Справа № 161/4432/17
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/7608/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів: Попка Я.С., Сеника Р.П.,

з участю секретаря судового засідання Гелецького П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 червня 2017 року у справі № 161/4432/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону УПП в м. Луцьку старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора роти № 3 батальйону УПП в м. Луцьку старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

На підтвердження позовних вимог покликається на те, що 11.03.2016 року інспектором роти № 3 батальйону УПП в м. Луцьку старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 прийнята постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР № 863881 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122, ч. 3 ст. 121 КУпАП, і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Позивач вважає, що постанова винесена з порушенням вимог чинного законодавства та не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки правила дорожнього руху, на його думку, не порушував.

За таких обставин позивач просить визнати незаконною та скасувати постанову серії АР № 863881 від 11 березня 2017року.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 червня 2017 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону УПП в м. Луцьку старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови відмовлено.

Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржив ОСОБА_1, який покликаючись на те, що вказана постанова є незаконною та прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, просить постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 червня 2017 року скасувати та прийняти нову постанову, відповідно до якої адміністративний позов задоволити повністю.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що фотознімки свідчать про те, що його автомобіль був припаркований перед офіційною автостоянкою за адресою вул. Глушець, 1 в м. Луцьку біля електричної опори в один ряд і в паралельному напрямку, край автомобіля стояв на узбіччі, а частина на краю проїзної дороги, а це в свою чергу аж ніяк не можна кваліфікувати як паркування транспортного засобу на проїздній частині дороги в два або більше ряди, бо його автомобіль перешкод нікому не створював.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла до висновку про те, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено те, що 11.03.2017 року о 11 год. 00 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, в м. Луцьк, на вул. Глушець, 1, здійснив зупинку транспортного засобу на проїжджій частині в два ряди та керував транспортним засобом, який підлягає обовязковому технічному контролю, чим порушив п.15.4 Правил дорожнього руху України та п.1.1 Порядку проведення обовязкового транспортного контролю та обсягу перевірки технічного стану транспортних засобів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2012 року.

Постановою інспектора роти № 3 батальйону УПП в м. Луцьку старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматизованому режимі серії АР № 863881 від 11.03.2017 року позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 121 КУпАП та частиною 1 статті 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Оцінюючи правовідносини, що виникли між сторонами апеляційний суд виходить з наступних міркувань.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про дорожній рух» забороняється експлуатація транспортних засобів без талона про проходження державного технічного огляду в установлений строк чи з талоном, що не належить цьому транспортному засобу.

На виконання вищевикладеної статті Закону України «Про дорожній рух» постановою Кабінету Міністрів України № 606 від 9 липня 2008 року з подальшими змінами затверджено Порядок проведення державного технічного огляду колісних транспортних засобів.

Згідно з п. 1 Порядку проведення обовязкового транспортного контролю та обсягу перевірки технічного стану транспортних засобів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2012 року № 13 визначено процедуру проведення обовязкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, зареєстрованих уповноваженими органами МВС, за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації, крім таких транспортних засобів:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про державній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі, а також причепи (напівпричепи) до них підлягають обов'язковому державному технічному огляду в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На кожний транспортний засіб, що пройшов державний технічний огляд і визнаний технічно справним, видається талон про проходження державного технічного огляду.

З наданого позивачем свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що належний позивачу автомобіль зареєстрований як «вантажопасажирський-В», 2004 року випуску є легковим.

Таким чином ч. 3 ст. 121 КУпАП передбачено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов'язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Апеляційним судом встановлено те, що автомобіль НОМЕР_1 є легковим та не використовується позивачем для отримання прибутку, а тому відповідно до пп.1 п.1 Порядку проведення обовязкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, технічного опису та зразка протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2012 року № 13 не підлягає обовязковому технічному огляду.

Апеляційний суд приходить до висновку, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121КУпАП є неправомірним та спростовується належними та допустимими доказами.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення правил зупинки.

Відповідно до п. 15.1. Правил дорожнього руху України зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Згідно з п. 15.4 Правил дорожнього руху України транспортні засоби не дозволяється ставити на проїзній частині в два і більше ряди.

Судом першої інстанції встановлено те, що ОСОБА_1 порушив правила зупинки транспортних засобів, оскільки здійснив зупинку транспортного засобу у другому ряді, проте з таким висновком не погоджується апеляційний суд з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, що передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122 цього Кодексу.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

На виконання приписів вищевказаних норм прийнято Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395. (далі Інструкція).

Розділом ІІІ Інструкції передбачено те, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення, визначені у статті 222 КУпАП.

Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено.

Копія постанови в той самий строк вручається або надсилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під підпис. У разі якщо копія постанови надсилається, про це робиться відповідна відмітка у справі (стаття 285 КУпАП).

У випадках, передбачених статтею 258 КУпАП, копія постанови у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення (стаття 285 КУпАП).

Постанова набирає законної сили після її вручення особі, або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні.

Апеляційним судом встановлено те, що ОСОБА_1 не здійснював зупинки транспортного засобу на проїжджій частині в два ряди, а тому притягнення його до відповідальності за п. 1 ст. 122 КУпАП є протиправним.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги відповідача є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення заявленого позову з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.ст. 41, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 червня 2017 року у справі № 161/4432/17 скасувати та прийняти нову постанову, відповідно до якої позов задоволити.

Визнати протиправною та скасувати постанову АР № 863881 від 11 березня 2017року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5

Повний текст судового рішення виготовлено 05.10.2017 року.