Справа № 822/1305/17
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2017-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/1305/17

Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук О.К.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

27 вересня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Гонтарука В. М. Білої Л.М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Черняк А.В.,

представника відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ПОДІЛГАЗ" до Головного управління Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області про скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

В травні 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «Поділгаз» звернулося до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області, в якому просило: податкове повідомлення-рішення від 13.01.2017р. № ГУ ДФС у Хмельницькій області про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 10 000,0 грн. (десять тисяч гривень) скасувати; податкове повідомлення-рішення від 13.01.2017р. № ГУ ДФС у Хмельницькій області про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 73 213,72 грн. (сімдесят три тисячі двісті тринадцять гривень 72 копійки) скасувати; провадження у справі закрити.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 червня 2017 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області від 13.01.2017 року № в частині застосування штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у розмірі 8160,00 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати в частині задоволення позовних вимог, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного зясування обставин справи і, як наслідок - невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволення позовних вимог.

Позивач, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явився.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін, виходячи з наступного.

Як слідує з матеріалів справи, на підставі наказу на проведення фактичної перевірки №847 від 28.12.2016 року та направлень на проведення перевірки № 1195, 1196, 1197 від 28.12.2016 року контролюючий орган провів фактичну перевірку АГНКС - магазину, що належить ТОВ "ПОДІЛГАЗ" (м. Кам'янець-Подільський, пров. Грушевського, 1А) з питань дотримання вимог Податкового кодексу України, Законів України від 06.07.1995 №265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", від 19.12.1995 року № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", постанови Правління НБУ від 15.12.2004 року № 637 "Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні", Кодексу Законів про працю України від 10.12.1971 року № 322-VII, Закону України "Про оплату праці" від 24.03.1995 року № 108/95-ВР із наступними змінами та доповненнями, за результатом якої оформив акт № 0208/22/01/14/40253643 від 29.12.2016 року.

Актом перевірки №0208/22-01-14/40253643 від 29.12.2016 року встановлено порушення постанови Кабінету Міністрів України від 09.11.2016 року № 828 "Про розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв" та пунктів 7, 10, 12, 13 статті 3 Розділу ІІ Закону України від 06.07.1995 року № 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

На підставі акту відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 13.01.2017 року №, яким застосовано до ТОВ "ПОДІЛГАЗ" штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у розмірі 10000,00 грн. та податкове повідомлення-рішення від 13.01.2017 року №, яким застосовано штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у розмірі 73213,72 грн.

Товариство, вважаючи дані повідомлення-рішення незаконними та такими, що порушує його права, звернулося з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

В силу вимог пунктів 7, 9, 10 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 року № 265/95-ВР, суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані, зокрема, подавати до органів доходів і зборів звітність, пов'язану із застосуванням реєстратора розрахункових операцій та розрахункових книжок, не пізніше 15 числа наступного за звітним місяця у разі, якщо цим пунктом не передбачено подання інформації по дротових або бездротових каналах зв'язку; щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки у разі здійснення розрахункових операцій; друкувати або створювати в електронній формі на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) контрольні стрічки і забезпечувати їх зберігання протягом трьох років.

Статтею 2 Закону № 265/95-ВР визначено, що контрольна стрічка - копії розрахункових документів послідовно сформованих реєстратором розрахункових операцій, що надруковані або створені в електронній формі таким реєстратором, а також копії фіскальних звітних чеків у разі створення контрольної стрічки в електронній формі.

Фіскальний звітний чек - це документ встановленої форми, надрукований реєстратором розрахункових операцій, що містить дані денного звіту, під час друкування якого інформація про обсяг виконаних розрахункових операцій заноситься до фіскальної пам'яті.

Пунктом 5 статті 17 Закону № 265/95-ВР передбачено, що за порушення вимог цього Закону до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі якщо контрольну стрічку не надруковано або не створено в електронній формі на реєстраторах розрахункових операцій, або виявлено спотворення даних про проведені розрахункові операції, інформація про які міститься на контрольній стрічці, створеній в електронній формі.

За приписами пункту 9 статті 17 Закону № 265/95-ВР за порушення вимог цього Закону до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - в разі неподання до органів державної податкової служби звітності, пов'язаної із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та копій розрахункових документів і фіскальних звітних чеків з реєстраторів розрахункових операцій по дротових або бездротових каналах зв'язку, в разі обов'язковості її подання.

Із акту перевірки слідує, що в період з 09.11.2016 року по 27.12.2016 року позивач не створив в електронній формі та не забезпечив передачу по дротових та бездротових каналах зв'язку у загальній кількості 49 контрольних стрічок, про що останній не заперечує.

Таким чином, у разі невиконання протягом певного періоду обов'язку щодня створювати та друкувати контрольну стрічку, суб'єкт підприємницької діяльності вчиняє продовжуване порушення, а отже, з урахуванням статті 61 Конституції України та встановленого факту невиконання цього обов'язку, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції в тій частині, що за нездійснення щоденного створення в електронній формі або друку контрольної стрічки, або спотворення даних про проведені розрахункові операції, інформація про які міститься на контрольній стрічці, контролюючий орган може застосувати лише одну фінансову санкцію у розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян незалежно від кількості виявлених під час перевірки суб'єкта підприємницької діяльності, який здійснює розрахункові операції за товари (послуги), випадків невиконання такого щоденного обов'язку.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що відповідач правомірно нарахував ТОВ "ПОДІЛГАЗ" штрафні санкції у розмірі 170,00 грн. за порушення пункту 9 статті 17 Закону № 265/95-ВР.

Однак, виходячи із гарантії, передбаченої статтею 61 Конституції України, де зазначено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, за дії (бездіяльність), які у своїй сукупності складають єдине продовжуване чи триваюче правопорушення, можливо притягнути до відповідальності лише один раз, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що дії відповідача щодо застосування до позивача штрафних санкцій в розмірі 10-ти неоподаткованих мінімумів доходів громадян за кожен випадок незабезпечення передачі контрольних стрічок (49*(10*17) = 8330,00 грн.) є неправомірними, що свідчить про безпідставність доводів апелянта.

Таким чином, провівши системний аналіз норм чинного законодавства та дослідивши обставини справи в повному обсязі, колегія суддів погоджується з висновку суду першої інстанції про підставність позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 13.01.2017 року № НОМЕР_1 в частині застосування штрафних санкцій до позивача у сумі 8160,00 грн.

Згідно ч 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що відповідачем не надано суду достатньо належних доказів, які б свідчили про неправомірність заявлених позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 71, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 червня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 03 жовтня 2017 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4