Справа № 713/886/17
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2017-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 713/886/17

Головуючий у 1-й інстанції: Кириляк А.Ю.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

27 вересня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на постанову Вижницького районного суду Чернівецької області від 21 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною відмови у призначенні пільгової пенсії та зобов'язання зарахувати період роботи до спеціального стажу,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області, в якому просив: визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області про відмову у призначенні пільгової пенсії за віком та зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області призначити пільгову пенсію за віком відповідно до п. «в» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Постановою Вижницького районного суду Вінницької області від 21 червня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного зясування обставин справи і, як наслідок - невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явились.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін, виходячи з наступного.

Як слідує з матеріалів справи, 12.01.2017 року ОСОБА_2 звернувся до управління Пенсійного фонду України у Вижницькому районі Чернівецької області, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Листом №809/02 від 10.02.2017 року управлінням відмовлено позивачу у задоволенні вказаної заяви, однак останній, вважаючи дану відмову незаконною та такою, що порушує його права, звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту "в" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз'яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 7. До трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії „тракторист-машиніст", запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення. Для призначення пенсії на пільгових умовах марка трактора, на якому працює тракторист-машиніст, значення не має.

За змістом частини першої статті 48 Кодексу законів про працю України та статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з якими кореспондується положення пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (надалі - Порядок № 637), основним документом про трудову діяльність працівника є трудова книжка.

Згідно із пунктом 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв'язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі (абзац перший пункту 17 Порядку № 637).

Відповідно до пункту 18 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

Відповідно до пунктів 2, 3, 20 даного Порядку, у разі, якщо документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків; за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містять неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи; у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно записів у трудовій книжці серії БТ-І №3168420 від 15 грудня 1978 року, позивач з 13.07.1982 року по 09.04.2004 року працював трактористом в мехототряді ВАТ «Вижницький райагрохім».

Із довідки, виданої ВАТ «Вижницький райагрохім» № 136 від 27.09.2006 року слідує, що трактористи Вижницького районного виробничого обєднання «Сільгоспхімія» працювали тільки по обслуговуванню колгоспів району протягом повного польового періоду у рослинництві. Документи, що служать підставою для розрахунків з робітниками по заробітній платі не збереглися.

Як встановлено судом першої інстанції, в наданих ОСОБА_2 документах управлінням виявлено розбіжності у написанні його прізвища.

В той же час, 27.12.2016 року Вижницьким районним судом Чернівецької області ухвалено рішення про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме: встановлено, що трудова книжка серія БТ-І №3168420, видана 15.12.1978 року Вижницьким РО «Сільхозтехніка» с. Іспас Вижницького району Чернівецької області на імя ОСОБА_3, - належить ОСОБА_2; виданий ВАТ «Вижницький райагрохім» наказ №14-к від 09.04.2004 року «Про звільнення ОСОБА_3Д.» - належить ОСОБА_2; видана ВАТ «Вижницький райагрохім» довідка №137 від 27.09.2006 року на підставі наказу №223-к від 18.07.1982 року «Про прийняття на роботу ОСОБА_2Д.», наказу №14-к від 09.04.2004 року «Про звільнення ОСОБА_3Д.», книги по нарахуванню заробітної плати ОСОБА_3, ОСОБА_2, карточки форми Т-2 ОСОБА_2, за період роботи з 13.07.1982 року по 09.04.2004 року - належить ОСОБА_2; видана ВАТ «Вижницький райагрохім» довідка про заробіток для обчислення пенсії №135 від 27.09.2006 року на підставі особових рахунків за 1984 рік, 1985 рік, 1986 рік, 1987 рік, 1988 рік - належить ОСОБА_2

Колегія суддів звертає увагу, що позивач перебував на посаді тракториста та відсутні відомості, що останній не був зайнятий безпосередньою у виробництві сільськогосподарської продукції.

Натомість, відповідно до пункту 18 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній свідки, допитані в суді першої інстанції, підтвердили факт роботи позивача в якості тракториста-машиніста, безпосередньо зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції, в тому числі і у спірний період.

Аналогічна позиція висловлена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 16 травня 2017 року у справі №К/800/44892/15 та від 18 січня 2017 року у справі №К/800/17751/15.

Таким чином, провівши системний аналіз норм чинного законодавства та дослідивши обставини справи в повному обсязі, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про підставність позовних вимог, оскільки у позивача наявний необхідний стаж, який становить більше 20 років та посада на якій працював останній дає право на пільгову пенсію, передбачену чинним законодавством України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що відповідачем не надано суду достатньо належних доказів, які б свідчили про неправомірність заявлених позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області залишити без задоволення, а постанову Вижницького районного суду Чернівецької області від 21 червня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5