Справа № 820/478/17
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2017-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 р.Справа № 820/478/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Спаскіна О.А.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Жигилія С.П.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 ТА КО" на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 27.04.2017р. по справі № 820/478/17

за позовом Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 ТА КО"

до Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 27.04.2017 року в задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 АВЕК та КО" до Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовлено.

Позивач, не погодившись з даною постановою суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що приймаючи зазначену постанову суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно зясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права. Вважає, що прийняте Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Харкові МГУ ДФС податкове повідомлення-рішення від 29.08.2016 № НОМЕР_1, яким застосовано до підприємства штраф у сумі 779374,89 грн, є протиправним, оскільки складено без дотримання вимог Податкового кодексу України та Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 №1204, оскільки в отриманому позивачем рішенні підставою для застосування штрафу одночасно визначено і ст. 122, і ст. 126 Податкового кодексу України, штраф застосовано і за затримку на 698 календарних днів сплати, і за несплату (неперерахування) фізичною особою грошового зобов'язання, і за несплату авансових внесків єдиного податку; штраф застосовано одночасно і у розмірі 10%, і у розмірі 20%, і у розмірі 50%. Та крім того, у призначенні платежу зазначений ідентифікаційний код юридичної особи, що не належить ПАТ "ОСОБА_1 АВЕК та КО".

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.1 ст.41 КАС України. не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів апеляційної скарги відповідно до вимог ст.195 КАС України та керуючись ч.1 ст.41 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що на підставі п.п.20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України посадовими особами контролюючого органу проведено камеральну перевірку Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 АВЕК та КО" щодо своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов'язання з орендної плати за земельні ділянки визначені у податкових деклараціях за поточний рік.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 17.08.2016 року №486/28-09-48-13/22649344 "Про результати перевірки дотримання вимог п. 50.1 ст. 50, п. 57.1 ст. 57, Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI Публічне акціонерне товариства "ОСОБА_1 АВЕК та КО" (код ЄДРПОУ - 22649344), щодо своєчасності сплати узгоджених сум податкового зобов'язання з орендної плати за землю на 2013 рік (грудень 2013) з урахуванням уточнюючих податкових зобов'язань".

Відповідно до висновків акту від 17.08.2016 року №486/28-09-48-13/22649344 перевіркою встановлено порушення п.50.1 ст.50, п. 57.1 ст. 57, п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI із змінами та доповненнями, ПАТ "ОСОБА_1 АВЕК та КО" несвоєчасно сплачено податкові зобов'язання по орендній платі за землю за грудень 2013 року (код платежу 18010600) в сумі 9328352,8 грн.

У зв'язку із встановленими порушеннями під час проведеної перевірки, контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення № від 29.08.2016 року, яким на підставі ст. 126 Податкового кодексу України за затримку шістсот дев'яносто восьми календарних днів застосовано штраф у розмірі 10 % у сумі 7793748,90 грн за платежем орендної плати земельного податку з юридичних осіб за грудень 2013 року.

Позивач, не погодившись з таким податковим повідомленням-рішенням відповідача, оскаржив його до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості, а також того, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним та не підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного

З 1 січня 2011 року набрав чинності ПК України, який відповідно до п. 1.1 ст. 1 регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, і, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

За змістом пп. 10.1.1 п. 10.1 ст. 10 ПК України плата за землю належить до місцевих податків і зборів (податок на майно), яка в силу вимог пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 цього ж Кодексу є обов'язковим платежем у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до п. 269.1 ст. 269 ПК України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. Останні, згідно пп. 14.1.73 п. 14.1 ст. 14 цього Кодексу, це особи, яким, зокрема на умовах оренди надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності.

Отже, ПК України визначено обов'язок орендаря сплачувати земельний податок у формі орендної плати.

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - це обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (пп. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Положеннями п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом. Податковий обов'язок, згідно з п. 36.3 ст. 36 ПК України, є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Пунктом 286.2 статті 286 ПК України визначено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій.

Положеннями п. 287.3 статті 287 ПК України встановлено, що податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з поданої декларації плати за землю на 2013 рік № НОМЕР_2 від 18.02.2013 з урахуванням уточнюючих податкових декларацій плати за землю за 2013 рік № від 01.03.2013р., № від 16.04.2013р., № від 23.07.2013 р., № від 30.12.2013р., № від 30.12.2013р., № від 29.01.2014 р., № від 29.01.2014 р., № від 30.01.2014 р., наданих підприємством позивача до контролюючого органу, загальна сума нарахованих узгоджених податкових зобов'язань по орендній платі за землю за грудень 2013 року склала 9862523,36 грн.

У відповідності до приписів Податкового кодексу України граничний термін сплати податкового зобов'язання по орендній платі за землю за грудень 2013 р. це 30.01.2014 р.

Отже, ПАТ ОСОБА_2 та КО порушено терміни сплати узгоджених сум податкового грошового зобов'язання по орендній платі за землю за грудень 2013 року протягом строків, визначених п.287.3 ст. 287 Податкового кодексу України.

