Справа № 308/9467/17
Суддя: Бенца К. К.
Дата ухвалення: 2017-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.09.2017 року місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бенца К.К. розглянувши матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ужгородського обєднаного управління ПФУ Закарпатської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,-

встановив:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Ужгородського обєднаного управління ПФУ Закарпатської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії.

До початку розгляду справи, суддя Бенца К.К. заявила самовідвід, оскільки подальша участь у розгляді цієї справи може викликати сумнів у сторін по справі в обєктивності та неупередженості судді при вирішенні даної справи з огляду на те, що суддя Бенца К.К. була колегою позивача по справі ОСОБА_1 з яким працювала в суді першої інстанції починаючи з середини 1998 року.

Суд вивчивши матеріали справи, матеріали заяви про самовідвід судді, приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 30 КАС України за наявності підстав , зазначених у статтях 27 29 цього Кодексу, суддя , секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобовязані заявити самовідвід . За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами , які беруть участь у справі.

Підстави для відводу ( самовідвіду) судді визначено ст. 27 КАС України.

Зокрема, згідно з п.4 ч.1 ст.27 КАС суддя не може брати участь у розгляді адміністративної справи і відводиться за наявності інших обставин які викликають сумнів у неупередженості судді.

Відповідно до ч.3 ст. 30 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку судового розгляду адміністративної справи по суті у письмовій формі з обгрунтуванням підстав для відводу .

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.9 Конституції України, ст.27 КАС України суддя не може брати участь у розгляді справи, оскільки є обставини, які викликають сумнів в його безсторонності, а отже і у неупередженості судді .

Так, відповідно до ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 9 Конституції України кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатись субєктивними та обєктивними критеріями. Відповідно до субєктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до обєктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про небезсторонність суду.

Згідно п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету ОСОБА_2 Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень відносно сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме: вільними від будь-яких звязків, прихильності чи упередження, що впливає - або може сприйматися як таке, що впливає - на здатність судді приймати незалежні рішення. В цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: ніхто не може бути суддею у власній справі. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони в будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін по конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Згідно ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов'язком судді.

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко і Мартенко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий -у з'ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Враховуючи викладене, в силу статті 27 ч.1 п.4 КАС України з врахуванням позиції Європейського Суду з прав людини, для забезпечення умов, за яких у сторін не виникло б будь-яких сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом , заявлений самовідвід судді підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 27, 30, 31 КАС України, суд ,-

ухвалив:

Задовольнити заяву головуючого судді Бенца К.К. про самовідвід у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ужгородського обєднаного управління ПФУ Закарпатської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії.

Передати матеріали справи № 308/ 9467/17 канцелярії Ужгородського міськрайонного суду для виконання вимог, передбачених ст. 15-1 КАС України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_3