Справа № 521/515/17
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2017-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2017 р.м.ОдесаСправа № 521/515/17

Категорія: 5.2 Головуючий в 1 інстанції: Мазун І.А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого Золотнікова О.С.,

суддів Осіпова Ю.В. та Скрипченка В.О.,

при секретарі Голяк В.В.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 23 березня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Одеської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Одеської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил від 7 вересня 2016 року № 0959/50009/16 із закриттям провадження у справі про порушення митних правил.

В обґрунтування позову зазначалось, що постановою в справі про порушення митних правил від 7 вересня 2016 року № 0959/50009/16, винесеною т. в. о. заступника начальника Одеської митниці ДФС ОСОБА_3, позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 1725970 грн. 92 коп.. На думку позивача, притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, є незаконним та безпідставним.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 23 березня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, ОСОБА_2 в апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції не враховані певні факти, що мають істотне значення для справи, і, крім того, судом порушено норми матеріального та процесуального права. Апелянт зазначає, що його не було повідомлено про час і місце розгляду протоколу про порушення митних правил, названий протокол складений за його відсутності, а також за відсутності свідків та понятих. У звязку з викладеним в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції з винесенням нової постанови про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ представника відповідача про залишення постанови суду першої інстанції без змін, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом встановлено, що 7 червня 2016 року через зону митного контролю «Кучурган- Первомайськ» митного поста «Роздільна» Одеської митниці ДФС позивачем, як громадянином ОСОБА_4, ввезено на територію України автомобіль «TOYOTA LAND CRUISER 120 PRADO», реєстраційний номер СХN700, країна реєстрації - ОСОБА_4.

Під час проходження митного контролю позивачем надано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 7 травня 2010 року № 107703672, паспорт громадянина ОСОБА_4, а також вказано адресу місця постійного проживання на території ОСОБА_4, а саме: АДРЕСА_1.

В ході здійснення митного контролю та митного оформлення вказаного автомобіля, посадовими особами митного поста «Роздільна» було здійснено аналіз попередніх переміщень громадянином ОСОБА_2 транспортних засобів особистого користування на митну територію України за допомогою бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби та ПІК «Інспектор-2006», за результатами якого встановлено, що протягом 2015-2016 років позивач неодноразово ввозив на митну територію України зазначений автомобіль, але в режимі «Транзит», де заявляв про місце постійного проживання на території України, а саме: м. Одеса, Гагарінське плато, 5-а/2, кв. 214.

З метою перевірки місця постійного проживання позивача, Одеською митницею ДФС було направлено запити до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, а також до ГУ ДМС України в Одеській області, на які отримано відповідь, з якої вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: м. Одеса, Гагарінське плато, 5-а/2, кв. 214, за паспортом громадянина України серії КМ номер 877379.

2 серпня 2016 року посадовою особою Одеської митниці ДФС стосовно ОСОБА_2 складено протокол про порушення митних правил за № 0959/50009/16.

Постановою т. в. о. заступника начальника Одеської митниці ДФС в справі про порушення митних правил від 7 вересня 2016 року № 0959/50009/16 позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 1725970 грн. 92 коп..

Відмовляючи ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що наявність в діях позивача складу порушення митних правил підтверджено матеріалами справи.

Так, відповідно до пп. «в» п. 50 ст. 4 Митного кодексу України резиденти - фізичні особи: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають постійне місце проживання в Україні, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за кордоном.

Згідно п. 1 ст. 2 Закону України «Про громадянство України» якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Якщо іноземець набув громадянство України, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Статтями 18 та 20 названого Закону визначено, що громадянин України, який відповідно до чинного законодавства України є таким, що постійно проживає за кордоном, може вийти з громадянства України за його клопотанням.

Датою припинення громадянства України у випадках, передбачених цією статтею, є дата видання відповідного Указу Президента України.

Громадянин України, який подав заяву про вихід з громадянства України або щодо якого оформляється втрата громадянства, до видання указу Президента України про припинення громадянства України користується всіма правами і несе всі обовязки громадянина України.

Як встановлено матеріалами справи, згідно копії паспорта громадянина України серії КМ номер 877379, виданого 17 січня 2014 року Приморським РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області, ОСОБА_2, 12 лютого 1961 р. н., з 17 січня 2014 року зареєстрований за адресою: м. Одеса, Гагарінське плато, 5-а/2 кв. 214 (а. с.42-43).

Крім того, Одеська митниця ДФС в оскарженій постанові зазнає, що у позивача наявний паспорт громадянина ОСОБА_4 серії А номер 2893837, виданий останньому 21 березня 2007 року, орган видачі CHISINAU (а. с. 7).