При цьому позивач не заперечує висновків проведеної перевірки стосовно порушень термінів сплати узгоджених сум податкового грошового зобов'язання по орендній платі за землю за грудень 2013 року.

Разом з тим, позивач вказує на неправомірність винесеного податковим органом податкового повідомлення-рішення через його невідповідність приписам Податкового кодексу України та Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 №1204.

Вказані твердження позивача колегія суддів оцінює критично з наступних підстав.

Згідно з підпунктом 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов'язок платника податків сплатити суму грошового зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Згідно пп. 267.6.2. п. 267.6 ст. 267 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

У відповідності до статті 58 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов'язання та/або зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов'язань платника податків; суму грошового зобов'язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного (збільшеного) бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення результатів господарської діяльності або від'ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов'язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про наслідки несплати грошового зобов'язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення. До податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов'язання та штрафних (фінансових) санкцій.

Пунктом 58.2 статті 58 цього ж Кодексу визначено, що податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Як передбачено пунктом 1 розділу ІІ (Порядок складання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень) Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 № 1204 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.01.2016 за № 124/28254), контролюючий орган визначає суму нарахування (зменшення) грошових, податкових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми податкових зобов'язань та/або податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, що передбачені Кодексом або іншим законодавством, і складає податкове повідомлення-рішення у випадках, якщо: 1) платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об'єктів оподаткування, наявність показників, які підлягають декларуванню відповідно до вимог Кодексу, та наявність діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством; 2) дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, податкового кредиту, суми бюджетного відшкодування та/або завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, що заявлені у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках; 3) згідно із законодавством з питань державної митної справи, податковим та іншим законодавством відповідальним за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган; 4) дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб, таким податковим агентом; 5) результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов'язань, визначених платником податків у митних деклараціях; 6) в інших випадках, коли надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення передбачено законом.

Згідно із пунктом 2 розділу ІІ вказаного Порядку у випадках, зазначених у пункті 1 цього розділу, відповідний структурний підрозділ контролюючого органу складає податкове повідомлення-рішення за такими формами: «Ш» - у разі застосування штрафних санкцій за порушення строків сплати грошових зобов'язань (додаток 4).

З додатку 4 до вказаного Порядку вбачається, що у податковому повідомленні-рішенні (форма «Ш») обов'язково зазначається акт перевірки (номер, дата складання), яким встановлено порушення строку сплати суми грошового зобов'язання.

Системний аналіз вказаних нормативно-правових актів дає суду підстави дійти висновку, що притягнення платника податків за затримку сплати узгодженої суми грошового зобов'язання можливе лише за податковим повідомленням-рішенням форми «Ш», що приймається контролюючим органом на підставі акту перевірки, яким встановлено порушення граничного строку сплати грошового зобов'язання.

Матеріали справи свідчать, що актом перевірки від 17.08.201 6 року № 486/28-09-48-13/22649344 встановлено несвоєчасну сплату ПАТ "ОСОБА_1 АВЕК та КО" узгоджених сум податкового зобов'язання з орендної плати за землю за 2013 рік (грудень 2013року).

Згідно пункту 1 Розділу III Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень рішень платникам податків структурний підрозділ контролюючого органу, який склав податкове повідомлення-рішення відповідно до Кодексу, роздруковує його у двох примірниках (податкове повідомлення-рішення за формою Ф - в одному примірнику) та після погодження з підрозділами правової роботи передає на підпис керівнику (заступнику керівника) контролюючого органу, а складене відповідно до Митного кодексу України - керівнику або виконуючому його обовязки.

Посилання позивача на нечіткість отриманого підприємством податкового повідомлення-рішення як на підставу для визнання його неправомірним є безпідставними, оскільки судом першої інстанції було встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 29.08.2016 № НОМЕР_1 за формою Ш слугували правомірні висновки контролюючого органу про порушенням підприємством позивача термінів сплати узгоджених сум податкового зобов'язання з орендної плати за землю за 2013 рік. У податкового органу зберігається примірник податкового повідомлення-рішення, який містить усі необхідні реквізити та викреслення, а поданий до суду позивачем примірник податкового повідомлення-рішення містить технічні помилки діловодства органу, що не впливають на загальний зміст встановленого порушення.

Крім того, податковим органом на виконання норм податкового законодавства було видано платнику розрахунок до податкового повідомлення-рішення, з якого чітко вбачається кількість днів прострочення, відсоток та суму боргу, з якого відсоток вираховується.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що відповідачем правомірно прийнято податкове повідомлення-рішення від 29.08.2016 № НОМЕР_1, яким застосовано до підприємства штраф у сумі 779374,89 грн.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень довів правомірність оскаржуваного податкового повідомлення - рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 ТА КО" залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 27.04.2017р. по справі № 820/478/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5
Повний текст ухвали виготовлений 02.10.2017 р.