Справа № 595/840/17
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2017-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 року№ 876/8708/17
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Судової-Хомюк Н.М.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 20 липня 2017 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання права, визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У червні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача ГУ ПФУ в Тернопільській області, в якому просив: 1) визнати за позивачем право на призначення та отримання пенсії за вислугу років відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» в розмірі, який обчислений з грошового забезпечення до якого включені: грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та одноразова грошова допомога при звільненні; 2) визнати протиправною бездіяльність (дії) відповідача в частині відмови позивачу в перерахунку розміру призначеної пенсії з 29.05.2016 року з грошового забезпечення з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірах зазначених у довідках Адміністрації державної спеціальної служби транспорту Міністерства Інфраструктури України від 08.05.2017 р. №38/61/189/2 та Державної спеціальної служби транспорту від 26.05.2017 року за №267; 3) зобов'язати відповідача перерахувати та виплачувати позивачу пенсію з 29.05.2016 року в розмірі який обчислений в розмірі 90% грошового забезпечення з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірах зазначених у довідках Адміністрації державної спеціальної служби транспорту Міністерства Інфраструктури України від 08.05.2017 р. №38/61/189/2 та Державної спеціальної служби транспорту від 26.05.2017 року за №267, здійснити виплату суми перерахунку, починаючи з 29.05.2016 року; 4) зобов'язати відповідача подати протягом п'ятнадцяті днів, з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч.1 ст.267 КАС України.

Відповідач позову не визнав, у суді першої інстанції подав заперечення, просив в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постановою Бучацького районного суду Тернопільської області від 20.07.2017 року адміністративний позов задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право на призначення та отримання пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі, який обчислений з грошового забезпечення, до якого включені: грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та одноразова грошова допомога при звільненні. Визнано протиправною бездіяльність (дії) Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в частині відмови ОСОБА_1 в перерахунку розміру призначеної пенсії з 29 травня 2016 року з грошового забезпечення з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірах, зазначених у довідках Адміністрації державної спеціальної служби транспорту Міністерства Інфраструктури України від 08 травня 2017 року №38/61/189/2 та Державної спеціальної служби транспорту від 26 травня 2017 року №267. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію з 29 травня 2016 року в розмірі, який обчислений в розмірі 90% грошового забезпечення з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірах, зазначених у довідках Адміністрації державної спеціальної служби транспорту Міністерства Інфраструктури України від 08 травня 2017 року №38/61/189/2 та Державної спеціальної служби транспорту від 26 травня 2017 року №267, та здійснити виплату суми перерахунку, починаючи з 29 травня 2016 року. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області подати протягом п'ятнадцяти днів, з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення.

З цією постановою суду першої інстанції від 20.07.2017 року не погодився відповідач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена постанова суду прийнята у звязку з неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним і не всебічним з`ясуванням обставин справи, а тому оскаржена постанова суду підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що відповідно до ст.7 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі-Закон №2262-ХІІ), військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. Позивач отримує пенсію відповідно до ЗУ від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ, а тому до нього не застосовується Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та пункту 7 «Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей», затвердженого постановою КМУ №393 від 17.07.1992 р., пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 р. - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Однак, судом першої інстанції не було досліджено обставин щодо сплати внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року - страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, із отриманих позивачем грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та одноразової допомоги при звільненні. Вказує апелянт, що такі виплати як грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та одноразова допомога при звільненні, які мають тимчасовий характер, та не включені до переліку щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, не можуть бути складовими грошового забезпечення в розумінні положень ч.3 ст.43 Закону № 2262-ХІІ. Крім цього, згідно ст.43 Закону № 2262-ХІІ максимальний розмір пенсії (на момент виникнення правовідносин) не може перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення.

У судовому засідання представник апелянта підтримав апеляційні вимоги і також зазначив, що позивач ОСОБА_1 не звертався до ГУ ПФУ в Тернопільській області із заявою про перерахунок пенсії у визначеному законодавством порядку, з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та одноразової грошової допомоги при звільненні, і Управлінням не приймалось рішення щодо відмови у здійсненні такого перерахунку. Наявна у справі відповідь ГУ ПФУ в Тернопільській області № 2054/03 від 29.05.2017 р. була адресована адвокату ОСОБА_2, на його адвокатський запит № 301 від 22.05.2017 року.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену постанову суду від 20.07.2017 р. та прийняти нову постанову суду, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Позивач апеляційної скарги не визнав, у суді апеляційної інстанції подав заперечення, просить у задоволенні апеляційних вимог відмовити в повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі та зявились в засідання суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави та межі апеляційної скарги, вважає, що дану апеляційну скаргу слід задоволити.

Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах України. Згідно витягу із наказу №234 від 24.12.2009 року, наказом Голови Адміністрації спеціальної служби транспорту від 18.12.2009 року №111 відповідно до ст.26 ЗУ «Про військовий обов'язок і військову службу», полковника ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас Збройних Сил України за пунктом «б» частини сьомої (за станом здоров'я) (а.с. 15).

Головним управлінням ПФУ в Харківській області з 25.12.2009 року позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», розмір якої обчислений з грошового забезпечення без урахування одноразової грошової допомоги при звільненні, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань.

Адміністрацією державної спеціальної служби транспорту надано позивачу ОСОБА_1 довідку щодо нарахування грошового забезпечення від 08.05.2017 року № 38/61/189/2, в якій зазначено про отримання позивачем одноразової грошової допомоги при звільненні, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань (а.с. 13).

Державною спеціальною службою транспорту надано позивачу довідку щодо нарахування грошового забезпечення від 26.05.2017 року №267, в якій зазначено про отримання позивачем під час проходження військової служби матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань (а.с. 14).

Суд апеляційної інстанції не може погодитися з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Статтею 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до ч.3 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (тут і надалі в редакції на час розглядуваних правовідносин), пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст.63 цього Закону, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв'язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону.

Постановою КМ України № 393 від 17.07.1992 р. визначено порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» врегульовані Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України № 3-1 від 30.01.2007 р..

Так, згідно пункту 23 вказаного Порядку № 3-1 від 30.01.2007 р., перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Додатком № 1 до цього Порядку встановлено форму Заяви про перерахунок пенсії, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Матеріалами адміністративної справи підтверджується, що позивач ОСОБА_1, будучи пенсіонером і отримуючи із 25.12.2009 року пенсію за вислугу років відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», після отримання вказаних вище довідок Адміністрації державної спеціальної служби транспорту № 38/61/189/2 від 08.05.2017 року та Державної спеціальної служби транспорту №267 від 26.05.2017 року про нарахування грошового забезпечення, не звертався до відповідача ГУ ПФУ в Тернопільській області у визначеному законодавством порядку із відповідною заявою про здійснення перерахунку його пенсії із врахуванням розмірів його грошового забезпечення, що визначені цими довідками, тобто з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні.

Відповідачем ГУ ПФУ в Тернопільській області не розглядалась заява і не приймалось рішення щодо відмови у здійсненні позивачу відповідного перерахунку пенсії.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що наявна у справі відповідь ГУ ПФУ в Тернопільській області № 2054/03 від 29.05.2017 р., з приводу питання щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1, була адресована адвокату ОСОБА_2, на його адвокатський запит № 301 від 22.05.2017 року.

Судом апеляційної інстанції отримано копію звернення №301 від 22.05.2017 року адвоката ОСОБА_2, із змісту якого видно, що таке звернення являється адвокатським запитом, зумовлене наданням правової допомоги ОСОБА_1 і оформлено відповідно до п.1 ч.1 ст.20 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Таким чином, являються безпідставними доводи позивача про те, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо відмови позивачу в перерахунку розміру його пенсії, і що відповідача слід зобов'язати в судовому порядку здійснити перерахунок і виплату позивачу пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні, в розмірах зазначених у довідках Адміністрації державної спеціальної служби транспорту Міністерства Інфраструктури України №38/61/189/2 від 08.05.2017 р. та Державної спеціальної служби транспорту №267 від 26.05.2017 року.

Відносно позовної вимоги про визнання за позивачем права на призначення та отримання пенсії за вислугу років відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» в розмірі, який обчислений з грошового забезпечення до якого включені: грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та одноразова грошова допомога при звільненні, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч.1 ст.6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що при розгляді адміністративної справи обовязковою повинна бути наявність публічно-правового спору між конкретним позивачем та конкретним відповідачем, з метою судового захисту прав, свобод чи інтересів такого позивача від порушень з боку такого відповідача як субєкта владних повноважень при здійсненні ним владних управлінських функцій.

Метою звернення до адміністративного суду із позовом є необхідність захисту порушеного права, свобод чи інтересів особи у сфері публічно-правових відносин. Обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів позивача повинні бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права, свободи чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

Таким чином, розглядувана вимога позивача щодо визнання за позивачем права на призначення та отримання пенсії носить перспективний характер, являється безпідставною, а тому не підлягає до задоволення.

Наведених вище фактичних обставин справи та норм чинного законодавства суд першої інстанції не врахував і дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

З врахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність скасування постанови суду першої інстанції від 20.07.2017 р. і прийняття нової постанови суду про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області задоволити.

Постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 20 липня 2017 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання права, визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

На постанову може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання постановою законної сили, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Р.Й. Коваль

ОСОБА_3

Повний текст постанови виготовлено 02.10.2017 року