Справа № 2-а-2824/10
Суддя: Дзюба М. В.
Дата ухвалення: 2010-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2010 року м.Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Дзюба М. В ,

при секретарі Петрухіной Т.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УДАІ в м.Києві УМВС України в Київській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив поновити строк на оскарження постанови та скасувати винесену відносно нього постанову АА №434839 від 11.05.2010 року про притягнення його до відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень. В обґрунтування посилався на те, що 11.05.2010 року, о 18-50 годині, він рухався у м. Києві по вул.. Великій Васильківській, керуючи автомобілем НОМЕР_1. Автомобіль, на якому були співробітники ДАІ, був без спеціального пофарбування, тобто приватним. З наявністю в своїх діях складу правопорушення він був не згодний, про що зазначав на місці інспекторам та заніс в протокол. Вважав, що належних доказів вчинення правопорушення не має, копію постанови на місці йому вручено не було та він її отримав лише у відділі ДВС, куди з'явився за викликом держвиконавця, чим було порушено його право на захист та своєчасне оскарження.

В суді позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав адміністративній позов та просив задовольнити його в повному обсязі.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, двічі в судове засідання не з'явився, Письмових заперечень проти позову та доказів в обгрунтування правомірності дій суб'єкта оскарження суду не надав. Згідно п. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та задовольняє позов з наступних підстав.

Згідно ст. 18 ч 1 п 1 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п. З Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року).

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України; обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно вимог Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11 06.2004 № 11 „Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення", згідно зі ст. 245 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративні правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об'єктивно зясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом. За постановою ППВС України № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", судам необхідно звертати увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Постановою АА №434839 від 11.05.2010 року на ОСОБА_1 за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним в том, що 11.05.2010 року, о 18-50, він у м. Києві по вул.Великій Васильківській, біля буд №143/2, керуючи автомобілем НОМЕР_1.. не виконав вимогу дорожнього знаку 33.4.1 («Рух прямо», та здійснив поворот ліворуч, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 Кодексу про адміністративні правопорушення

Частиною 1 ст.122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі від п'ятнадцяти до двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги в русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами та пішохідними доріжками

Як слід з протоколу АА №400483 від 11.05.2010 року, під час його складання ОСОБА_1 був не згодний із наявністю в його діях правопорушення та власноруч висловив свою незгоду у своїх письмових поясненнях

Відповідно до ч.1,2,4 ст.71 КАС України кожна сторона має довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, окрім випадків, встановлених ст. 72 цього кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень обов'язок по доведенню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти позову Суб'єкт владних повноважень зобов'язаний надати суду всі наявні в нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази по справі

На підставі ст. 138 КАС України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення проти них, або які мають інше значення для вирішення справи та які належить встановити при винесенні судового рішення по справі. Для встановлення цих обставин в судовому засіданні заслуховуються пояснення осіб, які приймають участь у справі, пояснення свідків, досліджуються письмові та речові докази, в тому числі носії інформації із записаною на них інформацією, висновки експертів.

Як встановлено судом, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, інспектору ДПС було відомо про невизнання позивачем факту скоєння ним правопорушення, однак він не вжив жодних заходів щодо збору доказів на підтвердження наявності вини в діях позивача. Ані з протоколу про адміністративне правопорушення, ані з постанови про притягнення до адміністративної відповідальності суду не можливо встановити ані взагалі наявність, ані місце розташування та зону дії дорожнього знаку 4.1, порушення вимог якого інкримінується позивачеві ОСОБА_2 до протоколу із визначенням місця події та дислокації дорожніх знаків на цій ділянці дороги взагалі не складалась, а тому не доведений факт наявності такого дорожнього знаку взагалі в місці зупинки позивача.

Відповідно до ст. 71 ч. 2 КАС України, обов'язок доказування правомірності своїх дій в даному випадку покладено на відповідача, однак відповідач не довів перед судом правомірності своїх дій та взагалі на письмову вимогу суду не надав матеріалів справи про адміністративне правопорушення. Інших належних та допустимих доказів вчинення позивачем правопорушення не має та суду не надано, у зв'язку із чим суд вважає, що наявність складу правопорушення у діях позивача не доведена, у зв'язку з чим постанова про притягнення до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню із подальшим закриттям провадження по справі.

При цьому суд вважає можливим поновити позивачеві строк на оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки вважає причину його пропуску (несвоєчасне вручення копії) поважною.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 10, 11, 70, 71, 161-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Скасувати постанов № АА №434839 від 11 травня 2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та провадження по справі закрити.

На постанову може бути подана апеляція Донецького апеляційного адміністративного суду шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів та подальшої подачі апеляційної скарги протягом 20 днів.

Суддя