Справа № 826/15509/16
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2017-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

28 вересня 2017 року № 826/15509/16

Окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини польової пошти НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся позивач ОСОБА_1 з позовом до Військової частини польової пошти НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка полягає у невиконанні положень абз. 6 Постанови Кабінету міністрів України №413 від 20.08.2014 року «Про затвердження Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередньо участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення»;

- зобов`язати командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 подати на розгляд комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореної при Міністерстві оборони України довідку за формою згідно з додатком 1 та документами, що зазначені у пункті 4 «Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередньо участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення» (затвердженого Постановою КМУ №413 від 20.08.2014 року), які є підставою надання старшому солдату ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій.

В обґрунтування позову зазначив, що згідно Витягу із Наказу Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі Безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 25.09.2015 року №268 та Витягу з Наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 14.08.2015 року № 133 Позивач разом з іншими військовослужбовцями був залучений та брав безпосередню участь в АТО на території Донецької та Луганської областей.

29.06.2016 року, як зазначено у позові, полковником ОСОБА_2 було подано рапорт до командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 з проханням дати вказівку про надання довідки про безпосередню участь в АТО полковнику ОСОБА_2 , старшому солдату ОСОБА_3 , старшому солдату ОСОБА_1 , старшому солдату ОСОБА_4 за період з 20.08.2015 року по 23.03.2016 року, а також перебуваючим в зоні проведення АТО в період з 18.01.2016 року по 23.03.2016 року: старшому сержанту ОСОБА_5 , молодшому сержанту ОСОБА_6 , солдату ОСОБА_7 , солдату ОСОБА_8 , солдату ОСОБА_9 , солдату ОСОБА_10 , солдату ОСОБА_11

30.06.2016 року була надана відповідь на вказаний рапорт від 29.06.2016 року, відповідно до якої командування в/ч НОМЕР_1 відмовило у наданні такої довідки особам, зазначеним у рапорті.

Позивач вважає бездіяльність відповідача протиправною, оскільки командир в/ч НОМЕР_1 не виконав своїх обов`язків, передбачених Постановою КМУ від 20.08.2014 року № 413.

Просив суд задовольнити заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.10.2016 року відкрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.11.2016 року у задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском строків звернення до адміністративного суду відмовлено.

Під час розгляду справи представник позивача позовні вимоги повністю підтримала та просила їх задовольнити, надавши суду аналогічні пояснення тим, що викладені позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, просив у їх задоволенні відмовити, надавши суду аналогічні пояснення тим, що викладені у письмових запереченнях проти позову.

В судовому засіданні за згодою представників сторін ухвалено про продовження вирішення справи у письмовому провадженні відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне:

З наданої суду копії Витягу із Наказу Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі Безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) (по стройовій частині) від 25.09.2015 року № 268 вбачається, що солдат ОСОБА_1 , стрілець регулювальник комендантської роди (підстава: посвідчення про відрядження ;631 від 14.08.2015 року) вважається таким, що прибув до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових завдань.

Як вбачається з наданої суду копії Витягу з Наказу Керівника Сектору «А» (по стройовій частині) від 03.09.2014 року №39 старшого солдата ОСОБА_12 водія заправника автомобільного відділення підвозу пального взводу матеріального забезпечення 3 танкового батальйону вважати таким, що 03 вересня 2014 року самовільно залишив район виконання завдань до військової частини польова пошта НОМЕР_1 з 20 серпня 2015 року.

29 червня 2016 року полковник ОСОБА_2 звернувся до командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 з рапортом, відповідно до якого просив дати вказівку про видачу довідку про безпосередню участь у АТО військовослужбовців у період з 20.08.2015 року по 23.03.2016 року, а також військовослужбовцям, які перебували у зоні проведення АТО у період з 18.01.2016 року по 23.03.2016 року, у тому числі солдату ОСОБА_1 ..

У відповідності до листа Військової частини польової пошти НОМЕР_1 від 30.062016 року №1986, ТВО командира військової частини розглянуто звернення полковника ОСОБА_2 щодо оформлення переліченим у рапорті від 29.06.2016 року військовослужбовцям статусу учасника бойових дій та повідомлено, що у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 на теперішній час відсутні належні документи, а саме витяги з наказів керівників секторів про залучення (вибуття) до (з) району проведення антитерористичної операції) до проведення антитерористичної операції, тому неможливо достеменно встановити період, в який ОСОБА_2 та зазначені у рапорті військовослужбовці безпосередньо брали участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції, а також зазначити підстави визначеного періоду (витяги з вказаних наказів).

Зазначене, як вказано у відповіді, унеможливлює надання полковнику ОСОБА_2 та зазначеним у рапорті військовослужбовцям належно оформленої довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У відповідності до ст.. 4 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) організація боротьби з тероризмом в Україні та забезпечення її необхідними силами, засобами і ресурсами здійснюються Кабінетом Міністрів України у межах його компетенції.

Центральні органи виконавчої влади беруть участь у боротьбі з тероризмом у межах своєї компетенції, визначеної законами та виданими на їх основі іншими нормативно-правовими актами.

