Справа № 502/1658/17
Суддя: Маслеников О. А.
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 502/1658/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2017 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого - судді Масленикова О.А.

за участю:

секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.

розглянувши в судовому засіданні справу

за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до

інспектора поліції батальйону 2 Роти 2 Управління патрульної поліції у місті ОСОБА_2, лейтенанта ОСОБА_3,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача,

Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції

про

скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Кілійського районного суду Одеської області 11.09.2017 року з адміністративним позовом до відповідача інспектора поліції бат. 2 Роти 2 Управління патрульної поліції у місті ОСОБА_2, лейтенанта ОСОБА_3 про визнання поважною причину пропуску строку звернення до суду, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАА № 117120 від 27.06.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та закриття провадження по справі.

В обґрунтування адміністративного позову, позивач вказав, що 10.06.2017 року у звязку з поганим дорожнім покриттям, при русі автомобільною дорогою, позивачем був загублений номерний знак НОМЕР_1 від транспортного засобу «ВАЗ 2106». 13.06.2017 року він звернувся з відповідною заявою до Кілійського ВП Ізмаїльського ГУНП в Одеській області та отримав талон-повідомлення № 50 за реєстровим № 202В за ЄО про втрату номерів 10.06.2017 року від автомобіля «ВАЗ 2106», номерний знак НОМЕР_1.

27.06.2017 року, керуючи автомобілем ВАЗ на автодорозі Київ - ОСОБА_2, позивач був зупинений інспектором управління патрульної поліції у м. Одесі, лейтенантом поліції ОСОБА_3. Після зупинки співробітник поліції пояснив причину зупинки тим, що позивач керував автомобілем з номерним знаком під заднім склом, чим порушив вимоги п. 2.9 «В» Правил дорожнього руху.

Як вказує позивач, він неодноразово висловлювався, щодо того, що номерний знак в нього відпав та посадовій особі було надано талон-повідомлення № 50, за реєстровим № 202В за ЄО про втрату номерів 10.06.2017 року, однак його дії були проігноровані, також, як вказує позивач в адміністративному позові, він посадовій особі пояснив, що направлявся до сервісного центру, щоб виправити ситуацію та перереєструвати свій автомобіль та отримати номери. Після його пояснень працівник поліції записав усі необхідні дані на аркуші паперу, без пояснення своїх подальших дій та предявлення будь-яких зауважень та вимог, сказав, що він може рухатися далі. Після чого, як зазначає позивач, він поїхав далі до сервісного центру, не отримавши від працівника поліції ніяких документів, ні протоколів, ні заяв.

06.09.2017 року, як вказує позивач, він був викликаний до Кілійського відділу ДВС України, де йому було вручено Постанову про відкриття виконавчого провадження, серії ВП № 54518379 від 16.08.2017 року, згідно якої він повинен сплатити 340 гривень та 34 гривень на користь держави. Також в цей самий день йому було вручено постанову, серії ЕАА № 117120 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП, якою на нього накладено штраф в розмірі 170 грн.

Як зазначає позивач, у п. 6 постанови «Час та місце скоєння, суть і обставини правопорушення», місце скоєння та обставини правопорушення зазначено, що «27.06.2017 року, 16:08:35, керував автомобілем з номерним знаком під заднім склом, чим порушив п. 2.9 в ПДР», однак, не вказано, де та по якій вулиці міста рухався його автомобіль, «ВАЗ 2106».

Також, як вказує позивач, будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошено посадовою особою, яка розглядає справу, прав та обовязків, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи, та взагалі його було відпущено з місця зупинки без будь-якого оформлення документів та ніби то порушення ПДД. Своїми діями, як зазначає позивач, інспектор Управління патрульної поліції у м. Одесі, лейтенант поліції ОСОБА_3 грубо порушив вимоги ст.ст. 278, 279 КУпАП.

Постанову про адміністративне правопорушення, серії ЕАА № 117120 від 27.06.2017 року він отримав 06.09.2017 року, що перевищує 10-ти денний строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення. Копія постанови, як зазначає позивач, була надана йому в Кілійському ВДВС ГТУЮ в Одеській області, лише 06.09.2017 року, що позбавило його можливості вчасно оскаржити вказану Постанову.

На підставі вищезазначеного позивач просить суд, визнати поважними причини пропуску строку на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення та поновити строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення: серія ЕАА, № 117120 від 27.06.2017 року, винесену інспектором Управління патрульної поліції у м. Одесі, лейтенантом поліції ОСОБА_3 за ч. 6 ст. 121 КУпАП; скасувати постанову серії ЕАА № 117120 від 27.06.2017 року, винесену інспектором Управління патрульної поліції у м. Одесі, лейтенантом поліції ОСОБА_3 за ч. 6 ст. 121 КУпАП; провадження по адміністративній справі у відношенні нього в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, закрити

Позивач, ОСОБА_1, в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач, інспектор поліції бат. 2 Роти 2 Управління патрульної поліції у місті ОСОБА_2, лейтенанта ОСОБА_3, в судове засідання не зявився.

04.10.2017 року, до Кілійського районного суду Одеської області від представника Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції, надійшло заперечення до адміністративного позову, згідно яких він зазначає, що згідно постанови серії ЕАА № 117120 від 27.06.2017 р., пояснень інспектора Овезов Максата Маратназаровича, - 27.06.2017 року, приблизно о 16 год. 05 хв. на автомобільній дорозі Київ - ОСОБА_2 під час патрулювання поліцейськими, було помічено як громадянин ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_2 рухався по автомобільній дорозі Київ - ОСОБА_2 з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, а саме, розміщеним під заднім склом автомобіля, чим порушив п. 2.9 (в) Правил дорожнього руху. Поліцейські відреагували на це правопорушення та зупинили позивача для зясування причин порушення ним Правил дорожнього руху та вирішення питання стосовно притягнення чи не притягнення його до адміністративної відповідальності. Зазначені в позовній заяві пояснення ОСОБА_1 з приводу обґрунтованості розміщення номерного знаку таким чином та доданий на їх підтвердження Талон-повідомлення № 50 від 13.06.17 року, про втрату номерного знаку 441-54 ОК жодним чином не підтверджують законність розміщення номерного знаку під заднім склом авто, так як і не підтверджують поважність причин щодо такого розміщення виходячи з наступного.

Так, в талоні-повідомленні № 50 від 13.06.17 року, зазначено саме про втрату 10.06.17 номерного знаку 441-54 ОК, що жодним чином не підтверджує поважність розміщення номерного знаку під заднім склом. Також позивач не зазначає поважності причин неусунення порушень вимог законодавства щодо місця розміщення номерного знаку. За результатами розгляду справи, відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про адміністративне правопорушення передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121, статтями 121-1,121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124- 1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Постанова виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктом 2.3 Рішення Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 р. «у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» встановлено, що законодавство передбачає випадки коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а на місці вчинення правопорушення виноситься постанова (ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП), в такому разі притягнення особи до адміністративної відповідальності фактично відбувається у скороченому провадженні.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.»

Таким чином, законодавством, як виключення, передбачено процедуру скорочено провадження при притягненні особи до адміністративної відповідальності, під час якої фіксація адміністративного правопорушення, розгляд справи і накладання адміністративного стягнення на правопорушника відбувається безпосередньо на місці його вчинення.

В Рішенні Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 р. зазначено, що застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках. які не визначені законом, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Положеннями Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14 липня 2015 року № 596-VIII, який був прийнятий після винесення Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року по справі №25-рп/2015, внесено зміни до ст.258 КУпАП та передбачено, що скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, а саме відсутність необхідності складати адміністративний протокол (навіть у разі заперечення порушника проти його вчинення) та, відповідно, можливість розглядати справи і накладати стягнення на місці вчинення правопорушення застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Отже, в даному випадку, як вказує представник третьої особи, закон дозволяє застосовувати процедуру скороченого провадження, тому, відповідно, дозволяється фіксація адміністративного правопорушення, розгляд справи і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Факт вчинення громадянином ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП підтверджується показаннями інспектора Овезов Максата Маратназаровича, який безпосередньо бачив розташування номерного знаку в автомобілі НОМЕР_2 під заднім склом та поясненнями самого позивача, котрий визнає розташування номерного знаку в авто під його керуванням у вище згадуваному місці (с. 1, абз. 4 позову).

Також слід зазначити, що Кодекс адміністративного судочинства України передбачає не лише обовязок субєкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч. 2 ст. 71 КАС України), але й обовязок кожної сторони довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 71 КАС України).

Що стосується посилання ОСОБА_1 на невідповідність, форми постанови серії ЕАА № 117120 від 27.06.2017 року, формі встановленій «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р., то необхідно зазначити, що відповідно до пункту 5 Розділу 4 цієї ж Інструкції постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв. із зазначенням відомостей, то відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Тобто, оскаржувана позивачем постанова за змістом і формою відповідає вимогам встановленим законодавством, тому посилання позивача безпідставні та необґрунтовані.

Разом з тим, позовні вимоги в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягають, оскільки даний спір, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України, являється спором фізичної особи із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішення (акту індивідуальної дії) та не є справою про адміністративне правопорушення. Суд не наділений повноваженнями в даному провадженні (встановленому КАС України) щодо закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення. Таким чином, з огляду на все зазначене вище в діях ОСОБА_1, є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП. Інспектор мав всі законні підстави для розгляду справи на місці вчинення правопорушення, ним дотримана процедура та порядок розгляду справи, постанова серії ЕАА № 117120 від 27.06.2017 р. обґрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством. Доводи позивача щодо необхідності її скасування та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення безпідставні, необґрунтовані та не підкріплені нормами законодавства.

На підставі вищезазначеного, представник Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції, просив суд, в задоволенні позовних вимог, відмовити повністю.

