумі 43174,69 грн.

Враховуючи, що повноваження податкового органу за пунктом 87.9 статті 87 Податкового кодексу України поширюються лише на ті платежі (податкові зобов'язання, в тому числі несплачені у встановлений законом строк), які виникають за правилами цього Кодексу, оскільки станом на 01 лютого 2011 року в особовому рахунку ДК "Украгазвидобування" НАК "Нафтогаз України" обліковувалась переплата 876,00 грн., а суму штрафних санкцій у розмірі 334416,14 грн. нараховано за затримку сплати податкових зобов'язань за звітний період: жовтень та листопад 2008 року, інші платежі сплачувались позивачем у строк визначений законодавством, отже податковим органом безпідставно застосовано положення пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України до спірних правовідносин.

З урахуванням викладеного висновок податкового органу викладений в акті перевірки про порушення позивачем вимог пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України є необґрунтованим, що вказує на протиправність прийнятого на підставі такого висновку оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваного податкового повідомлення-рішення з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 69, 70, 71, 122, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Задовольнити позов.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 01.06.2012 № прийняте Гадяцькою об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Полтавській області.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.І. Келеберда