Справа № 804/15738/15
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2017-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

19 вересня 2017 рокусправа № 804/15738/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Богданенка І.Ю. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2016 р. по справі за позовом Державної служби геології та надр України до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа: публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг" про скасування постанов ,-

в с т а н о в и в:

У листопаді 2015 року Державна служба геологія та надр України звернулася до суду з позовом в якому просила скасувати постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Артемчука Т.В. про накладення штрафів від 05.10.2015р. у розмірі 680, 00 грн. та від 28.10.2015р. у розмірі 1360, 00 грн. у виконавчому провадженні №46410197.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2016 р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, Державна служба геологія та надр України звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне дослідження всіх обставин справи, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 10.06.2015р. на підставі ухвали суду по справі №2а-14863/08/0470 від 27.02.2015р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Артемчуком Т.В., керуючись приписами ч.5 ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження ВП №46410197 з виконання виконавчого листав №2-а-14863/08/0470, виданого Дніпропетровським окружним адміністративним судом від 21.10.2014р., а саме - здійснено заміну боржника у даному виконавчому провадженні із Міністерства охорони навколишнього природного середовища України () на Державну службу геології та надр України ().

Дана постанова отримана позивачем - 13.08.2015р. згідно вхідного штемпеля на копії супровідного листа Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України до даної постанови за вих. №20-419/14 від 11.06.2015р.

13.10.2015р. на адресу Державної служби геології та надр України разом із супровідним листом за вих. №20-419/14 від 06.10.2015р. надійшла постанова державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Артемчука Т.В. від 05.10.2015р., винесена у виконавчому провадженні №46410197, якою постановлено внаслідок невиконання боржником без поважних причин рішення суду щодо вчинення певних дій накласти на позивача штраф у розмірі 680, 00 грн.

06.11.2015р. на адресу Державної служби геології та надр України разом із супровідним листом за вих. №20.1-419/14 від 29.10.2015р. надійшла постанова державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Артемчука Т.В. від 28.10.2015р., винесена у виконавчому провадженні №46410197, якою постановлено внаслідок невиконання боржником без поважних причин рішення суду щодо вчинення певних дій накласти на позивача штраф у розмірі 1360, 00 грн.

Правомірність винесення зазначених постанов є предметом спору в даній справі.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані постанови є правомірними та прийняті в рамках чинного законодавства.

Розглянувши матеріали справи суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції під час прийняття оскаржуваного рішення було допущено порушення норм процесуального права, що призвело до прийняття помилкового рішення у справі.

Так, з матеріалів справи вбачається та зазначено позивачем в позовній заяві, що оскаржувана постанова від 05.10.2015р. отримана позивачем 13.10.2015, а позов подано до суду 13.11.2015 року.

За змістом статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частин 1, 2 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

В порушення вказаної норми питання дотримання позивачем строку звернення до суду судом першої інстанції не було вирішено.

Матеріали справи свідчать, що відповідачем заявлялось клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 січня 2016 року було зобов'язано позивача надати докази поважності причин пропуску строку звернення до суду щодо оскарження постанови від 05.10.2015 року. Згідно матеріалів справи Державною службою геології та надр України, вказаних пояснень надано не було, при цьому судом першої інстанції дане питання залишилось без вирішення.

Згідно п.9 ч.1 ст.155 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Відповідно до ч.1 ст. 203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Таким чином, з огляду на звернення позивача до суду 13 листопада 2015 року щодо оскарження постанови від 05.10.2015 року, копію якої отримано 13 жовтня 2015 року без наведення поважних причин пропуску десятиденного строку звернення до суду, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо залишення без розгляду позовної заяви в цій частині, та відповідно скасувати постанову суду першої інстанції в цій частині.

Щодо позовної вимоги про скасування від 28.10.2015р. суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності оскаржуваної постанови державного виконавця, з огляду на наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно з частиною першою статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно i в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до статті 25 цього Закону державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до частин 1,3 статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною 2 статті 25 зазначеного Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому, на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

Відповідно до частини 1 статті 89 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Згідно з частиною 1 статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до Закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Судом правильно встановлено, що державний виконавець в рамках виконавчого провадження повинен вжити всіх необхідних дій для виконання судового рішення, та зобов'язаний діяти лише у порядок та спосіб передбачений законом, тобто в межах своїх повноважень.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскільки Державною службою геології та надр України у встановлений державним виконавцем строк добровільно не виконало рішення суду, то державний виконавець був зобов'язаний вжити заходи, необхідні для його виконання, тобто у даному випадку накласти штраф відповідно до статті 89 Закону України "Про виконавче провадження".

При цьому, судом першої інстанції обґрунтовано не прийнято доводи позивача щодо звернення останнього до Вищого адміністративного суду України із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Вищого адміністративного суду України від 14.05.2014 року, якою залишено в силі постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.12.2009 року за якою видано виконавчий лист, який перебуває на примусовому виконанні, оскільки під час провадження за нововиявленими обставинами, виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.12.2009 року не зупинялося, а відповідно до ухвали Вищого адміністративного суду від 18.11.2015 року заяву залишено без розгляду.

Також, безпідставними є посилання заявника апеляційної скарги на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.10.2012 р. та Київського апеляційного адміністративного суду від 17.04.2013 р., які винесені у справі № 2а-7224/14/2670, які не стосуються виконавчого провадження, в якому винесено оскаржувану постанову, про що також вірно зазначено судом першої інстанції.

Щодо звернень позивача з клопотання про відкладення, зупинення та відстрочення виконання судового рішення, то останні свідчать, що підставами для вчинення державним виконавцем зазначених дій, позивачем було викладено зазначені вище обставини, щодо подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та наявність інших рішень, які відповідно до положень Закону України "Про виконавче провадження" не є підставою для вчинення таких дій.

Щодо заяв про звернення за роз'ясненням судового рішення та встановленням способу і порядку виконання судового рішення, таке право надано і позивачу, скориставшись яким останнім було подано відповідні заяви, за результатами розгляду яких ухвалами Вищого адміністративного суду України від 09.07.2015 р. у справі № К/9991/19412/11, К/9991 /19418/11 у задоволенні даних заяв було відмовлено у зв'язку з недотриманням вимог процесуального законодавства при їх оформленні та роз'яснено порядок таких звернень.

Також, щодо доводів Державної служби геології та надр України, що у виконавчому провадженні №4610197, стягувачем є відкрите акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг", судом першої інстанції вірно зазначено, що відповідно до матеріалів справи та інформації, що міститься у Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень стягувачем визначено саме публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг".

Інших доводів, позивачем в апеляційні скарзі не наведено, а викладеним обставинам судом першої інстанції надано належну правову оцінку.

Тому постанова державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Артемчука Т.В. про накладення штрафів від 28.10.2015р. у розмірі 1360, 00 грн. у виконавчому провадженні №46410197 є правомірною та не підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення та скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо скасування постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 05.10.2015 року та позовні вимоги в цій частині залишити без розгляду, в решті постанову суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 203, 205, 206 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2016 р. скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо скасування постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 05.10.2015 року та позовні вимоги в цій частині залишити без розгляду.

В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: Ю.М. Дадим