Згідно положень ст. ст. 41, 128 КАС України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі,суд розглядає справу за відсутності сторін без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши положення чинного законодавства, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Відповідно до ст. 6 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом. Кожен має право на участь у розгляді своєї справи в адміністративному суді будь-якої інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам, як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

У відповідності до ч. 4 ст. 70 КАС України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії. Зазначені Протокол та Постанова перевірялись судом на предмет дотримання субєктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо,неупереджено, добросовісно, розсудливо.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.88 року з наступними змінами і доповненнями «Про практику розгляду судами скарг на постанови по справах про адміністративні правопорушення» суд, розглядаючи такі справи, повинний перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки провини, за яку законом передбачена адміністративна відповідальність і його провина в його здійсненні; чи не сплинув строк для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), що виносив постанову про тяжкість скоєного правопорушення і наявність обтяжуючих обставин; чи накладене стягнення з урахуванням помякшуючих обставин, майнового положення особи.

З дослідженої судом матеріалів вбачається, що 27.06.2017 року, лейтенантом поліції бат. 2 Роти 2 Управління патрульної поліції у м. Одесі, ОСОБА_3, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАА № 117120, від 27.06.2017 року, відповідно до якої ОСОБА_1, було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 121 ч. 6 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 гривень.

Згідно п. 2.9 (в) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим у Державтоінспекції, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов'язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: закріплений не в установленому для цього місці.

Згідно Талону повідомлення № 50, серії 000147, від 13.06.2017 року, виданого Кілійським ВП Ізмаїльського ГУНП в Одеській області, встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, втратив 10.06.2017 року, від автомобілю «ВАЗ-2106», номерний знак НОМЕР_1, /а. с. 5/.

Відповідно до постанови про відкриття провадження, серії ВП № 54518379, від 16.08.2017 року, винесеної старшим державним виконавцем Кілійського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, відкрито виконавче провадження з виконання постанови № ЕАА 117120, про стягнення з ОСОБА_1, 340, 00 гривень на користь держави, разом зі стягнення виконавчого збору у розмірі 34 гривні, /а. с. 7/.

Стаття 7 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 268 Кодексу про адміністративні правопорушення України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події чи складу адміністративного правопорушення.

Як зазначив Європейський Суд з прав людини в рішенні у справі «Корнєв і Карпенко проти України» (Заява № 17444/04) 21.10.2010 року, вимоги п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод слід розглядати як конкретний аспект права на справедливий судовий розгляд, гарантований п. 1 ст. 6 Конвенції, що передбачає право мати час та можливості, необхідні для підготовки свого захисту, що означає, що підготовка основного захисту в його інтересах охоплює все, що є «необхідним» для підготовки основного розгляду справи. Обвинувачений повинен мати можливість організувати свій захист належним чином і без обмежень можливості надання суду, який розглядає справу, всіх відповідних аргументів захисту і, таким чином, вплинути на результат провадження. Питання адекватності часу та можливостей, наданих обвинуваченому, слід вирішувати в контексті обставин кожної конкретної справи. Обмеження зазначених прав є порушенням п. 3 ст. 6 Конвенції, взятого в поєднанні з п. 1 ст. 6 Конвенції.

Так, ст. 283 КУпАП передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Ст. 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У постанові по справі про адміністративне правопорушення, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою) правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Згідно з ст. 162 КАС України при вирішенні справи по суті, суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості надати пояснення, подати докази, заявити клопотання, користуватися юридичною допомогою, крім того про існування оскаржуваної постанови, як вказує позивач, дізнався лише 06.09.2017 року, коли йому було вручено зазначену копію постанови в Кілійському ВДВС ГТУЮ в Одеській області а тому суд вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, оскільки такий строк ним пропущений з поважних причин.

Крім того, не містить надана суду Постанова і посилання на дослідження відповідачем обтяжуючих чи пом`якшуючих відповідальність особи обставин, які повинні бути враховані органом, уповноваженим розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 6 ст.122 КУпАП, але з урахуванням обставин справи і причин, що призвели до допущення відповідного порушення та відсутності будь-яких тяжких наслідків, відсутність шкоди, за відсутності обставин, що обтяжують відповідальність, а також даних про особу винного в частині відсутності відомостей про притягнення його до адміністративної відповідальності раніше, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП з закриттям справи, що узгоджується з п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 284, п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративні правопорушення, звільняється від сплати державного мита (судового збору).

Згідно з ст. 162 КАС України при вирішенні справи по суті, суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

На підставі ст. ст. 22, 202, 245, 268, 277, п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП, керуючись ст. ст. 2, 10, 11, 71, 86, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора поліції батальйону 2 Роти 2 Управління патрульної поліції у місті ОСОБА_2, лейтенанта ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Поновити строк ОСОБА_1 на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення: серія ЕАА, № 117120 від 27.06.2017 року, винесену інспектором Управління патрульної поліції у м. Одесі, лейтенантом поліції ОСОБА_3 за ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ЕАА № 117120 від 27.06.2017 року, винесену інспектором управління патрульної поліції лейтенантом ОСОБА_3, відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП з застосуванням до останнього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП при малозначності правопорушення та оголосити йому усне зауваження.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 121 КУпАП - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_2