Суб`єктами, які безпосередньо здійснюють боротьбу з тероризмом у межах своєї компетенції, є:

Служба безпеки України, яка є головним органом у загальнодержавній системі боротьби з терористичною діяльністю;

Міністерство внутрішніх справ України;

Міністерство оборони України;

Центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері цивільного захисту;

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері захисту державного кордону;

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань;

Управління державної охорони України.

До участі в антитерористичних операціях за рішенням керівництва антитерористичної операції можуть бути залучені з дотриманням вимог цього Закону й інші центральні та місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від підпорядкованості і форми власності, їх посадові особи, а також громадяни за їх згодою.

Координацію діяльності суб`єктів, які залучаються до боротьби з тероризмом, здійснює Антитерористичний центр при Службі безпеки України.

У відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» на Антитерористичний центр при Службі безпеки України покладається: розроблення концептуальних засад та програм боротьби з тероризмом, рекомендацій, спрямованих на підвищення ефективності заходів щодо виявлення та усунення причин та умов, які сприяють вчиненню терористичних актів та інших злочинів, здійснюваних з терористичною метою; збирання в установленому порядку, узагальнення, аналіз та оцінка інформації про стан і тенденції поширення тероризму в Україні та за її межами; організація і проведення антитерористичних операцій та координація діяльності суб`єктів, які ведуть боротьбу з тероризмом чи залучаються до конкретних антитерористичних операцій.

Статтею 15 того ж Закону передбачено, що при проведенні антитерористичної операції використовуються сили і засоби (особовий склад, спеціалісти, зброя, спеціальні і транспортні засоби, засоби зв`язку, інші матеріально-технічні засоби) суб`єктів боротьби з тероризмом, а також підприємств, установ, організацій, які залучаються до участі в антитерористичній операції, в порядку, визначеному згідно з Положенням, зазначеним у частині другій статті 12 цього Закону. Покриття витрат та відшкодування збитків, що виникли у зв`язку із проведенням антитерористичної операції, здійснюються згідно з законодавством.

За рішенням керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, погодженим із керівництвом відповідних суб`єктів боротьби з тероризмом, до широкомасштабних, складних антитерористичних операцій у районі їх проведення залучаються та використовуються сили та засоби (особовий склад та спеціалісти окремих підрозділів, військових частин, зброя, бойова техніка, спеціальні і транспортні засоби, засоби зв`язку, інші матеріально-технічні засоби) Служби безпеки України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної гвардії України, Збройних Сил України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері захисту державного кордону, та органів охорони державного кордону, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, Управління державної охорони України.

Працівники правоохоронних органів, військовослужбовці та інші особи, які залучаються до антитерористичної операції, на час її проведення підпорядковуються керівнику оперативного штабу. Пунктом 1 Положення про Антитерористичний центр та його координаційні групи при регіональних органах Служби безпеки України, затвердженого Указом Президента України від 14.04.1999 року №379/99 (із змінами, в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) Антитерористичний центр (далі - Центр) є постійно діючим органом при Службі безпеки України, який здійснює координацію діяльності суб`єктів боротьби з тероризмом у запобіганні терористичним актам щодо державних діячів, критичних об`єктів життєзабезпечення населення, об`єктів підвищеної небезпеки, актам, що загрожують життю і здоров`ю значної кількості людей, та їх припиненні.

Згідно з пп.2 п .5 Положення Центр має право залучати до проведення заходів боротьби з тероризмом, у тому числі для здійснення аналізу поточних ризиків і загроз у сфері боротьби з тероризмом, фахівців (експертів) суб`єктів боротьби з тероризмом, центральних і місцевих органів виконавчої влади, організацій та установ (за згодою їх керівників)

У відповідності до пункту 12 Положення штаб є виконавчим робочим органом Центру, формується за рахунок штатної чисельності Служби безпеки України і підпорядковується керівникові Центру.

Відповідно до пункту 19 частини 1 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції, а також працівники підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь в антитерористичній операції в районах її проведення у порядку, встановленому законодавством.

Пунктом 2 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередньо участь в антитерористичній операції, забезпечення її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року №413 (із змінами) статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Згідно з п. 4 цього ж Порядку підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є: документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, оперативних завдань, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, а також інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення).

У відповідності до п. 6 Порядку для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзацах другому та третьому пункту 2 цього Порядку, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники установ, закладів у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу чи працювали особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи із зазначених у пункті 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій. У разі коли місце постійної дислокації військової частини (органу, підрозділу) або установи, закладу розташоване безпосередньо у районі проведення антитерористичної операції, документи командирами (начальниками) або іншими керівниками установ, закладів подаються на розгляд комісії у місячний строк після зарахування осіб до списків військової частини (органу, підрозділу) або установи, закладу чи призначення їх на відповідні посади.

Відповідно до ст.. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Частиною 1 та 2 ст. 70 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Крім того, у відповідності до положень ст.. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Частиною 3 ст. 72 КАС України передбачено, що обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Як вбачається з наданих суду письмових заперечень, Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з огляду на те, що до військової частини НОМЕР_1 не надходили витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників (командирів оперативно тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття до районів проведення антитерористичної операції, на підставі яких видається довідка, що позбавило відповідача можливості видати Позивачу вказану довідку про безпосередню участь в антитерористичній операції.

