Справа № 805/1356/16-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2017-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Аляб'єв І.Г.
Суддя-доповідач - Геращенко Ігор Володимирович
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 року справа №805/1356/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Геращенка І.В., суддів: Арабей Т.Г., Міронової Г.М.

секретар - Святодух О.Б.

за участю представників:

позивача - ОСОБА_2 за довіреністю № 1276 від 25.11.2013 року

відповідач 1 - не з'явився

відповідач 2 - не з'явився

третя особа - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 16 березня 2017 року у справі № 805/1356/16-а за позовом ОСОБА_3 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кондратюка Віктора Станіславовича, Головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Кондратюка В.С., у якому просить визнати протиправним та скасувати рішення відповідача 1 (реєстраційний номер 7860511 від 16 грудня 2012 року) про державну реєстрацію в Державному реєстрі іпотек обтяження іпотекою квартири, розташованої за адресою: 87539, АДРЕСА_1 (том 1, а.с. 3-10).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20 лютого 2017 року залучено у якості співвідповідача Головне територіальне управління юстиції у м. Києві (том 1, а.с.173).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 16 березня 2017 року у задоволенні позову відмовлено (том 1, а.с. 195-196).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу в якій посилається на неповне зясування обставин справи, що мають значення для справи та порушення норм матеріального права. В обгрунтування апеляційної скарги зазначив, що на момент вчинення оскаржуваної реєстраційної дії у відповідача не було нележних доказів відступлення АТ «УкрСиббанк» прав за іпотечним договором АТ «Дельта Банк». Вважає недоведеним перехід права вимоги за кредитним договіром від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк». На думку апелянта договір купівлі - продажу прав вимоги за кредитом, не свідчить про відступлення прав за іпотечним договором. Також вважає, що проведення державної реєстрації речових прав на об'єкт нерухомого майна нотаріусом без вчинення ним нотаріальної дії, пов'язаної із переходом таких прав на об'єкт нерухомості, чинним законодавством не передбачено. Тобто, посвідчуючи договір купівлі - продажу прав вимоги за кредитом від 08.12.2011 року № 2949 між АТ «УкрСиббанк» та АТ «Дельта Банк», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., мав повноваження одночасно внести зміни до відповідного запису у Державному реєстрі іпотек. Проте, зміни до запису у Державному реєстрі іпотек на підставі наведеного договору було внесені не одночасно, а лише 16 грудня 2012 року, при цьому іншим нотаріусом - відповідачем. Враховуючи, що відповідач не вчиняв жодної з перелічених у ст.34 Закону України «Про нотаріат» нотаріальних дій з об'єктом нерухомості, зокрема, не посвідчував договір купівлі - продажу прав вимоги № 2949 від 08.12.2011 року, отже відповідач не мав передбачених законодавством підстав здійснювати функції державного реєстратора щодо цього майна. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким задовольнити позовні вимоги (том 1, а.с.215-218).

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких банк посилається на законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову суду - без змін. В обгрунтування заперечень зазначив, що право вимоги за договором іпотеки переходить за договором купівлі - продажу/відступлення, і документом, який підтверджує цей факт, є саме договір відступлення/купівлі - продажу, а не договір про внесення змін до договору іпотеки як вважає позивач. Заначає, що відповідно до діючого законодавства України, відступлення прав вимоги за іпотечним договором підтверджується правочином/договором, який нотаріально посвідчується та підлягає державній реєстрації, а тому вважає, що договір купівлі - продажу прав вимоги від 08 грудня 2011 року, укладений в установленому законодавством порядку, нотаріально посвідченний, є належним документом, який підтверджує перехід інших речових прав на нерухоме майно, зміну/заміну іпотекодержателя/обтяжувача та є підставою для внесення змін у реєстр. Посилається на п. 5 Тимчасового порядку державної реєстрації іпотек, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.2004 року № 410 відповідно до якого, державна реєстрація обтяження нерухомого майна іпотекою може здійснюватися будь-яким реєстратором (том 2, а.с. 10-15).

