Справа № 162/719/17
Суддя: Гамула Б. С.
Дата ухвалення: 2017-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 162/719/17
Провадження №2-а/157/2691/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2017 року місто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Гамули Б.С.,

з участю: секретаря Карпік Т.В.,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Камінь-Каширського обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії,

встановив:

28 липня 2017 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Камінь-Каширського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Волинській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що йому, як судді у відставці, з 06 жовтня 2016 року було призначено, нараховано та виплачується щомісячне довічне грошове утримання. З січня 2017 року з нарахованих йому грошових коштів дійшов висновку, що розмір довічного грошового утримання не узгоджується з документами, які підтверджують його стаж роботи на посаді судді, а виплати складають суму, яка значно зменшена в порівнянні з попередніми місяцями.

Звернувшись 20 лютого 2017 року до управління Пенсійного фонду України у Любешівському районі із заявою в якій просив привести розмір щомісячного грошового утримання до попереднього розміру шляхом проведення відповідних донарахувань, а також дати обґрунтовану відповідь, з яких підстав в січні 2017 року зменшено розмір щомісячного грошового утримання, листом від 28 лютого 2017 року вищевказане управління, яке в даний час реорганізоване шляхом обєднання в Камінь-Каширське обєднане управління Пенсійного фонду України Волинської області, повідомило його про те, що як з інваліда війни 2-ї групи з виплати щомісячного довічного грошового утримання в січні 2017 року за період починаючи з 01 листопада 2016 року було проведено утримання податку на доходи фізичних осіб, а також військового збору.

На обґрунтування цього відповідач зазначив, що суми щомісячного довічного грошового утримання призначені учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», отримуваних з Пенсійного фонду України, підлягають оподаткуванню на загальних підставах.

Вважає стягнення такого податку протиправним враховуючи наступне.

Щомісячне грошове утримання судді, який, маючи право на відставку, продовжує працювати на посаді судді, встановлюється у звязку з виконанням ним своїх обовязків щодо здійснення незалежного, неупередженого та справедливого правосуддя, а щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці є належним утриманням цього судді після припинення виконання ним своїх професійних обовязків та особливою формою його соціального забезпечення.

Вказане положення відповідає правовій позиції Конституційного Суду України, за якою щомісячне довічне грошове утримання є гарантованою державою щомісячною звільненою від сплати податків грошовою виплатою, що слугує забезпеченню належного утримання судці, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді (абзац пятий пункту 7 мотивувальної частини Рішення від 11 жовтня 2005 року N 8-рп/2005; абзац третій підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 18 червня 2007 року N 4-рп/2007).

Податковим кодексом України передбачено такий обєкт оподаткування, як загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід, у тому числі заробітна плата, та встановлено винятки з оподатковуваних доходів фізичних осіб. Одним з доходів, що не включаються до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу і не підлягають оподаткуванню, є щомісячне довічне грошове утримання (підпункт «е» підпункту 165.1.1 пункту 165.1 статті 165 Кодексу). Відтак, щомісячне грошове утримання є звільненою від оподаткування виплатою.

На підставі викладеного, Конституційний Суд України дійшов висновку, що поняття «щомісячне довічне грошове утримання», що міститься у підпункті «е» підпункту 165.1.1 пункту 165.1 статті 165 Податкового кодексу України, в системному зв'язку з положеннями Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року N 2453-VI з наступними змінами означає неоподатковану грошову виплату як судді, який, маючи право на відставку, продовжує працювати на посаді судді та одержує її з Державного бюджету України у вигляді щомісячного грошового утримання, що є складовою правового статусу судді і однією з гарантій його незалежності, так і судді у відставці, який одержує таку виплату з Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Також зазначив, що оподаткування не застосовується до пенсій, призначених учасникам бойових дій у період Другої світової війни, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». На момент призначення йому довічного грошового утримання він мав статус інваліда війни 3-ої групи, а з 09 листопада 2016 року йому встановлена 2-га група інваліда війни і він має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни.

Таким чином вважає дії відповідача щодо оподаткування в період з 01 листопада 2016 року призначеного йому щомісячного довічного грошового утримання є протиправними, виходячи з того, що він є інвалідом війни 2-ї групи.

Виходячи з наведеного, просив визнати дії Камінь-Каширського обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо стягнення з щомісячного грошового утримання судці у відставці ОСОБА_2 податку з доходів фізичних осіб та військового збору починаючи з 01 листопада 2016 року - протиправними.

