Справа № 295/7640/17
Суддя: Гумен Н. В.
Дата ухвалення: 2017-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №295/7640/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2017 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Гумен Н.В.

при секретарі Скришевській О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Богунського районного суду міста Житомира справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти № 3 батальйону управління патрульної поліції у м. Житомирі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звертаючись до Богунського районного суду міста Житомира, як місцевого адміністративного суду, просив визнати протиправними дії відповідача щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 від 11.07.2017 року в м. Житомирі, скасувати постанову інспектора роти № 3 батальйону управління патрульної поліції у м. Житомирі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 серії АР № 657363 від 11.07.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, мотивуючи тим, що позивач не порушував правила дорожнього руху України, перехрестя проїжджав на дозволений сигнал світлофора зелений миготливий, відповідач не проводив розгляд справи, оскільки не вирішувалися його клопотання, не були дослідженні докази, не заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи, а також позбавив позивача можливості скористатися його правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

В судовому засіданні позивач просив задовольнити позов, з підстав викладених у позовній заяві, додатково повідомив, що він не порушував правила дорожнього руху України, через перехрестя рухався на зелений сигнал світлофора, однак їхав повільно через поганий стан автомобільної дороги, також позивач підтвердив, що відповідач розяснив права визначені ст. 268 КУпАП, він не заявляв клопотання, оскільки відповідач не запропонував, на вимогу надати докази, які підтверджували порушення позивачем правил дорожнього руху, відповідач запропонував пройти до службового автомобіля та подивитися відеоматеріали через регістратор, тому що іншої технічної можливості надати не можливо, на що позивач не погодився, свій автомобіль не покинув.

В судовому засіданні представник позивача просив задовольнити позов, з підстав викладених у позовній заяві, додатково повідомив, що позивач рухався на зелений сигнал світлофора, при цьому відповідачем не надано належних доказів, які підтверджували, що позивач рухався на жовтий сигнал світлофора, вважає, що відеозапис який долучений до матеріалів справи не являється належним доказом, оскільки на ньому не видно чітко номерний знак автомобіля, хто за кермом, який саме сигнал світлофора був, на яку камеру було знято відеоматеріал та вважає що події викладені на ньому можуть бути змонтованими, в п. 8 оскаржуваної постанови не зазначено, що до постанови долучається відеоматеріал, вказаний доказ не був продемонстрований позивачу та якщо навіть його взяти до уваги, то позивач виїхав на дозволений сигнал світлофора та завершував свій маневр тоді як змінився сигнал світлофора.

Уповноважений представник Управління патрульної поліції у м. Житомирі в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у письмових запереченнях, долучених до матеріалів справи, вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення відповідає всім вимогам, а позивача притягнено до адміністративної відповідальності відповідно до діючого законодавства.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Судом встановлено, що 11.07.2017 року інспектором роти № 3 батальйону управління патрульної поліції у м. Житомирі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серія АР № 657363 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Виходячи зі змісту оскаржуваної постанови, 11.07.2017 року о 11 год. 05 хв. водій ОСОБА_1 здійснив проїзд на перехрестя вулиць Старовільської - Троянівської на забороняючий жовтий сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 г Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП на підставі чого інспектором роти № 3 батальйону управління патрульної поліції у м. Житомирі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 винесено постанову та накладено адміністративне стягнення.

Щодо порядку та процедури винесення постанови про адміністративне правопорушення, то це регулюється нормами ст.ст.254, 258, 276, 283 КУпАП України, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015р. за № 1395 ( далі-Інструкція №1395).

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до положень ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху, зокрема за порушення приписів ч. 2 ст. 122 КУпАП.

А тому, судом встановлено, що відповідач мав право розглядати справу про адміністративне правопорушення визначене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В ч.ч.1,2 ст.258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Частина 2 ст. 258 КУпАП передбачає, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до Національної поліції.

Крім того, згідно із пунктом 4 розділу 1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 7 листопада 2015 року №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1,статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Відповідно до п. 1, 2 розділу 3 цієї Інструкції справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121,статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно п. 5 розділу 4 Інструкції Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції. Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено. Копія постанови в той самий строк вручається або надсилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під підпис. У разі якщо копія постанови надсилається, про це робиться відповідна відмітка у справі (стаття 285 КУпАП). У випадках, передбачених статтею 258 КУпАП, копія постанови у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення (стаття 285 КУпАП).