Представник позивача у судовому засіданні проти рішення суду першої інстанції заперечувала, надала пояснення аналогічні тим які викладені в апеляційній скарзі та позовній заяві.

Інші учасники процесу в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Керуючись ч. 4, 6 ст.128 КАС України колегія судді вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання здійснювалося за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Колегія суддів, заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та наданих заперечень, встановила наступне.

Позивач ОСОБА_3 є власником квартири, розташованої за адресою: 87539, АДРЕСА_1 (том 1, а.с.11-15).

05 вересня 2008 року між Позивачем та АКІБ «Укрсиббанк» укладено договір іпотеки, згідно якого ОСОБА_3 передає АКІБ «Укрсиббанк» в іпотеку квартиру, розташовану за адресою: 87539, АДРЕСА_1 (том 1, а.с.16).

Договір посвідчений нотаріусом Чичековою О.А 05 вересня 2008 року, та одночасно накладено заборону на відчуження відповідного майна (том 1, а.с. 13).

Вказаний договір іпотеки укладений на забезпечення виконання кредитних договорів № НОМЕР_1 та № 0 від 05 вересня 2008 року, укладених між Позивачем та АКІБ «Укрсиббанк» (том 1, а.с. 134 - 138).

08 грудня 2011 року між АКІБ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу права вимоги за кредитним договором № НОМЕР_1 від 05 вересня 2008 року (том 1 а.с.203-210).

16 грудня 2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратюком В.С. внесено до Державного реєстру іпотек запис № 786051 про обтяження відповідної квартири іпотекою, та вказано в якості іпотекодержателя ПАТ «Дельта Банк» (том 1, а.с. 19).

19 грудня 2011 року АКІБ «Укрсиббанк» передав права за кредитом ПАТ «Дельта Банк», а останній прийняв право вимоги за кредитами, згідно до вказаного договору, про що складено акт приймання передачі, в тому числі за договором іпотеки ОСОБА_3 (том 1, а.с. 202, 211).

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, які регулюють спірні правовідносини, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» 05.06.2013 року № 898-IV (далі - Закон № 898-IV, у редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) визначено, зокрема, що іпотека це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення. У разі іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з дня вчинення відповідного правочину, на підставі якого виникає іпотека, або з дня набрання законної сили рішенням суду (ч. 1 ст.3 Закону № 898-IV).

Стаття 24 Закону України «Про іпотеку» визначає порядок відступлення прав за іпотечним договором.

За змістом вказаної правової норми відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону № 898-IV обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством. У разі недотримання цієї умови іпотечний договір є дійсним, але вимога іпотекодержателя не набуває пріоритету відносно зареєстрованих прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно. Державна реєстрація здійснюється особою, на яку відповідно до законодавства покладені функції щодо державної реєстрації обтяжень нерухомого майна іпотекою на підставі повідомлення іпотекодержателя, що передбачено ч. 2 ст. 4 Закону № 898-IV.

Відносини, які виникли у сфері проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації, їх обтяжень та створення умов для функціонування ринку нерухомого майна регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV від 01.07.2004 року (далі - Закон № 1952-IV).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

Державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов'язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом. Державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в порядку черговості надходження заяв (ч. 5 ст. 3 Закону № 1952-IV).

Обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема, право власності на нерухоме майно (п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону № 1952-IV).

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону № 1952-IV передбачено, що у випадку, передбаченому цим Законом, державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

В заперченнях на апеляційну скаргу третя особа ПАТ «Дельта Банк» посилається на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.2004 року № 410 було затверджено Тимчасовий порядок державної реєстрації іпотек (далі - Порядок), п.5 якого передбачено, що державна реєстрація обтяження нерухомого майна іпотекою може здійснюватися будь-яким реєстратором.

Проте, колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 3 Закону № 1952 - IV, державна реєстарція прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, обєктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію.

