Справа № 461/3545/17
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2017-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/8564/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Носа С.П., Яворського І.О.

з участю секретаря судового засідання: Джули В.М.

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу виконуючого обов'язки голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради ОСОБА_3 на постанову Галицького районного суду м. Львова від 26 червня 2017 року за адміністративним позовом ОСОБА_4 до виконуючого обов'язки голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради ОСОБА_3, Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про визнання дій протиправними,

в с т а н о в и в :

У травні 2017 року ОСОБА_4 звернулася в суд із зазначеним позовом, в якому просила визнати протиправними дії виконуючого обовязки голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради ОСОБА_3 щодо направлення постанови адміністративної комісії Галицької районної адміністрації № 140 від 21.07.2016 на виконання до Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 26.06.2017 адміністративний позов було задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, в.о.голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, яку мотивує тим, що він не виконував владних управлінських функцій, а діяв лише в межах наданих повноважень від імені Галицької районної адміністрації, при цьому не вчиняючи самостійних дій як субєкт владних повноважень. Вважає, що судом не було встановлено при вирішенні справи існування публічно-правового спору. Крім того, апелянт вважає, що позивач обрав неправильний спосіб захисту порушеного права. Тому просить скасувати постанову Галицького районного суду м. Львова від 26.06.2017 та прийняти нову, якою відмовити позивачу в задоволенні його адміністративного позову.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача ОСОБА_2, яка підтримала апеляційну скаргу, представника позивача ОСОБА_1, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову про відмову в задоволенні адміністративного позову, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що постановою адміністративної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради № 140 від 21.07.2016, за результатами розгляду матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_4 було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 136 грн.

Суть правопорушення полягала в тому, що ОСОБА_4 06.06.2016, при паркуванні належного їй автомобіля марки ГАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1, на майданчику для паркування на пр. Шевченка у м. Львові, не сплатила за послуги паркування у період з 10 год 10 хв до 14 год 10 хв у розмірі 24,00 грн.

29.07.2016 ОСОБА_4 оскаржила постанову адміністративної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 21.07.2016 до виконавчого комітету Львівської міської ради.

За результатами розгляду скарги ОСОБА_4 на постанову у справі про адміністративне правопорушення, рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 878 від 30.09.2016 постанову адміністративної комісії при Галицькій районній адміністрації Львівської міської ради № 140 від 21.07.2016 було залишено без змін, а скаргу ОСОБА_4 від 29.07.2015 без задоволення.

30.08.2016 Галицька районна адміністрація Львівської міської ради надіслала лист № 3103вих632 за підписом в.о.голови Галицької районної адміністрації ОСОБА_3 до начальника Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального Управління юстиції у Львівській області ОСОБА_5, яким було скеровано на виконання постанову Адміністративної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради № 140 від 21.07.2016 стосовно ОСОБА_4

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що в.о.голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради ОСОБА_3 не мав право скеровувати листом від 30.08.2016 до виконання постанову про накладення адміністративного стягнення в період її оскарження.

Проте, колегія суддів вважає, що до такого висновку, суд першої інстанції прийшов з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також невідповідністю висновків суду обставинам справи, виходячи з наступного.

На думку колегії суддів, обовязковою ознакою дій субєкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для субєктів відповідних правовідносин і мають обовязковий характер. Дана позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 10.08.2013 по справі № 21-237а13.

Оскільки наслідком розв'язання публічно-правового спору по суті має бути захист порушеного суб'єктивного права позивача, то у разі незгоди з діями чи рішеннями контролюючого органу, вимога про визнання протиправними дій відповідача, в тому числі дій щодо направлення постанови на виконання, не буде мати своїм правовим наслідком захист прав позивача, адже таке право підлягає захисту, зокрема, шляхом пред'явлення позову про скасування власне постанови контролюючого органу.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Водночас, у п.7 ч.1 ст.3 КАС України зазначено, що суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктом восьмим частиною першої статті третьої КАС України передбачено, що позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Згідно ч.2 ст.17 цього Кодексу, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Отже, до адміністративних судів можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушуються, створено або створюють перешкоди для реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

При цьому, задоволеними можуть бути лише ті вимоги, які відновлюють охоронювані законом права, свободи та інтереси позивача.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки постанова № 140 від 21.07.2016 направлена на виконання до Галицького відділу Державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального Управління юстиції у Львівській області з порушенням встановленої процедури, то такі дії є протиправними.

Водночас, колегія суддів вважає, що вчинені в.о.голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради ОСОБА_3 процедурні порушення підлягали б оцінці з огляду на те, наскільки відповідні порушення вплинули на можливість ОСОБА_4 захистити свої права під час винесення постанови № 140 від 21.07.2016 чи під час оскарження її в суді.

При цьому, як зазначено вище за результатами такого направлення на виконання до виконавчої служби не виносились жодні рішення, а відтак, не підлягають оцінці процедурні дії, оскільки не є юридично значимими, тобто не мають безпосереднього впливу на стан суб'єктивних прав та обов'язків позивача.

Виходячи з наведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вимоги позивача щодо визнання протиправними дій відповідача стосовно направлення постанови адміністративної комісії Галицької районної адміністрації № 140 від 21.07.2016 на виконання до Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області не можуть бути задоволеними, оскільки не мають своїм наслідком відновлення прав та інтересів позивача за захистом яких вона звернулася до суду.

Крім того, колегія судів звертає увагу на те, що за правилами ст.299 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України. При оскарженні або опротестуванні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги або протесту без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у вигляді попередження, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

У відповідності до ст.202 цього Кодексу підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи та неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, а також невідповідність його висновків обставинам справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 206, 254 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу виконуючого обов'язки голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 26 червня 2017 року по справі № 461/3545/17 скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до виконуючого обов'язки голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради ОСОБА_3, Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про визнання дій протиправними - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_6
судді ОСОБА_7
ОСОБА_8
Повний текст постанови складно 02.10.2017.