Справа № 753/4807/17
Суддя: Трусова Т. О.
Дата ухвалення: 2017-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4807/17
провадження № 2-а/753/437/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О. з секретарем судового засідання Расуловою А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до поліцейського 3 батальйону 7 роти Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Присади Романа Васильовича, третя особа: Департамент патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

02.03.2017 ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до поліцейського 3 батальйону 7 роти Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Присади Р.В. про визнання протиправною та скасування постанови від 19.01.2017 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КпАП України).

Свої вимоги мотивував тим, що відповідно до вимог ст. 272-280 КпАП України відповідач мав повідомити позивача про розгляд справи, здійснити підготовку до розгляду справи та вчинити інші дії, а вже потім винести відповідну постанову по справі про адміністративне правопорушення. Натомість відповідач протиправно застосував процедуру скороченого провадження і наклав адміністративне стягнення на місці вчинення адміністративного правопорушення, чим порушив права позивача. Окрім того всупереч вимог ст. 283 КпАП України у постанові не вказано ім'я та по батькові відповідача та не зазначено докази вчинення адміністративного правопорушення.

З позовною заявою ОСОБА_2 звернувся до суду після закінчення встановленого ст. 289 КпАП України десятиденного строку, подавши заяву про його поновлення.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем учинялися активні дії для захисту порушених, на його думку, прав, однак у зв'язку з помилковим зверненням до неналежного адміністративного суду, він пропустив строк подання позову до Дарницького районного суду м. Києва. Ураховуючи наведене, суд вважає причини пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду поважними.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позов підтримав пославшись на викладені у позовній заяві обставини та рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 у справі № 5-рп/2015.

Поліцейський 3 батальйону 7 роти Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Присада Р.В. в судове засідання не з'явився і заперечень на позов не подав, однак його неявка не перешкоджає розгляду цієї справи.

Представник третьої особи на стороні відповідача Орлов О.С. проти позову заперечував пославшись на те, що відповідач правомірно, з дотриманням вимог ч. 5 ст. 258 КпАП України,

розглянув справу про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху на місці його вчинення, а відтак підстав для скасування оскаржуваної постанови немає.

Заслухавши представників позивача та третьої особи, дослідивши постанову у справі про адміністративне правопорушення та переглянувши наданий третьою особою відеозапис, суд вважає встановленими такі обставини.

Постановою поліцейського 3 батальйону 7 роти Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Присади Р.В. серії АР № 856943 від 19.01.2017 ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КпАП України з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

В постанові зазначено, що 19.01.2017 об 11 год. 45 хв. у м. Києві на вул. Сагайдачного, 39 водій ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом Mersedes S500, н.з. НОМЕР_1, здійснив зупинку-стоянку ближче 30 м від зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушив п. 15.9.е. ПДР України.

Даючи оцінку правомірності вищевказаної постанови суд керується Правилами дорожнього руху України (ПДР України), які відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, та положеннями КпАП України, які визначають відповідальність за адміністративні правопорушення і порядок провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Так, відповідно до п. 15.9.е. ПДР України зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Відповідно до п. 1.10. ПДР України зупинкою транспортних засобів є припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил…

Відтак ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів забороняється навіть короткострокова зупинка транспортних засобів, якщо лише вона не є вимушеною.

Ч. 3 ст. 122 КпАП України встановлена адміністративна відповідальність за порушення цілої низки правил дорожнього руху, в тому числі і за порушення правил зупинки стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозі безпеці руху. Санкція цієї норми передбачає штраф у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

Відповідно до положень ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ст. 251 КпАП України визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Переглянувши в судовому засіданні відеозапис, який здійснювався закріпленою на одязі поліцейського нагрудною відеокамерою, суд встановив, що позивач ОСОБА_2 дійсно здійснив зупинку, а потім і стоянку транспортного засобу ближче 30 м від посадкового майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 122 КпАП України.

Відповідно до положень ст. 222 КпАП України розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч. 3 ст. 122 цього Кодексу, віднесено компетенції органів Національної поліції, діяти від імені яких мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Оскільки поліцейський 3 батальйону 7 роти Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Присада Р.В. є працівником підрозділу Національної поліціїі має спеціальне звання «капрал поліції», він є особою, уповноваженою на розгляд вказаної справи.

Всупереч доводам ОСОБА_2 винесення оскаржуваної постанови на місці вчинення правопорушення не свідчить про її незаконність, оскільки відповідно до ч. 2, 3 ст. 258 КпАП України (в редакції Закону № 596-VIII від 14.07.2015) у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, протокол не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення.

За загальним правилом, встановленим ч. 5 ст. 258 КпАП України, уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Проте вказана норма не розповсюджується на випадки притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення, зокрема, правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, а відтак навіть у випадку оспорення позивачем допущеного порушення і накладеного на нього адміністративного стягнення відповідач не зобов'язаний був складати протокол про адміністративне правопорушення.

Посилання представника позивача на рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 у справі № 5-рп/2015 суд відкидає, оскільки у зазначеному рішенні суд надав офіційне тлумачення положення лише ч. 1 ст. 276 КпАП України, а положення ст. 258 цього Кодексу (в редакції Закону № 596-VIII від 14.07.2015) неконституційними не визнавалися і у встановленому законом порядку не скасовувалися, а отже вони є чинними.

Доказів на підтвердження доводів про невірне зазначення в оскаржуваній постанові серії державного номерного знаку транспортного засобу позивача суду не надано.

Однак в будь-якому випадку навіть описка у номерному знаку транспортного засобу позивача, якщо така була допущена, як і не зазначення повного імені та по батькові відповідача, не впливають на суть прийнятого працівником Національної поліції рішення і не свідчать про неправомірність оскаржуваної постанови.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що при розгляді справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності поліцейський 3 батальйону 7 роти Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Присада Р.В. діяв в межах своїх повноважень, оскаржувана постанова винесена ним з дотриманням визначеної законом процедури, при наявності достатніх доказів порушення позивачем вимог п. 15.9.е. ПДР України і за змістом вона відповідає вимогам ст. 283, 284 КпАП України, а отже підстави для задоволення позову ОСОБА_2 відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 160, 161, 162, 163, 167, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, рішенням Конституційного Суду України від 08.04.2015 у справі № 1-6/2015, суд

П О С Т А Н О В И В:

Визнати поважними причини пропуску ОСОБА_2 строку

звернення до адміністративного суду з позовом до поліцейського 3 батальйону 7 роти Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Присади Романа Васильовича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

У позові ОСОБА_2 до поліцейського 3 батальйону 7 роти Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Присади Романа Васильовича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя: