Справа № 592/10224/17
Суддя: Хитров Б. В.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/592/513/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Хитров Б.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративний позов ОСОБА_1до Сумського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом та свої позовні вимоги мотивує тим, що у жовтні 2014року їїбуло взято на облік у Департаменті соціального захисту населення Сумської міської ради, як особу, яка переміщена з району проведення антитерористичної операції. З часу переміщення отримання призначеної пенсії, яка є їїєдиним джерелом для існування, здійснювалося за місцем перебування на обліку - у Сумському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Сумської області, проте з вересня 2017р. виплата пенсії була припинена. У звязку з чим 12.09.2017р. він направив письмове звернення до відповідача, про надання у письмовому вигляді відомостей про номер та дату рішення органу пенсійного фонду про припинення нарахування (виплати) пенсії - якщо таке рішення приймалось, або якщо такого рішення не існує - реєстраційні дані розпорядчого документа, на підставі якого припинено нарахування (виплата) пенсії, відомостей про дату, з якої припинені нарахування та виплата пенсії. З відповіді відповідача № 20767/11-23від 18.09.2017р. на запит вбачається, що 11.08.2017р. на адресу управління надійшов лист Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради в якому зазначено, що ОСОБА_1 11.08.2017р припинено дію довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. У звязку з чим управління не має підстав для поновлення виплати раніше призначеної пенсії. Відповідачем рішення про припинення виплати пенсії не виносилось. Вважає, що припинення виплат пенсії було здійснено відповідачем поза процедурою, встановленою законом. З огляду вищевикладене, вважає, що припинення відповідачем виплати пенсії у звязку з припиненням дії довідки про взяття на облік як особи, переміщеною з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, є порушення вимог ст.19 Конституції України, ч. 1 ст.49 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 р. Тому просить визнати протиправними дії Сумського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо припинення нарахування та виплати пенсії; зобовязати Сумське обєднане управління Пенсійного фонду України Сумської області поновити нарахування та виплату пенсії, а також сплатити заборгованість, яка виникла з часу припинення нарахування та виплати пенсії.

Ухвалою судді від 19.09.2017року відкрито провадження по справі у порядку скороченого провадження щодо заявлених вимог позивача.

Копія ухвали про відкриття скороченого провадження та копія позову направлена судом відповідачу з наданням строку для надання письмових заперечень на позов або заяви про визнання позову. У встановлений строк від відповідача надійшли до суду заперечення, в яких відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що питання призначення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам врегульовано постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року № 365 «Про деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», якою затверджено Порядок призначення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, а також Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» № 1706-VІІ від 20.10.2014 р.

Позивач, перебував на обліку в управлінні та отримував пенсію по 01.09.2017року, як внутрішньо переміщена особа з Луганської області. З 14 червня 2016 року рішення щодо призначення (відновлення) пенсій органами Пенсійного фонду України можуть прийматися на підставі копії рішення Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Відповідно до листа Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради від 11.08.2017р. №12.01-30/6682/07позивачу було скасовано дію довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. У звязку з чим управління не має підстав для поновлення виплати раніше призначеної пенсії.

Суд, перевіривши викладені в позовній заяві та письмових запереченнях доводи, дослідивши матеріали справи, та оцінивши їх в сукупності, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено наступні обставини.

ОСОБА_1перебуває на обліку Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції з Луганської області, з 2014р. позивач перебував на обліку і отримував пенсію за віком в Сумському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Сумської області.

З 01.09.2017р. виплата пенсії ОСОБА_1була призупинена.

12.09.2017р. ОСОБА_1звернулася до Сумського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області з запитом на отримання публічної інформації у якому просила повідомити рішення на підставі якого їй припинено виплату пенсії, дату з якої припинено виплату пенсії.

Листом від 18.09.2017р. на вказане звернення Сумське обєднане управління Пенсійного фонду України Сумської області повідомило, що 11.08.2017р. на адресу управління надійшов лист Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради в якому зазначено, що ОСОБА_1 11.08.2017р припинено дію довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. У звязку з чим управління не має підстав для поновлення виплати раніше призначеної пенсії.