Крім того, Відповідач зазначив, що командуванням військової частини було зроблено три запити до керівництва Антитерористичного центру при СБУ з проханням надати вказані витяги з наказів.

Вказані обставини підтверджуються наданими суду Відповідачем копіями запитів №1288 від 26.05.2016 року, №1977 від 29.06.2016 року, №2113 від 11.07.2016 року, відповідно до яких командир в/ч польова пошта НОМЕР_1 звертався до Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) з проханням направити на адресу військової частини документи, на підставі яких присвоюється статус учасника бойових дій військовослужбовцям, у тому числі ОСОБА_1 .

Також, відповідно до письмових заперечень, Відповідач наголошує на тому, що з 02.07.2016 року позивач виключений зі Списків особового складу військової частини польової пошти НОМЕР_1 на підставі Наказу командира в/ч НОМЕР_1 №195 (по особовому складу), а тому, оскільки ОСОБА_1 , на думку відповідача, вже не є військовослужбовцем військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , він має право звернутися з даного питання за новим місцем служби або самостійно до відповідної комісії.

Зі змісту наданої суду копії листа Головного Управління військової служби правопорядку Збройних Сил України від 07.09.2016 року №306/1/8159 вбачається, що за результатами проведеної перевірки встановлено, у тому числі, що мають місце факти не видачі ОСОБА_1 довідки про безпосередню участь в АТО, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Також, перевіркою встановлено, що зазначене мало місце через відсутність у в/ч НОМЕР_1 витягів з відповідних наказів Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі Безпеки України щодо прибуття (вибуття) старшого солдата ОСОБА_1 до складу сил та засобів, які залучаються (залучалися) і беруть (брали) безпосередню участь в АТО.

З метою усунення вказаних порушень, як зазначено у відповіді, Службою правопорядку було ініційовано проведення командуванням військової частини НОМЕР_2 (далі в/ч НОМЕР_2 ) службового розслідування. Під час проведення у в/ч НОМЕР_2 в період з 01.08.2016 року по 18.08.2016 року службового розслідування були встановлені особи службова діяльність яких призвела до виникнення зазначених порушень. За результатами цього службового розслідування були вжиті відповідні заходи реагування, а винних посадових осіб в/ч НОМЕР_2 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

При цьому, відповідач у запереченнях проти позову зазначає, що 17 жовтня 2016 року на адресу військової частини надійшов Витяг із Наказу Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) (по стройовій частині) від 11.10.2016 року №285дск, відповідно до якого солдат ОСОБА_1 , стрілець регулювальник комендантського взводу комендантської роти вважається таким, що перебував у складі сил та засобів, які залучались та брали безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань у період з 20 серпня 2015 року по 23 березня 2016 року. (копія з Витягу із Наказу від 11.10.2016 року № 285 дск додається до заперечень).

Однак, судом під час розгляду даної адміністративної справи встановлено, що після отримання необхідних документів командуванням військової частини польова пошта НОМЕР_1 не було подано на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу чи працювали особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи із зазначених у пункті 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій. У разі коли місце постійної дислокації військової частини (органу, підрозділу) або установи, закладу розташоване безпосередньо у районі проведення антитерористичної операції, документи командирами (начальниками) або іншими керівниками установ, закладів подаються на розгляд комісії у місячний строк після зарахування осіб до списків військової частини (органу, підрозділу) або установи, закладу чи призначення їх на відповідні посади.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання Відповідача на той факт, що Позивач має право самостійно звернутися до відповідної комісії, оскільки обов`язок подачі таких документів покладено саме на Відповідача.

Аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, з урахуванням пояснень представника позивача, представника відповідача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1 та 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач по справі, як суб`єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов`язку щодо доказування правомірності прийнятого рішення.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до положень ст. 94 КАС України, суд вважає можливим віднести судові витрати за рахунок державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 69, 70, 71, 122,158 - 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати бездіяльність командування Військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка полягає у неподанні на розгляд комісії, утвореної Міністерством оборони України, у підпорядкуванні якої перебуває військова частина польова пошта НОМЕР_1 у складі якої проходив службу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , довідки за формою згідно з додатком 1 та документи із зазначених у пункті 4 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередньо участь в антитерористичній операції, забезпечення її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року №41, які є підставою для надання йому статусу учасника бойових дій.

Зобов`язати командування Військової частини польова пошта НОМЕР_1 , подати на розгляд комісії, утвореної Міністерством оборони України, у підпорядкуванні якої перебуває військова частина польова пошта НОМЕР_1 у складі якої проходив службу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , довідку за формою згідно з додатком 1 та документи із зазначених у пункті 4 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередньо участь в антитерористичній операції, забезпечення її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року №41, які є підставою для надання йому статусу учасника бойових дій.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.
Постанова може бути оскаржена до апеляційної інстанції в порядку та строки, передбачені ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур