Справа № 335/9626/17
Суддя: Воробйов А. В.
Дата ухвалення: 2017-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/9626/17 2-а/335/437/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Воробйов А.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що рішенням Верховної Ради України від 10.01.2002 року він був звільнений з посади судді заступника голови господарського суду Запорізької області, у звязку з виходом у відставку. Позивачу було призначено щомісячне грошове утримання судді.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06.09.2013 року пенсійний фонд здійснив перерахунок його грошового утримання та з 01.08.2013 року позивач отримував щомісячно 15 484 грн. 50 коп., що становило 90% від заробітної плати працюючого на той час судді.

На виконання постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02.02.2017 року відповідач був зобовязаний зробити відповідний перерахунок та виплачувати позивачу з грудня 2016 року по 22 320 грн. грошового утримання (90% від 24800 грн.), у звязку з чим утворилася різниця у розмірі щомісячного грошового утримання судді в сумі 6 835 грн. за кожний місяць. Фактично позивач у квітні 2017 року отримав 35 325 грн. 54 коп., з яких: 22 320 грн. довідного отримання судді та 13 005 грн. різниці. У травні 2017 року відповідачем на користь позивача було перераховано 25 836 грн., з яких 22 320 грн. довічного утримання та 3 516 грн. різниці. Таким чином, загальна сума різниці за чотири місяці складає 27 342 грн., а фактично позивач отримав 16 516 грн., тобто менше на 10 826 грн. Крім того, у червні 2017 року відповідач перерахував позивачу 20 452 грн. 72 коп., а у липні 2017 року також менше на 1 714 грн.

Листом від 22.06.2017 року Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя повідомило позивача, що довічне грошове утримання виплачується йому у розмірі за вирахуванням сплати відповідних податків.

Посилаючись на те, що нарахування податку та військового збору на суму довічного грошового утримання судді є неправомірним, оскільки діючим на час його виходу у відставку законодавством було передбачено, що щомісячне довічне грошове утримання судді звільнено від сплати будь-яких податків, ОСОБА_1 проси суд визнати дії Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо нарахування будь-яких податків на належні йому кошти щомісячного грошового утримання протиправними та зобовязати відповідача здійснювати відповідні перерахування без обмеження граничного розміру такого утримання, а також стягнути на його користь судовий збір в сумі 640 грн.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 серпня 2017 року відкрито скорочене провадження у даній справі.

28 серпня 2017 року до суду надійшли письмові заперечення відповідача проти позову, в яких управління пенсійного фонду зазначило, що починаючи з 01.07.2016 року при нарахуванні щомісячного грошового утримання, відповідач керувався нормами підпункту 164.2.19 Податкового кодексу України в новій редакції, відповідно до якого базою оподаткування податком на доходи фізичних осіб є суми пенсій) включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на 01 січня звітного податкового періоду, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати. З огляду на викладені обставини дії пенсійного фонду при нарахуванні щомісячного грошового утримання з 01.07.2016 року відповідають законодавству, яке було чинне на час проведення відповідних виплат. Посилаючись на вказані обставини відповідач просить відмовити ОСОБА_2 у задоволенні його адміністративного позову.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод, та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія). Відсутність хоча б однієї з наведених вище ознак є підставою для задоволення адміністративного позову.

Судом встановлено, що згідно рішення Верховної Ради України від 10.01.2002 року ОСОБА_2 був звільнений з посади судді - заступника голови господарського суду Запорізької області у зв'язку з виходом у відставку та перебуває на обліку в Центральному обєднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя з 06.02.2007 року і отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90% заробітної плати працюючого судді на відповідній посаді, яке було йому призначено відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02.02.2017 року зобовязано Управління Пенсійного фонду України у Вознесенівському районі м. Запоріжжя здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання, як судді у відставці, в розмірі 90 % грошового утримання працюючого на відповідній посаді судді з 01.12.2016 року з урахуванням 50 % за вислугу років на підставі довідки Господарського суду Запорізької області від 01.12.2016 року № 09-19/1236.

Листом від 22.06.2017 року № 177/С-9 Управління повідомило позивача, що у червні 2017 року йому було виплачено довічне грошове утримання у зменшеному розмірі, у звязку із утриманням з нього податку з доходів фізичних осіб та військового збору, що становить 1784,96 грн. та 148,75 грн. відповідно.

Відповідно до частини 1 ст. 67 Конституції України кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно ст. 8 Податкового кодексу України (далі ПК України) в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов'язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом. До загальнодержавних податків належить податок на доходи фізичних осіб (ст. 9 ПК України).

Положеннями ст.ст. 162-164 ПК України встановлено, що платником податку на доходи фізичних осіб є, в тому числі, фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи. Об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід. Базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 167.4 ст. 167 ПК України, ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо перевищення суми пенсії (включаючи суму її індексації, нараховану відповідно до закону), щомісячного довічного грошового утримання, визначеної у підпункті 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 цього розділу, які отримуються платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом.

Крім того, пунктом 16-1 Підрозділу 10 «Інші перехідні положення» ПК України закріплено, що тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

За приписами підпункту 164.2.19 пункту 164.2 ст. 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

Положення цього підпункту не застосовується до пенсій, призначених учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Зі змісту позову встановлено, що позивач фактично не погоджується із діями відповідача щодо утримання з його довічного утримання суми ПДФО та суми військового збору.

Разом із тим, такі доводи позивача не узгоджуються з приписами абзацу другого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 ст. 164 ПК України. Єдине виключення щодо оподаткування пенсій і довічного утримання становить те, що положення цього підпункту не застосовується лише до пенсій, призначених учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Посилання позивача на визначення довічного грошового утримання, як звільненої від сплати податків грошової виплати, не може бути підставою для задоволення позову, оскільки положення підпункту 164.2.19 пункту 164.2 ст. 164 неконституційним не визнавалися, а висновки Конституційного суду України щодо правової природи довічного грошового утримання, про які зазначає позивач, ґрунтувалися на аналізі законодавства щодо призначення та виплати довічного грошового утримання судді, яке існувало станом на жовтень 2005 року та яке на час виникнення спірних відносин зазнало істотних змін.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 слід відмовити, оскільки дії відповідача при нарахуванні позивачу довічного утримання, з утриманням з нього податку у розмірі 18% та військового збору у розмірі 1,5 % є такими, що відповідають чинному на час вчиненні цих дій законодавству.

Керуючись ст. ст. 158-163, 183-2 КАС України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у звязку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обовязки.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Десятиденний строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Суддя: А.В.Воробйов