Як встановлено матеріалами справи, постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складено інспектором патрульної поліції, який відповідно до вимог ст.222 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП безпосередньо на місці його вчинення, а тому вимога позивача щодо визнання протиправними дії відповідача щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 від 11.07.2017 року в м. Житомирі не знайшла свого підтвердження та не підлягає задоволенню.

Разом з тим, доводи позивача, що постанова підлягає скасуванню на тій підставі, що оформлення постанови та порушення інспектором патрульної поліції процедури оформлення матеріалів носить формальний характер є недоведеним та безпідставним.

Статтею 268 КУпАП визначає права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В позовній заяві позивач вказував, що інспектором поліції було порушено дану норму під час оформлення матеріалів про притягнення його до адміністративної відповідальності, однак суд критично відноситься до даного твердження, оскільки як встановлено судом та стверджував сам позивач, що позивачу були розясненні його права, клопотання ним не заявлялися, відмовився бути присутнім при розгляді адміністративного матеріалу та від отримання доказів, зафіксованих на регістратор, що знаходився у службовому автомобілі, оскаржувана постанова підписана позивачем, він отримав її копію, запис про оспорення допущеного ним порушення не робив та від підпису не відмовлявся.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За змістом статті 31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатації транспортних засобів окремих видів, руху на закритій території тощо) повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Як встановлено судом, інспектором поліції накладено стягнення в розмірі 425,00 грн. в межах санкції ч. 2 ст. 122 КУпАП, яка передбачає, серед іншого, відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 9 ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засоби фото-, і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ст.80 КАС України речовими доказами є зокрема електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи.

В якості доказу у справі стороною відповідача надано суду відеодиск, на якому міститься відеозапис з автомобільного відеореєстратора щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, за яке позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності.

При цьому, суд критично відноситься до твердження представника позивача про неналежність вказаного доказу, з підстав, що він не відтворює в точності всі деталі обставин, а також відповідачем не доведено походження вказаного відеоматеріалу, оскільки, як вказувалося вище, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, дана подія була зафіксована на відеореєстратор поліцейського, позивач та відповідач підтвердили дані щодо автомобіля позивача та переїзд через перехрестя.

В судовому засіданні було оглянуто відеозапис, на якому зафіксовано та з якого вбачається, що автомобіль марки ВАЗ, як встановлено в судовому засіданні належить позивачу, рухався через перехрестя, яке регульоване світлофорами, при цьому початок його руху на перехрестя здійснювався на дозволений сигнал світлофора, що підтверджується дублюючим світлофором перехресної вулиці та забороняючим сигналом світлофора для пішоходів по вулиці, якій рухався позивач.

Аналізуючи вищевикладене можна зробити висновки, що перед початком руху позивача на перехрестя яке регульоване світлофорами, для пішоходів був червоний сигнал світлофора, а саме червоний, що дає підстави вважати що головний сигнал світлофора для транспортних засобів був дозволеним, також дублюючий світлофор, який знаходився на пересічній вулиці також був забороняючий, а саме жовтий, судом також враховано циклограму режиму роботи світлофорів надану КП «Електричних мереж зовнішнього освітлення «Міськсвітло» Житомирської міської ради.

Відповідно до п. 8.10. Правил дорожнього руху України у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Згідно з п. 8.11. Правил дорожнього руху України водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно з п. 16.8. Правил дорожнього руху України водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Проте, якщо на перехрестях перед світлофорами на шляху руху водія є дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) або дорожній знак 5.62, він повинен керуватися сигналами кожного світлофора.

Отже як встановлено судом, ОСОБА_1 розпочав рух через перехрестя на дозволений сигнал світлофора, їхав в наміченому напрямку, однак під час руху, змінився сигнал світлофора на забороняючий жовтий, однак він не створюючи перешкоду для руху транспортних засобів, не вдаючись до екстреного гальмування, завершив свій рух, що не порушує норми Правил дорожнього руху України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, тобто на відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, оцінивши наведені позивачем доводи на підтвердження заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки інспектором роти № 3 батальйону управління патрульної поліції у м. Житомирі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, як суб'єктом владних повноважень, не доведено у передбаченому законом порядку правомірність винесення спірної постанови та наявність в діях ОСОБА_1 порушення п. 8.7.3 г ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 7, 122, 162, 222, 245, 247, 251, 252, 254, 255, 256, 268, 284, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 10, 11, 70, 159, 162, 167 Кодексу Адміністративного судочинства України, суд

П о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора роти № 3 батальйону управління патрульної поліції у м. Житомирі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 657363 від 11.07.2017 року про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена сторонами до Житомирського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд міста Житомира протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

С у д д я :