Справа № 645/2208/17
Суддя: Шарко О. П.
Дата ухвалення: 2017-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 645/2208/17
Провадження № 2-а/645/103/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2017 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Шарка О.П.

при секретарі судових засідань - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до поліцейського роти ДЗ УПП у м. Херсон ДПП сержанта ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову АР № 871886 від 12 травня 2017 року щодо стягнення з нього штрафу у розмірі 425,00 грн. та провадження по справі закрити.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що поліцейським роти ДЗ УПП у м. Херсон ДПП сержантом ОСОБА_3 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 871886 від 12.05.2017 року, відповідно до якої його було оштрафовано на 425 грн. 00 коп. В постанові зазначалось, що 12.05.2017 року о 13 год. 30 хв. в м. Херсон по вул. Маяковського, 44, водій керував автомобілем SKODA OCTAVIA, державний номерний знак НОМЕР_1, не предявив для перевірки посвідчення водія, чим порушив п. 2.1а ПДР України, та вичинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. Позивач вважає, що дана постанова є незаконною, оскільки відповідач не вказав законних підстав для предявлення інспектору посвідчення водія та документів на автомобіль, на підтвердження обставин що його автомобіль схожий на авто яке знаходиться в розшуку, ніяких доказів не предявив, понятих для огляду автомобіля не зупинив та сам автомобіль не оглядав, протокол на місці зупинки не складав, пояснення ОСОБА_2 до уваги не взяв. Після викладених обставин, інспектор запропонував водію проїхати до відділку поліції для встановлення особи водія. У відділенні поліції ОСОБА_2 надав свій паспорт громадянина України та документи на автомобіль. Враховуючи викладене, позивач вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В судове засіданні ОСОБА_2 не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі .

Відповідач та його представник в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. В матеріалах справи міститься ухвала суду про проведення судового засідання за клопотанням представника відповідача в режимі відеоконференції, проте в призначений в ухвалі час Херсонський міський суд Херсонської області неодноразово на звязок не виходив.

Крім того, в матеріалах справи містяться письмові заперечення проти позову представника відповідача за довіреністю ОСОБА_3 Згідно наданих заперечень під час патрулювання вул. Маяковського, 10 в м. Херсон, інспектор роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Херсоні Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 виявив автомобіль SKODA OCTAVIA, державний номерний знак НОМЕР_1, який був з технічною несправністю, а саме: з тріщиною лобового (вітрового) скла, що є порушенням п. 31.4.3 «а» ПДР України. Інспектор підійшов до автомобіля відрекомендувався належним чином та попросив у водія предявити посвідчення водія, реєстраційний документи на транспортний засіб та поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, водій відмовився предявляти посвідчення водія, чим порушив п. 2.1. «а» ПДР України, що підтверджується рапортом інспектора. Представник відповідача вказує, що інспектором було розяснено водію зміст положень ст. ст. 268, 307, 308, 287-289 КУпАП та надана можливість скористатись правовою допомогою, після складання постанови вона відразу була надана водієві. Враховуючи викладене, представник відповідача наголошує, що підстави для задоволення адміністративного позову та скасування постанови про адміністративне правопорушення серії АР № 871886 від 12.05.2017 року відсутні.

Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність сторін, відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові матеріали, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 1 частини 1 статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до ч.1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права.

Виходячи із завдання адміністративного судочинства на адміністративні суди покладено обов`язок при оскарженні рішень, дій або бездіяльності суб`єктів владних повноважень, якими є органи соціального захисту населення, перевіряти оскаржувані рішення, дії або бездіяльність на їх відповідність певним критеріям, визначеним ч.3 ст. 2 КАС України.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судовим розглядом встановлено, що 12.05.2017 року поліцейським роти № 3 УПП у м. Херсон сержантом ОСОБА_3 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 871886 відносно позивача.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 871886 від 12.05.2017 року, 12.05.2017 року о 13 год. 30 хв. в м. Херсон по вул. Маяковського, 44, водій керуючи автомобілем SKODA OCTAVIA, державний номерний знак НОМЕР_1, не предявив для перевірки посвідчення водія, чим порушив п. 2.1а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до ч. 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 40 Закону № 580-VIII визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

З оскаржуваної постанови вбачається, що особа водія ОСОБА_2 встановлена за посвідчення водія, що вказує, на те, що водій при собі посвідчення мав.

Будь яких доказів щодо того, що позивач порушив ПДР України та не предявив посвідчення водія, чим порушив вимоги п. 2.1а ПДР України, зокрема, пояснень свідків, речових доказів, показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - кінозйомки, відеозапису, адміністративного протоколу, тощо, відповідачем не надано.

Відповідно до ст. 138 КАС України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Сторони в процесі повинні подати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Суд зазначає, що в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень встановлена презумція його вини. Презумція вини покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Між тим, всупереч даним вимогам, відповідачем не було надано належних доказів в обґрунтування законності винесеної їм постанови та накладення штрафу, передбаченого санкцією ч. 1 ст.126 КУпАП.

Таким чином, керуючись приписами наведених норм законодавства, оцінивши надані сторонами до матеріалів справи докази, враховуючи, що відповідачем не доведено правомірність встановлення адміністративного правопорушення, законність дій відповідача, суд дійшов висновку про необґрунтованість та протиправність постанови про адміністративне правопорушення серії АР № 871886 від 12.05.2017 року, ухваленої відповідачем, відносно ОСОБА_2 про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, внаслідок чого спірна постанова підлягає скасуванню.

В частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення суд вважає необхідним в задоволенні позову відмовити, оскільки закриття провадження у справі про адміністративні порушення не входить до повноваження адміністративного суду під час розгляду справи за правилами КАС України.

На підставі кладеного, керуючись ст. ст. 251, 280 КУпАП, ст. ст. 10, 11, 71, 84, 158, 159-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до поліцейського роти ДЗ УПП у м. Херсон ДПП сержанта ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 871886 від 12.05.2017 року, винесену відносно ОСОБА_2 за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП скасувати.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання повного тексту постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справ апеляційним судом.

Постанова винесена у нарадчій кімнаті.

Суддя Фрунзенського районного суду О. П. Шарко