Справа № 461/1592/17
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2017-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/9087/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Макарика В.Я.

суддів Большакової О.О., Глушка І.В.

за участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби на постанову Галицького районного суду м. Львова від 10 серпня 2017 року у справі №461/1592/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

02 березня 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Львівської митниці Державної фіскальної служби в якому просив скасувати постанову у справі про порушення митних правил №0293/209080204/17 від 17.02.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності в частині накладення стягнення.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 10 серпня 2017 року задоволено позов ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови.

Скасовано постанову Львівської митниці Державної фіскальної служби України від 17 лютого 2017 року в справі про порушення митних правил №0293/209080204/17 відносно ОСОБА_1.

Закрито провадження в справі про порушення митних правил №0293/209080204/17 відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 470 МК України.

Судові витрати компенсовано за рахунок Державного бюджету України.

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, Львівська митниця Державної фіскальної служби оскаржила його в апеляційному порядку, яка, покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позов, з підстав, викладених у своїй апеляційній скарзі.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сорін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції з матеріалів справи встановлено, що 28.01.2017 року державним інспектором ВМО №4 митного поста «Краковець» ОСОБА_2 було складено протокол про порушення митних правил № №0293/209080204/17 на ОСОБА_1 (а.с. 9-12). Цим протоколом встановлено, що 28.01.2017 року близько 03. год. 39 хв. гр. України ОСОБА_1 автомобілем марки CHRYSLER GRAND VOYAGER VIN 1C8GYN5783Y506612, реєстраційний номер RJA31316 (країна реєстрації - ОСОБА_3), прямував у приватну поїздку з України до ОСОБА_3, через митний пост «Краковець» Львівської митниці ДФС. В ході митного контрою за допомогою АСМО «Інспектор-2006» Львівської митниці та САІС Держмитслужби України було встановлено, що даний автомобіль було ввезено на митну територію України 19.11.2016 року у митному режимі «транзит», через митний пост «Краковець» Львівської митниці ДФС. Станом на 28.01.2017 року гр. України ОСОБА_4 транспортний засіб марки CHRYSLER GRAND VOYAGER VIN 1C8GYN5783Y506612, реєстраційний номер RJA31316, за межі митної території України не вивозив.

Постановою заступника начальника Львівської митниці ДФС ОСОБА_5 № 0293/209080204/17 від 17.02.2017 року ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч.3 ст. 470 МК України та накладено штраф в розмірі 8500 грн., копію вказаної постанови вручено позивачу у встановленому ст. 285 КУпАП порядку (а.с.13-15).

Статтею 90 Митного кодексу України (далі - МК України) встановлено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до ч.1 ст. 92 МК України митний режим транзиту може бути застосований як до товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що безпосередньо ввозяться на митну територію України, так і до таких, що перебувають на митній території України.

Згідно з ч.1 ст. 93 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні: перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу; мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 95 МК України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно з ч.2 вказаної статті до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається: 1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Відповідно до положень ст. 102 МК України, митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення.

Для завершення митного режиму транзиту особою, відповідальною за дотримання вимог митного режиму, до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, органу доходів і зборів призначення повинні бути представлені товари, поміщені у митний режим транзиту, та митна декларація або інший документ, визначений статтею 94 цього Кодексу (ч.5 ст. 102).

Згідно з ч.8 ст. 102 МК України митний режим транзиту також припиняється у разі конфіскації товарів, їх повної втрати внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, за умови підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Позивачем не заперечується, що вказаний транспортний засіб перебував на митній території України в митному режимі транзиту та не заперечується та обставина, що він не вивіз з митної території України згаданий вище транспортний засіб у строк, визначений МК України.

Відповідно до ч.3 ст. 470 МК України вчинення правопорушення, передбаченого встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 ст. 460 МК України передбачено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Отже, дана норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за перелічені порушення митних правил, якими є: аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

В свою чергу, визначення понять «обставини непереборної сили» та «аварія» закріплено п.2 Розділу 8 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012р. №657 (Порядок № 657), відповідно до якого обов'язковою ознакою обставин непереборної сили є надзвичайність та невідворотність. У цьому розділі терміни вживаються в такому значенні: аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи; документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили; обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Відповідно до п.3 Розділу 8 Порядку № 657 залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Пунктом 5 Розділу 8 Порядку № 657 встановлено, що якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

З аналізу зазначених вище норм вбачається, що законодавством чітко визначено умови можливості не включення до строків транзитного перевезення часу дії обставин непереборної сили чи аварії та/або ліквідації їх наслідків: документальне підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили; вчасне (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмове інформування перевізником найближчого митного органу про обставини події.

