Справа № 750/7509/17
Суддя: Литвиненко І. В.
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/7509/17
Провадження № 2-а/750/1054/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2017 року м.Чернігова

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого судді Литвиненко І. В.

за участю секретаря Юрченко І.В.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора роти № 4 БУПП у м. Чернігові ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення (серія БР № 484141) від 26.07.2017 року, винесеної інспектором патрульної поліції роти № 4 БПП в м. Чернігів, лейтенантом поліції ОСОБА_3.

В обґрунтування позову зазначив, що його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху «Рух на червоний сигнал світлофора», оскільки ніби то 26.07.2017 року о 15 год. 17 хв. в місті Чернігові на перехресті вулиць Козацька та вул. Інструментальної керуючи автомобілем «ФОРД МАВЕРІК» д.н.з. 94240КХ вимог пункту 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху «Рух на червоний сигнал світлофора» не порушував, оскільки в той момент, коли від підїжджав до перехрестя забороняючий сигнал світлофора «червоний» не горів, а тому в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП України. Крім того вказував на те, що інспектором патрульної поліції при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення було порушено вимоги чинного законодавства та не забезпечено дотримання його прав як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, крім того зазначив, що справу було розглянуто за місцем зупинки транспортного засобу, а не за місцем вчинення правопорушення, тобто за місцем знаходження органу, уповноваженого розглядати справи про адміністративне правопорушення.

Позивач в судовому засіданні 05.09.2017 року позовні вимоги підтримав, після оголошеної переви, 26.09.2017 року в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка (а.с. 24). Суд вважає за можливе завершити розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідачів в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у задоволенні позовних вимог позивача, надала диск із відео фіксацією обставин справи.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

17.07.2017 року о 15 год 01 хв. позивач керуючи автомобілем «ФОРД МАВЕРІК» д.н.з. 94240КХ, в місті Чернігові на перехресті вулиць Козацька та вул. Інструментальної проїхав перехрестя на забороняючий сигнал світлофора - «червоний» чим порушив вимоги пункту 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху «Рух на червоний сигнал світлофора» за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Як вбачається із відеофіксації, наданої представником відповідача, зміна сигналів світлофора з дозвільного (зеленого) на забороняючий (червоний) відбулась до того моменту, як позивач на транспортному засобі наблизився до світлофору, та з відео вбачається, що у позивача була можливість зупинитись перед світлофором та не рухатись на червоний сигнал світлофору. Хоча позивач зазначає, що на відеофіксації обставин справи не видно номеру машини, однак позивач не заперечував, що проїжджав зазначене перехрестя. Також представником відповідача надано циклограма роботи світлофору, а також фото та відео його роботи, із якої вбачається, що три світлофора працюють в синхронному режимі, а тому посилання позивача на те, що великий автомобіль загородив йому огляд світлофорного об'єкту, що знаходився праворуч і він був позбавлений можливості бачити сигнал світлофору, суд не приймає до уваги, оскільки ліворуч від позивача знаходились два дублюючі світлофорні об'єкти, бачити які він повинен був.

Інспектором патрульної поліції роти № 4 БУПП в м. Чернігові Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_3 було розглянуто справу про адміністративне порушення та винесено постанову серії БР № 484141, якою застосовано до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу, в розмірі 425 грн.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 повідомила суду, що 17.07.2017 року о 15 год 01 хв. позивач керуючи автомобілем ««ФОРД МАВЕРІК» д.н.з. 94240КХ, в місті Чернігові на перехресті вулиць Козацька та вул. Інструментальної рухався зі швидкістю 20-30 км/год, на перехрестя виїхав на дозволяючий рух зелений сигнал світлофору. Суд не приймає до уваги показання свідка, оскільки вона є дружиною позивача, а отже особою заінтересованою у розгляді справи, крім того, її показання спростовуються відеофіксацією обставин справи та відео роботи свтлофорів.

У висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України (далі - НКР) щодо застосування положень ст. 258 КУпАП під час вирішення справ про оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених статтею 122 КУпАП (далі - Висновок) зазначено, що випадки розгляду справ про адміністративні правопорушення уповноваженими на те особами на місці вчинення правопорушення визначені статтею 258 КУпАП, в інших випадках справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем вчинення правопорушення, відповідно до статті 276 КУпАП.

При цьому варто звернути увагу на те, що словосполучення «на місці вчинення правопорушення», яке містяться у статті 258 КУпАП та словосполучення «за місцем вчинення правопорушення», вжитого у статті 276 КУпАП мають різний правовий зміст.

Зазначену проблему аналізував Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.05.2015 № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У пункті 2.4 мотивувальної частини цього рішення зазначено, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України. Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення «за місцем його вчинення», яке міститься в положенні частини першої статті 276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

У згаданому Висновку НКР дійшла висновку: під час вирішення справ про оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених статтею 122 КУпАП, положення статті 258 КУпАП не застосовуються; винесення постанов у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 122 КУпАП, уповноваженими на те особами одразу після складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення є неправомірним.

Такий висновок НКР ґрунтувався на тому, що положення ст. 258 КУпАП не розповсюджувалися на ст. 122 КУпАП.

Окрім того, проаналізувавши п. 2.3 наведеного вище рішення Конституційного Суду України, суд дійшов висновку, що Конституційний Суд, говорячи про порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП, мав на увазі виключно випадки застосування скороченого провадження у справах, на які не розповсюджуються вимоги ст. 258 КУпАП.

Однак, вже після прийняття Конституційним Судом зазначеного рішення, норми КУпАП та, зокрема, ст. 258 зазнали змін, в результаті чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції розповсюджено вимоги ч. 4 ст. 258 - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місті вчинення правопорушення.

Таким чином, аналіз законодавчих норм, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, Висновку, рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015, дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР (ст. 122 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення.

При цьому, положення ст.ст. 278, 279 КУпАП, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення, на спірні правовідносини не розповсюджуються, оскільки у даному випадку КУпАП передбачає спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням даного Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п.п. е п.8.7.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 10.10.2001 № 1306 встановлено, що червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Статтею 258 КУпАП встановлено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Згідно з п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, у тому числі, про адміністративні правопорушення передбачені ч. 1, 2, 3 ст. 122 КУпАП.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КУпАП Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже відповідачем належним чином спростовані доводи позивача та надано беззаперечний доказ вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 статті 122 КУпАП, а саме: відеозапис, на якому зафіксовано саме момент його вчинення.

Враховуючи вищевикладене, суд не приймає до уваги доводів позивача про те, що останній не порушував правил дорожнього руху, оскільки відповідачем, як субєктом владних повноважень, доведено факт вчинення позивачем правопорушення та надано неспростовні докази цього.

Керуючись статтями 2, 3,11, 69, 94, 158 163, 186 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до інспектора роти № 4 БУПП у м. Чернігові ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя