Справа № 813/2714/17
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2017 року справа № 813/2714/17

Львівський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Кухар Н.А. за участю секретаря судового засідання Шавель М.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача ОСОБА_1;

представника відповідача ОСОБА_2;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся у Львівський окружний адміністративний суд з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області, в якому просить визнати протиправною бездіяльність щодо ненадання обґрунтованої відповіді на звернення від 24.02.2017 року у встановлений законом строк.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 24.02.2017 року звернувся до відповідача із скаргою на товар, який придбав в магазині «Нова лінія» у м. Львові на вул. Щирецькій, 7. Листом від 28.03.2017 року відповідач повідомив, що термін розгляду звернення продовжено до 10.04.2017 року, у звязку з відсутністю згоди від Держпродспоживслужби України на право проведення позапланової перевірки. Листом від 12.04.2017 року відповідач повідомив, що позаплановий захід (перевірку) здійснити неможливо, оскільки не затверджено у встановленому порядку форму акта перевірки. Позивач вважає, що відповідач не надав відповіді по суті звернення від 24.02.2017 року.

З цих підстав просить визнати протиправною бездіяльність щодо ненадання обґрунтованої відповіді на звернення від 24.02.2017 року у встановлений законом строк, а позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечив з підстав, вказаних в письмових запереченнях. Вказав, що позивач звернувся до ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області із зверненням щодо придбаної продукції у магазині «Нова Лінія» у якому зазначено, що на реалізований товар не надано інструкцію по експлуатації на державній мові України. На виконання вимог ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», відповідачем на адресу Держпродспоживслужби України 01.03.2017 року скеровано листа №7-1-05/1008 для отримання згоди на проведення позапланової перевірки ПрАТ «Нова Лінія». Станом на 28.03.2017 року даної згоди відповідач не отримав, тому розгляд заяви позивача було продовжено на 15 днів, про що його повідомлено листом від 28.03.2017 року №7-1-13/1534.

Погодження на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) за зверненням ОСОБА_1 відповідачу надано листом Держпродспоживслужби України від 10.04.2017 року №603-155-4/1756.

Відповідач покликається на ч. 15 ст.4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», якою передбачено, що при здійсненні заходів державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобовязані використовувати виключно уніфіковані форми актів.

Вказує, що станом на момент розгляду заяви позивача форма акту перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів не була уніфікована, що й унеможливило проведення позапланової перевірки, про що позивача повідомлено листом від 12.04.2017 року №7-1-13/1902. З урахуванням викладеного, представник відповідача просить в задоволенні позову просить відмовити повністю.

Суд заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності і встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

24 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області із зверненням щодо придбаної продукції у магазині «Нова Лінія» у якому зазначено, що на реалізований товар не надано інструкцію по експлуатації на державній мові України. Просив провести перевірку і вжити заходів до виробників компанії, зобовязавши надати позивачу паспорт виробу українською мовою.

За результатами розгляду вказаної заяви позивача, листом від 28.03.2017 року відповідач повідомив, що термін розгляду звернення продовжено до 10.04.2017 року, у звязку з відсутністю згоди від Держпродспоживслужби України на право проведення позапланової перевірки.

Листом від 12.04.2017 року №7-1-13/1902 відповідач повідомив, що позаплановий захід (перевірку) здійснити неможливо, оскільки станом на момент розгляду заяви позивача форма акту перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів не була уніфікована, що й унеможливило проведення позапланової перевірки.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався наступним.

Так, згідно з положеннями статті 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів регулює Закон України «Про звернення громадян» від 2 жовтня 1996 року №393/96-ВР.

Статтею 1 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Позивач, керуючись ст. 4 Закону України «Про звернення громадян», якою передбачено право особи на оскарження рішень, дій та бездіяльності при порушенні прав і законних інтересів чи свобод громадянина 24.02.2017 року звернувся із скаргою до відповідача та клопотав провести перевірку і вжити заходів до виробників компанії, зобовязавши надати позивачу паспорт виробу українською мовою.

Відповідно до ч.1 ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Згідно з вимогами ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; відміняти або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об'єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не відміняє вимоги частини дев'ятої цієї статті.

Як слідує із матеріалів справи, за результатами розгляду звернення позивача, листом від 28.03.2017 року відповідач повідомив, що термін розгляду звернення продовжено до 10.04.2017 року, у звязку з відсутністю згоди від Держпродспоживслужби України на право проведення позапланової перевірки.

Погодження на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) за зверненням ОСОБА_1 відповідачу надано листом Держпродспоживслужби України від 10.04.2017 року №603-155-4/1756.

В той же час, зміст відповіді від 12.04.2017 року на звернення позивача від 24.02.2017 року, вказує, що ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області не надано повних та вичерпних відповідей на усі порушені заявником питання у вказаній скарзі.

Суд критично оцінює покликання відповідача на ч. 15 ст.4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та неможливість проведення перевірки у звязку із відсутністю уніфікованої форми акту перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів.

Так, відповідачем не враховано Наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 11.01.2012 року №24 «Про затвердження форм актів, постанов та рішень», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.02.2012 року №173/20486, яким затверджено форму Акта перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів (форма 1).

Також суд зазначає, що бездіяльність суб'єкта владних повноважень - це пасивна поведінка суб'єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод та законних інтересів фізичної чи юридичної особи.

Відтак, ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області, при наданні відповіді на скаргу позивача, не вчинило дій, спрямованих на об'єктивний та всебічний розгляд заяви та припинення неправомірних дій, на думку позивача, які б сприяли поновленню порушених прав ОСОБА_1, як це передбачено вимогами ст. 19 Закону України «Про звернення громадян», отже допустило протиправну бездіяльність.

Щодо строків розгляду звернення позивача від 24.02.2017 року, суд враховує наступне.

Згідно із статтею 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Аналіз вказаної норми вказує, що терміни розгляду порушених у зверненні питань можуть бути продовжені, але не можуть перевищувати сорока п'яти днів.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем відповідь на скаргу ОСОБА_1 від 24.02.2017 року була надана лише 12.04.2017 року, тобто з пропущенням строку, визначеного Законом України «Про звернення громадян», а саме сорока пяти днів.

Відповідно до ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того, відповідно до принципу диспозитивності сторони вільно розпоряджаються своїми правами щодо предмету спору. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і наявність підстав для їх задоволення, а саме про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області щодо ненадання обґрунтованої відповіді на скаргу ОСОБА_1 від 24.02.2017 року у встановлений законом строк.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Тому, суд присуджує на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 640,00 грн., який слід стягнути на його користь з відповідача за рахунок бюджетний асигнувань.

Керуючись статтями 7-14, 69-71, 86, 94, 159, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області щодо ненадання обґрунтованої відповіді на скаргу ОСОБА_1 від 24.02.2017 року у встановлений законом строк.

Стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 640,00 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови складено та підписано 05.10.2017 року.

Суддя Кухар Н.А.