З матеріалів справи вбачається, що 16.12.2012 року на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги від 08.12.2011 року, укладеного між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратюком Віктором Станіславовичем внесені зміни до державного реєстру іпотек шляхом заміни іпотекодержателя нерухомого майна: квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер обтяження 7860511) (том 1, а.с.19).

Враховуючи, що відповідач не вчиняв жодної з перелічених у статті 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріальних дій з об'єктом нерухомості, зокрема, не посвідчував договір купівлі-продажу прав вимоги за іпотечним договором від 08.12.2011 року, то відповідач не мав передбачених законодавством підстав здійснювати функції державного реєстратора щодо цього майна. Тобто, відповідні нотаріальні дії та державна реєстрація прав та їх обтяжень була проведена різними нотаріусами та в різний час.

Отже, станом на час прийняття оскаржуваного рішення у відповідача були відсутні повноваження для вчинення реєстраційних дій щодо реєстрації обтяження згідно договору купівлі-продажу прав вимоги від 08.12.2011 року в контексті Закону № 1952-IV.

На час вчинення дій, відповідач повинен був відповідно до п. 5-5 ч. 1 ст. 24 Закону № 1952-IV відмовити у державній реєстрації прав та їх обтяжень, так як, зокрема, заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію.

При цьому, ч. 2 ст. 24 Закону № 1952-IV передбачає, що за наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Тобто наведена частина статті передбачає обов'язок відповідача приймати рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень за наявності на це підстав, зокрема передбачених наведеною вище ч. 1 ст. 24 Закону № 1952-IV.

Норми абз. 3 ч. 5 ст. 3, ч. 9 ст. 15 Закону № 1952-IV мають імперативний характер і підлягають обов'язковому виконанню.

Нотаріус, при здійсненні ним функцій державного реєстратора прав, позбавлений можливості на власний розсуд обирати інший спосіб поведінки, при наявності підстав для відмови у проведенні державної реєстрації прав та їх обтяжень, передбачених статтею 24 Закону № 1952-IV. Проведення нотаріусом, як державним реєстратором, державної реєстрації прав та їх обтяжень, за наявності передбачених Законом № 1952-IV підстав для відмови у її проведенні є протиправною.

За таких обставин, враховуючи наведене, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, апеляційний адміністративний суд вважає, що постанова суду першої інстанції прийнята при не вірному застосуванні норм матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, тому вбачає підстави для скасування постанови.

Відповдіно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Матеріалами справи підтверджується сплата позивачем судових витрат у загальному розмірі 2535 грн. 55 коп. (том 1, а.с. 11, 77, 214а).

Таким чином, понесені позивачем судові витрати підлягають присудженню на користь позивача з відповідача 1 у сумі 2535 грн. 55 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями: 9, 11, 41, 94, 160, 167, 184, 195, 196, 198, 202, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 16 березня 2017 року у справі № 805/1356/16-а за позовом ОСОБА_3 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кондратюка Віктора Станіславовича, Головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 16 березня 2017 року у справі № 805/1356/16-а - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кондратюка Віктора Станіславовича про державну реєстрацію в Державному реєстрі іпотек обтяження іпотекою, реєстраційний номер 7860511, від 16 грудня 2012 року, квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кондратюка Віктора Станіславовича про державну реєстрацію в Державному реєстрі іпотек обтяження іпотекою, реєстраційний номер 7860511, від 16 грудня 2012 року, квартири за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3.

Стягнути з приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кондратюка Віктора Станіславовича, вул. Воровського, 37/14, кімн. 102-106, Київ 54, інд. 01054 на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору у розмірі 2535 грн. 55 коп.

Вступна та резолютивна частини ухвали складені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 27 вересня 2017 року.

Повний текст ухвали буде складений та підписаний у нарадчій кімнаті 02 жовтня 2017 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі.

Головуючий суддя І.В. Геращенко

Судді Т.Г. Арабей

Г.М. Міронова