В своїх поясненнях, наданих під час складення протоколу, позивач, як на підставу не вивезення у встановлений законодавством строк транспортного засобу посилається на неможливість доставки вказаного автомобіля до митного органу у звязку з ДТП, яка відбулась 22.11.2016 року, проведенням експертиз кошторису на відновлення транспортного засобу та перерахуванням коштів в доказ чого надав довідку від Яворівського відділу поліції № 14908/02/53-2016 від 23.11.2016 року.

Разом з тим, надана позивачем митному органу довідка не вказує на те, які пошкодження отримав автомобіль марки CHRYSLER GRAND VOYAGER VIN 1C8GYN5783Y506612, реєстраційний номер RJA31316.

Крім цього, гр. ОСОБА_1 не надано жодного документу, які який би засвідчував тривалість дії обставин непереборної сили, зокрема проведенням експертиз кошторису на відновлення транспортного засобу, терміну перебування на СТО.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що з моменту проведення огляду аварійним комісаром (27.12.2016 року), автомобіль в період із 27.12.2016 по 28.01.2017 року за межі митної території України без жодних поважних причин вивезений не був.

Відповідно до ч. 1 ст. 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених статтею 470 внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої МК України.

Будь-яких підтверджуючих документів щодо аварії або дії обставин непереборної сили, у відповідності до вимог ст. 460 МК України, гр. ОСОБА_1 у період з 27.12.2016 по 28.01.2017 року не надав.

Також, пунктом 3 Розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, (яким визначено порядок документального підтвердження аварії або дії обставин непереборної сили), затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 р. № 657, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.05.2012 за № 1669/21981, визначено, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Таким чином, 2 дні транзитного переміщення автомобіля марки CHRYSLER GRAND VOYAGER VIN 1C8GYN5783Y506612, реєстраційний номер RJA31316 ( з моменту ввезення на територію України 19.11.2016 року до моменту дорожньо-транспортної пригоди 22.11.2016 року) зупинення перебігу строку його транзиту ( з моменту ДТП 22.11.2016 року до його огляду аварійним комісаром 27.12.2016 року), автомобіль мав бути доставлений позивачем до митного органу призначення (пункт вивезення) в термін до 04.01.2017 року або до 30.12.2016 року ( в зоні діяльності одної митниці).

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що суд першої інстанції у своєму рішенні помилково вказав, що з урахуванням максимального строку транзитного перевезення, останнім днем для вивезення такого є 29.12.2017 року, а не 29.12.2016 року.

Щодо вимоги позивача про закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю складу правопорушення, суд апеляційної інстанції зауважує наступне.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

До правових актів індивідуальної дії належать також рішення (постанови) про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності, які прийняті суб'єктами владних повноважень (крім суду).

Згідно з частини 1 статті 527 МК України у справі про порушення митних правил орган доходів і зборів або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов: 1) про проведення додаткової перевірки; 2) про накладення адміністративного стягнення; 3) про закриття провадження у справі.

Відповідно до припису частини першої статті 529 МК України, який кореспондується з положеннями пункту 2 частини першої статті 18 КАС України, постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Частиною 1 та 2 статті 530 МК України встановлено, що законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. За результатами перевірки центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, що проводив перевірку, приймає одне з таких рішень: 1) про залишення постанови без змін, а скарги - без задоволення; 2) про скасування постанови і надіслання справи на новий розгляд; 3) про скасування постанови та закриття справи; 4) про зміну виду адміністративного стягнення в межах відповідальності, передбаченої за відповідне порушення митних правил, з тим, однак, щоб це стягнення не було посилено.

Перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України (частина 6 статті 530 МК України).

Аналіз норм МК України та КАС України щодо компетенції судів у справах про порушення митних правил дозволяє суду апеляційної інстанції дійти висновку, що право закрити провадження у справі про порушення митних правил або змінити вид адміністративного стягнення належить лише центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та не відноситься до компетенції адміністративного суду, який перевіряє законність та обґрунтованість постанови у справі про порушення митних правил.

Відповідно до статті 202 КАС України підставою для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів дійшла до висновку, що доводи апеляційної скарги спростовують висновки рішення суду першої інстанції, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС - задовольнити.

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 10.08.2017 року у справі №461/1592/17 - скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про скасування постанови - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В.Я. Макарик

Судді: О.О. Большакова

ОСОБА_6

Повний текст постанови складений 03 жовтня 2017 року.