Справа № 821/458/17
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2017-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2017 р.м.ОдесаСправа № 821/458/17

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Варняк С.О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого - судді Скрипченка В.О.,

суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Григоренко Н.В.,

представника відповідача Колпакова В.О., представника третьої особи/апелянта Якуби С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, третя особа - Головне управління Національної поліції України в Херсонській області, про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження про поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

23 березня 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, третя особа - Головне управління Національної поліції України в Херсонській області про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження про поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позову зазначено, що 15.07.2016 року Херсонським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №821/3743/15, яким зобов'язано Головне управління Національної поліції в Херсонській області розглянути кандидатуру ОСОБА_3 для зайняття посади у відповідності до пункту 9 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про національну поліцію» у Комсомольському відділі поліції (м. Херсон) Головного управління Національної поліції в Херсонській області, видати з цього приводу відповідний наказ. 12.08.2016 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №51925714 з примусового виконання виконавчого листа від 15.07.2016 року у адміністративній справі №821/3743/15-а.

27.02.2017 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень УДВС Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Колпаковим В. О. прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження з посиланням на п. 11 ст. 39, ч. 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження»: у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на наступне. Під час виконавчого провадження державний виконавець не вчинив жодної дії, направленої на виконання рішення суду. При виконанні судового рішення відповідачу необхідно застосовувати законодавство, яке діяло на момент незаконного звільнення. Таким чином, дії керівника ГУНП в Херсонській області по розгляду кандидатури ОСОБА_3 до національної поліції та видання відповідного наказу повинно ґрунтуватись на нормативному акті, який діяв станом на 06.11.15 р. - 07.11.15 р., тобто в момент порушення права на працю, та в той самий спосіб. Захищені категорії працівників користуються спеціальними правами при проходженні служби. Як вбачається з постанови про закінчення виконавчого провадження, державним виконавцем не було накладено на боржника штраф за невиконання вимог державного виконавця та не було направлено звернення до правоохоронних органів з поданням про притягнення боржника до кримінальної відповідальності. Мотивувальна частина постанови про закінчення виконавчого провадження від 27.02.2017 р. не містить жодних висновків державного виконавця стосовно наявності підстав для закінчення виконавчого провадження на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». З урахуванням зазначеного позивачка просила суд визнати незаконною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 27.02.2017 р., по ВП №51925714.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_3 був задоволений. Визнано незаконною та скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 27.02.2017 року по ВП №51925714, винесену головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Колпаковим В.О.

Не погоджуючись із постановленим у справі судовим Головне управління Національної поліції України в Херсонській області подало апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неповне з'ясування обставин справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову суду, якою відмовити у задоволені адміністративного позову ОСОБА_3

Відповідач постанову суду першої інстанції не оскаржував.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї представника відповідача Колпакова В.О., представника третьої особи/апелянта Якуби С.В., вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 15.07.2016 року Херсонським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №821/3743/15, яким зобов'язано Головне управління Національної поліції в Херсонській області розглянути кандидатуру ОСОБА_3 для зайняття посади у відповідності до пункту 9 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про національну поліцію» у Комсомольському відділі поліції (м. Херсон) Головного управління Національної поліції в Херсонській області та видати з цього приводу відповідний наказ.

12.08.2017 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №51925714 з примусового виконання виконавчого листа від 15.07.2016 року у адміністративній справі №821/3743/15-а.

27.02.2017 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень УДВС Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Колпаковим В.О., прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження з правовим обґрунтування - п. 11 ст. 39, ч. 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Задовольняючи адміністративний позов ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова не відповідає фактичним обставинам справи та винесена відповідачем з порушенням норм процесуального права, з чим повністю погоджується апеляційний суд.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Згідно ч. 1 ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

05.10.2016 р. набув чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до пунктів 6, 7 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону рішення, які виконувались органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження. Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Статтею 1 Закону передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як вбачається зі змісту постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Колпакова В.О. від 27.02.2017 р. про закінчення виконавчого провадження, виконавче провадження закінчено на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Згідно ч. 1 ст. 63 Закону за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Приписами ч. 2 ст. 63 Закону визначено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 75 Закону у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, Законом України «Про виконавче провадження» визначено послідовність дій державного виконавця, після вчинення яких останній виносить постанову про закінчення виконавчого провадження і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав. До таких дій, зокрема, відносяться: 1) накладення на боржника штрафу та перевірка стану виконання рішення (у разі невиконання вимог державного виконавця без поважних причин); 2) накладення штрафу в подвійному розмірі (у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин); 3) звернення до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Судом першої інстанції враховано, що державним виконавцем не було накладено на боржника штраф за невиконання вимог державного виконавця та не було направлено звернення до правоохоронних органів з поданням про притягнення боржника до кримінальної відповідальності.

При цьому, суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу на те, що вжиття вищевказаних заходів є обов'язком, а не правом державного виконавця, та є обов'язковою передумовою для закінчення виконавчого провадження на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що державним виконавцем передчасно винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з огляду на невжиття ним усіх передбачених законом заходів (накладення на боржника штрафу, направлення повідомлення до органу досудового розслідування) для належного виконання судового рішення, а тому постанова про закінчення виконавчого провадження від 27.02.2017 р. є протиправною та підлягає скасуванню.

Колегія суддів відхиляє посилання апеляційної скарги третьої особи про наявність поважних причин для не застосування до боржника штрафу, оскільки державним виконавцем у постанові про закінчення виконавчого провадження від 27.02.2017 р. взагалі про наявність підстав для не застосування штрафу не зазначається.

Окрім цього, слід підкреслити, що мотивувальна частина постанови про закінчення виконавчого провадження від 27.02.2017 р. складається із змісту повідомлення ГУНП в Херсонській області щодо тлумачення вимог Закону України «Про Національну поліцію», Тимчасового порядку проведення конкурсу на службу до поліції та/або зайняття вакантної посади, затвердженого наказом МВС України від 25.12.2015 р. №1631, постанови Верховного Суду України від 17.02.2015 р. №21-8а/15 і не містить жодних висновків державного виконавця стосовно наявності підстав для закінчення виконавчого провадження на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Між тим відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу правомірності прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження від 27.02.2017 р. №51925714 на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

За результатом апеляційного розгляду даної справи колегія суддів дійшла висновку, що рішення відповідача щодо закриття виконавчого провадження на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» не ґрунтується на правильному застосуванні норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію не довів та не обґрунтував. Натомість позивачка довела протиправність прийнятого відповідачем рішення.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_3

Колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції правильним і таким, що відповідає вимогам ст. ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність рішення суду не спростовують.

Відтак, апеляційна скарга Головного управління Національної поліції України в Херсонській області задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Херсонській області залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення рішення апеляційного суду в повному обсязі.

Головуючий В.О.Скрипченко

Суддя О.С.Золотніков

Суддя Ю.В.Осіпов