Справа № 456/1310/17
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 року Львів№ 876/7838/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів: Попка Я.С., Сеника Р.П.,

з участю секретаря судового засідання Гелецького П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Стрийського обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області на постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30 травня 2017 року у справі № 456/1310/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Стрийського обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Стрийського обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області про перерахування його трудового стажу за період з 01.01.2003 року по 10.02.2016 рік на посаді лікаря терапевта (13 років 42 дні Стрийської ЦМЛ для призначення та виплати одноразової допомоги у розмірі 10 (десяти) призначених пенсій при виході на пенсію як працівнику охорони здоровя, протиправними та зобовязати Стрийське обєднане управління Пенсійного фонду України Львівської області зарахувати йому в стаж роботи період з 01.01.2003 року по 10.02.2016 року на посаді лікаря терапевта (13 років 42 дні Стрийської ЦМЛ). Призначити та виплатити йому одноразову допомогу у розмірі 10 (десяти) призначених пенсій при виході на пенсію як працівнику охорони здоровя.

Постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30 травня 2017 року позов задоволено.

Визнано дії Стрийського обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області щодо перерахування трудового стажу ОСОБА_1 за період з 01.01.2003 року по 10.02.2016 року на посаді лікаря терапевта (13 років 42 дні Стрийської ЦМЛ для призначення та виплати одноразової допомоги у розмірі 10 (десяти) призначених пенсій при виході на пенсію як працівнику охорони здоровя, протиправними.

Зобовязано Стрийське обєднане управління Пенсійного фонду України Львівської області зарахувати ОСОБА_1 в стаж роботи період з 01.01.2003 року по 10.02.2016 року на посаді лікаря терапевта (13 років 42 дні Стрийської ЦМЛ).

Призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову допомогу у розмірі 10 (десяти) призначених пенсій при виході на пенсію як працівнику охорони здоровя.

Постанову суду першої інстанції оскаржило Стрийське обєднане управління Пенсійного фонду України Львівської області, яке в апеляційній скарзі просить її скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що робота ОСОБА_1 в закладах охорони здоровя на посадах, які дають право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е-ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" становить 22 роки 10 місяців 15 днів, що є недостатнім для виплати грошової допомоги передбаченої, пунктом 7-1 розділу "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено те, що ОСОБА_1 23.09.2016 року звернувся до Стрийського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Пенсію йому призначено з 08.09.2016 року. Загальний страховий стаж для обчислення пенсії за віком становив 42 роки 9 місяців 22 дні, в тому числі, робота в закладах охорони здоров'я на посадах, які дають право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е-ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" становить 22 роки 10 місяців 15 днів.

Відповідно до трудової книжки з 01.08.1979 року по 28.07.1980 року, тобто 11 місяців і 28 днів, проходив інтернатуру у Шепетівській центральній районній лікарні на посаді лікаря терапевта, що підтверджується записами № 1 і № 2.

З 29.07.1980 року по 13.08.1980 року, тобто 15 днів, позивач працював лікарем швидкої допомоги Шепетівької центральної лікарні, що підтверджується записами № 2 і № 3.

З 24.09.1980 року по 02.01.2003 року, тобто 22 роки 3 місяці і 9 днів позивач працював в Стрийській міській лікарні, яка на даний час переіменована на Стрийську центральну міську лікарню, на посадах дільничого лікаря терапевта, завідувача терапевтичним відділенням, заступника головного лікаря по лікувальній роботі, що підтверджується записами № № 4,5,6,7.

З 03.01.09.2003 року по 07.09.2016 року, тобто 13 років 8 місяців і 5 днів позивач працював по сумісництву лікарем терапевтом терапевтичного відділення Стрийської центральної міської лікарні, що підтверджується довідкою Стрийської центральної міської лікарні № 19 від 11.01.2017року та індивідуальними відомостями з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування про його особу від 16.02.2017року.

Задовольняючи частково позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач неправомірно відмовив позивачу у виплаті одноразової допомоги у розмірі 10 (десяти) призначених пенсій при виході на пенсію як працівнику охорони здоровя, оскільки зазначені вище правові норми не містять жодних застережень щодо неврахування стажу роботи у випадку роботи у закладах охорони здоровя за сумісництвом.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх правильними з огляду на таке.

Згідно з пунктом «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Згідно зі ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

У відповідності до вимог ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, також передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У відповідності до положень пункту «д» статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909 затверджено перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, відповідно до пункту 2 якого посади лікарів та середнього медичного персоналу (незалежно від найменування посад) в лікарняних закладах, лікувально-профілактичних закладах особливого типу, лікувально-трудових профілакторіях, амбулаторно-поліклінічних закладах, закладах швидкої та невідкладної медичної допомоги, закладах переливання крові, закладах охорони материнства і дитинства, санаторно-курортних закладах, санаторно-епідеміологічних закладах, діагностичних центрах віднесенні до посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 3.04.1993 року № 245 «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій» робітники, спеціалісти і службовці державних підприємств, установ і організацій мають право працювати за сумісництвом, тобто виконувати, крім своєї основної, іншу роботу на умовах трудового договору. На умовах сумісництва працівники можуть працювати на тому ж або іншому підприємстві, в установі, організації або у громадянина у вільний від основної роботи час.

Апеляційний суд виходить з того, що в ході розгляду справи встановлено факт роботи позивача з 03.01.09.2003 року по 07.09.2016 року по сумісництву лікарем терапевтом терапевтичного відділення Стрийської центральної міської лікарні, протягом цього періоду позивач отримував заробітну плату з якої проводились відповідні відрахування.

З врахуванням наведеного, загальний стаж роботи позивача для призначення пенсії за вислугу років за період роботи на посадах лікаря у лікарняних закладах з 01.08.1979 року по 07.09.2016 року складає 36 років 11 місяців 26 днів, що дає йому право на одержання десяти місячних пенсій при призначенні пенсії.

Отже, апеляційним судом встановлено те, що відповідач безпідставно відмовив позивачу у виплаті одноразової допомоги у розмірі 10 призначених пенсій при виході на пенсію як працівнику охорони здоровя, а тому дії відповідача є неправомірними, що є підставою для задоволення позову.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Стрийського обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області залишити без задоволення, а постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30 травня 2017 року у справі № 456/1310/17 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4

Повний текст судового рішення виготовлено 05.10.2017 року.