Статтею 46 Конституція України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною першою ст. 49 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлено підстави припинення виплати пенсії та визначено, що виплата пенсії припиняється або за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду, або за рішенням суду.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Ні воєнний, ні надзвичайний стан в Україні не запроваджено.

Згідно з частиною 2 ст. 14 Закону України від 20.03.2003 р. «Про боротьбу з тероризмом» у районі проведення антитерористичної операції можуть вводитися тимчасово обмеження прав і свобод громадян.

Статтею 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено, що територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 р. № 405/2014.

Розпорядженням КМУ від 02.12.2015 р. № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого включено м. Луганськ Луганської області.

Відповідно до статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема: права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обовязки громадянина; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сімї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоровя; екологічної безпеки (пункти 1, 6).

Ні Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ні Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», ні будь-яким іншим Законом України не встановлено обмежень права на отримання пенсійних виплат осіб, які проживають на території, яка не контролюється органами державної влади.

Судом встановлено, що рішення Сумським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Сумської області про зупинення з 01.09.2017р. виплати пенсії позивачу ОСОБА_1відповідачем відповідно до ч.1 ст.49 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не приймалось.

Доказів наявності судового рішення про зупинення виплати пенсії ОСОБА_1суду не надано, жодним Законом України не встановлено обмежень права на отримання пенсійних виплат осіб, які проживають на території, яка не контролюється органами державної влади.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно з ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Пунктом 54 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Пічкур проти України» зазначено про порушення статті 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою, у поєднанні зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У справі «Ілашку та інші проти Молдови та Росії», Європейський суд з прав людини визнав, що Уряд Молдови, який є єдиним законним Урядом Республіки Молдова за міжнародним правом, не здійснював влади над частиною своєї території, яка перебуває під ефективним контролем Молдавської Республіки Придністровя (МРП). Однак, навіть за відсутності ефективного контролю над Придністровським регіоном, Молдова все ж таки має позитивне зобов'язання за ст. 1 Конвенції вжити заходів, у рамках своєї влади та відповідно до міжнародного права, для захисту гарантованих Конвенцією прав заявників.

Пункт 333 цього рішення зазначає, що коли держава не може забезпечити дію своєї влади на частині своєї території відповідно фактичній ситуації (наприклад, сепаратиський режим, військова окупація), держава не перестає нести відповідальність та здійснювати юрисдикцію, що держава повинна усіма доступними дипломатичними та правовими засобами із залученням іноземних держав та міжнародних організацій продовжувати гарантувати права та свободи, передбачені Конвенцією.

Пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» № 8 від 13.06.2007 р., зазначено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод. Суди при визначенні юридичної сили законів та інших нормативно-правових актів щодо їх діяльності повинні керуватися Конституцією України, як актом прямої дії.

З огляду на встановлені факти, суд дійшов висновку, що Сумським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Сумської області припинено виплати пенсії позивачу ОСОБА_1у звязку з тим, що вона є особою, переміщеною з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, та усупереч вимог ст. 19 Конституції України, ч.1 ст.49 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» рішення про таке зупинення відповідачем не приймалося, законодавчо встановлені підстави для такого зупинення відсутні.

Відтак, позовні вимоги ОСОБА_1до Сумського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання протиправними дій Сумського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо припинення виплати їй пенсії та зобовязання відповідача поновити виплату їй пенсії та виплатити виниклу заборгованість підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що порушення права позивача на отримання пенсії відбулось з 01.09.2017р., у звязку з чим, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Сумського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо припинення з 01.09.2017р. виплати пенсії позивачу та зобовязати відповідача поновити виплату пенсію та виплатити виниклу заборгованість з цієї дати.

Керуючись ст.ст. 2, 6-9, 11, 69-71, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1до Сумського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Сумського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо припинення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1з 01.09.2017року.

Зобовязати Сумське обєднане управління Пенсійного фонду України Сумської області поновити виплату пенсії ОСОБА_1, з 01.09.2017року та виплатити виниклу заборгованість.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Б.В. Хитров