Зазначена обставина позивачем не заперечується.

Відповідно до частин 1, 2 та 3 ст. 380 Митного кодексу України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від подання документів, що видаються державними органами, уповноваженими здійснювати види контролю, зазначені у статті 319 цього Кодексу. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом Х цього Кодексу.

Тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобовязання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Тимчасове ввезення громадянами-резидентами на митну територію України інших транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року під письмове зобовязання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, та із застосуванням до них заходів гарантування, передбачених розділом Х цього Кодексу.

Як зазначено вище, паспорт громадянина ОСОБА_4 виданий ОСОБА_2 21 березня 2007 року, в той час як паспорт громадянина України виданий ОСОБА_2 17 січня 2014 року, тобто пізніше, ніж паспорт громадянина ОСОБА_4.

Матеріалами справи також встановлено, що до органів Державної міграційної служби України з приводу вирішення питання щодо можливості виходу з громадянства України позивач не звертався, з реєстрації в Україні останній не знятий.

Крім того, позивачем не заперечується факт проживання за зареєстрованою адресою в місті ОСОБА_1 на момент звернення з позовом до суду, про що ним також вказано у позовній заяві.

Таким чином, як вірно зазначено судом першої інстанції, маючи статус громадянина-резидента, ОСОБА_2 при тимчасовому ввезенні на митну територію України автомобіля іноземної реєстрації порушив вимоги ст. 380 МК України, ухилившись від сплати митних платежів.

Згідно ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, предявлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

На підставі ч. 1 ст. 485 названого Кодексу заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у звязку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Як вбачається зі змісту протоколу про порушення митних правил від 2 серпня 2016 року № 0959/50009/16 та оскарженої постанови т. в. о. заступника начальника Одеської митниці ДФС в справі про порушення митних правил від 7 вересня 2016 року № 0959/50009/16, при ввезені 7 червня 2016 року на митну територію України автомобіля «TOYOTA LAND CRUISER 120 PRADO», реєстраційний номер СХN700, країна реєстрації ОСОБА_4, ОСОБА_2 не заявив точних відомостей про місце постійного проживання та не надав паспорт громадянина України для підтвердження свого резидентського статусу, чим вчинив протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, тобто вчинив порушення митних правил, передбачене ст. 485 МК України.

Наведені обставини вчинення позивачем порушення митних правил підтверджуються матеріалами справи.

При цьому оскарженою постановою відповідача на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що передбачене санкцією ч. 1 ст. 485 МК України.

Апеляційний суд відхиляє доводи апелянта щодо невручення позивачу копії протоколу про порушення митних правил, а також щодо неповідомлення його про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки з наданих до суду апеляційної інстанції документів вбачається, що на адресу позивача (м. Одеса, Гагарінське плато, 5-а/2, кв. 214) Одеською митницею ДФС 3 серпня 2016 року рекомендованою кореспонденцією в порядку ст. 494 МК України надіслано примірник протоколу про порушення митних правил від 2 серпня 2016 року № 0959/50009/16 з повідомленням про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, які повернуті на адресу контролюючого органу у звязку із закінченням строку зберігання, тобто з незалежних від Одеської митниці ДФС причин (а. с. 95-98).

Не ґрунтуються на матеріалах справи і доводи ОСОБА_2 щодо безпідставного складання протоколу про порушення митних правил за його відсутності, оскільки в матеріалах справи наявна копія телеграми, якою позивач 27 липня 2016 року своєчасно повідомлений про необхідність прибуття до контролюючого органу о 10 годині 2 серпня 2016 року для надання пояснень та складання протоколу про порушення митних правил щодо обставин ввезення ним на територію України 7 червня 2016 року транспортного засобу «TOYOTA LAND CRUISER 120 PRADO», реєстраційний номер СХN700 (а. с. 24-25).

Відповідно до ч. 1 ст. 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Всупереч доводам позивача, матеріалами справи встановлено, що правопорушення, за яке ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за ст. 485 МК України, вчинене останнім 7 червня 2016 року. При цьому оскаржену постанову в справі про порушення митних правил винесено 7 вересня 2016 року, тобто в межах строку, визначеного ч. 1 ст. 467 МК України.

Із врахуванням викладеного, висновок суду першої інстанції про правомірність винесення відповідачем постанови у справі про порушення митних правил від 7 вересня 2016 року № 0959/50009/16 про накладення на позивача штрафу за вчинення порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, є правильним.

Оскільки судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції на підставі ст. 200 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржену постанову окружного адміністративного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 23 березня 2017 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 2 жовтня 2017 року.

Головуючий: О.С. Золотніков

Судді: Ю.В. Осіпов

ОСОБА_5