Зобовязати Камінь-Каширське обєднане управління Пенсійного фонду України Волинської області нарахувати та виплатити йому стягнутий із щомісячного довічного грошового утримання податок з доходів фізичних осіб та військовий збір за період з 01 листопада 2016 року по день набрання постановою суду законної сили та зобов'язати відповідача в подальшому не проводити стягнення податку з доходів фізичних осіб та військового збору з довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2, як інваліда війни другої групи.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Пояснила, що діяли згідно закону, довічне грошове утримання не є пенсією.

Заслухавши пояснення представника відповідача, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов безпідставним і таким, що до задоволення не підлягає.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є суддею у відставці, що підтверджується матеріалами справи. Наказом Любешівського районного суду Волинської області від 03 жовтня 2016 року № 6/02-04 ОСОБА_2 відрахований зі штату вказаного суду 03 жовтня 2016 року у зв'язку із поданням заяви про відставку (а.с. 4).

Окрім того, із матеріалів справи вбачається, що позивач також є інвалідом війни, про що свідчить наявна копія посвідчення серії Є № 061892 від 25 листопада 2015 року (а.с. 11).

У відповідності до розпорядження від 25 травня 2017 року № 135686 управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі позивачу призначено довічне грошове утримання з 06 жовтня 2016 року.

Вищевказане управління Пенсійного фонду реорганізоване шляхом обєднання в Камінь-Каширське обєднане управління Пенсійного фонду України Волинської області.

20 лютого 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Камінь-Каширського обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області із зверненням щодо раніше призначеного йому щомісячного довічного грошового утримання.

Листом від 28 лютого 2017 року № 104/Т-01 (а.с. 8) відповідач повідомив позивача про те, що суми щомісячного довічного грошового утримання призначені учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту», отримуваних з Пенсійного фонду у розмірі, що перевищують загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід платника податку, підлягають оподаткуванню на загальних підставах.

Згідно пп. 164.2.19 ПК України у загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід платника податку включаються зокрема суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, що отримуються платником податків з Пенсійного фонду або бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує 10 розмірів мінімальної зарплати з розрахунку на місяць, встановленою на 01 січня звітного податкового року, - в частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню або не оподатковуються в країні їх виплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Положеннями п. 23 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлено, що інвалідам війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надаються такі пільги зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства.

Згідно ст. 8 ПК України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов'язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом. До загальнодержавних податків належить податок на доходи фізичних осіб (ст. 9 ПК України).

Положеннями статей 162-164 ПК України встановлено, що платником податку на доходи фізичних осіб є, в тому числі, фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи. Об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід. Базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 167.4 ст. 167 ПК України ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо перевищення суми пенсії (включаючи суму її індексації, нараховану відповідно до закону), щомісячного довічного грошового утримання, визначеної у підпункті 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 цього розділу, які отримуються платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом.

Крім того, пунктом 16-1 Підрозділу 10 «Інші перехідні положення» ПК України закріплено, що тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

За приписами підпункту 164.2.19 пункту 164.2 ст. 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

Положення цього підпункту не застосовується до пенсій, призначених учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Дана правова норма чітко передбачає, що положення цього підпункту не застосовується лише до пенсій, призначених учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Довічне грошове утримання не є тотожним пенсійним виплатам.

Аналіз підпункту 164.2.19 ПК України свідчить про свідоме відокремлення законодавцем пенсій від довічного грошового утримання щодо пільг, передбачених абзацом другим названої норми права.

Посилання позивача на визначення довічного грошового утримання, як звільненої від сплати податків грошової виплати, не може бути підставою для задоволення позову, оскільки положення п.п. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 неконституційним не визнавалися, а висновки Конституційного суду України щодо правової природи довічного грошового, про які зазначає позивач, ґрунтувалися на аналізі законодавства щодо призначення та виплати довічного грошового утримання судді, яке існувало станом на жовтень 2005 року та яке на час виникнення спірних відносин зазнало істотних змін.

З огляду на викладене, суд вважає, що Камінь-Каширське ОУПФ України Волинської області діяло в рамках закону відмовляючи позивачу в перерахунку довічного грошового утримання судді без урахування утриманого податку. З цих підстав у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 19, 67 Конституції України, статтями 11, 71, 86, 94, 159-163 КАС України, статями 8, 162-164, 167 Податкового кодексу України статтями 10, 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», суд

постановив:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Камінь-Каширського обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Камінь-Каширський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови з подачею копії скарги до апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_3