Справа № 804/2811/17
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2017-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"28" вересня 2017 р.Справа № 804/2811/17
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Юрко І.В., суддів: Гімона М.М., Чумака С. Ю.,

за участю секретаря судового засідання:Федосєєвої Ю.В.,

за участі представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 червня 2017 року у справі №804/2811/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Південтрансбудкомплект» до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 04.05.2017 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 25.04.2017 року на суму 18100,52 грн..

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 червня 2017 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 25.04.2017 року в частині застосування штрафу у розмірі 14144,56 грн. та нарахуванні пені у розмірі 141,45 грн..

В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач - ТОВ «Південтрансбудкомплект» є юридичною особою (), зареєстровано Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради (свідоцтво про державну реєстрацію від 14.01.2005 року), перебуває на обліку в органах державної податкової служби.

Відповідач - Дніпропетровське управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби є субєктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження.

Судом першої інстанції встановлено, що 11.04.2017 року податковим органом проведено камеральну перевірку ТОВ «Південтрансбудкомплект» з питання своєчасності сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за грудень 2016 року та січень 2017 року, за результатами якої складено 12.04.2017 року складено акт №211/28-10- 46-07-24238290 (а.с.8-9).

За висновками акту перевірки податковим органом встановлено, що ТОВ «Південтрансбудкомплект» несвоєчасно сплатило у повному обсязі задекларовані суми єдиного внеску до граничного терміну сплати зобовязань, а саме:

- станом на 20.01.2017 року на особовому рахунку за кодом бюджетної класифікації 71010000 «Єдиний внесок, зарахований роботодавцем на суми: заробітної плати, винагороди за договорами ЦПХ, допомоги по тимчасовій непрацездатності» обліковується податковий борг у загальній сумі 17499,05 грн., який був сплачений у період з 30.01.2017 року по 07.02.2017 року;

- станом на 20.02.2017 року на особовому рахунку за кодом бюджетної класифікації 71010000 «Єдиний внесок, зарахований роботодавцем на суми: заробітної плати, винагороди за договорами ЦПХ, допомоги по тимчасовій непрацездатності» обліковується податковий борг у загальній сумі 70722,80 грн., який був сплачений 22.02.2017 року, що є порушенням вимог п.8 ст.9 Розділу III Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообязкове державне соціальне страхування».

На підставі вказаного акту перевірки та ч.10, п.2 ч.11 ст.25 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» контролюючим органом прийнято Рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 25.04.2017 року, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 17644, 37 грн. (20%) за період з 21.01.2017 року по 22.02.2017 року та нараховано пеню у розмірі 456,15 грн. (0,1% суми недоїмки) (а.с. 17).

Позивач не погодився з таким рішенням контролюючого органу та оскаржив його до суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України.

Пунктом 15.1 статті 15 ПК України передбачено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) обєкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є обєктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обовязок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року №2464VI (далі по тексту - Закон № 2464-VI) на платника єдиного внеску покладено обовязок подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообовязкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового звязку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю.

Згідно з частиною 8 статті 9 Закону №2464-VI платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобовязані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобовязані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Відповідно до абзаців 1 та 2 частини 12 статті 9 Закону №2464-VI єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобовязаннями із сплати єдиного внеску зобовязань із сплати податків, інших обовязкових платежів, передбачених законом, або зобовязань перед іншими кредиторами, зобовязання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобовязаннями, крім зобовязань з виплати заробітної плати (доходу).

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «Південтрансбудкомплект» до 31.12.2016 року включно перебувало на обліку в Державній податковій інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області.

Пунктом 1 Розділу І Порядку формування Реєстру великих платників податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 21.10.2015 року №911 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09 листопада 2015 року за №1395/27840 (далі по тексту - Порядок №911) передбачено, що формування та затвердження Реєстру великих платників податків (Реєстр ВПП) здійснюються Державною фіскальною службою України щороку.

Відповідно до пункту 6 Розділу ІІ Порядку №911 Реєстр ВПП на наступний календарний рік до 27 вересня поточного року затверджується наказом ДФС України, який надсилається до Головних управлінь ДФС в областях, місті Києві та Центрального офіса та не пізніше наступного робочого дня оприлюднюється на офіційному порталі ДФС України.

Структурний підрозділ ДФС України, за яким закріплено функцію моніторингу результатів супроводження великих платників податків, до 15 жовтня поточного року надсилає (поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення) кожному платнику податків, якого включено до Реєстру ВПП, повідомлення про включення такого платника податків до Реєстру ВПП на наступний рік за формою № 1-ВПП, наведеною в додатку 2 до цього Порядку (пункт 1 розділу ІІІ Порядку від 21.10.2015 року №911).

Наказом Державної фіскальної служби України від 26.12.2016 року №1036 було затверджено Реєстр великих платників податків на 2017 рік, куди за №648 було включено і ТОВ «Південтрансбудкомплект» (а.с. 46-48).

Листом за вих.№637/10/28-10-46-02-36 від 04.01.2017 року Офіс великих платників податків ДФС України повідомив ТОВ «Південтрансбудкомплект» про включення підприємства до Реєстру великих платників податків на 2017 рік і переведення на податкове супроводження до Дніпропетровського управління Офісу великих платників ДФС (а.с.77). Відомостей щодо дати отримання позивачем вказаного листа податковим органом не надано та в матеравлах справи такі докази відсутні.

Підпунктом 14.1.24 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що великий платник податків - юридична особа або постійне представництво нерезидента на території України, у якої обсяг доходу від усіх видів діяльності за останні чотири послідовні податкові (звітні) квартали перевищує 1 мільярд гривень або загальна сума платежів, сплачених до Державного бюджету України, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, за такий самий період перевищує двадцять мільйонів гривень.

Згідно з абз.1 п.63.3 ст.63 ПК України з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, обєктів оподаткування або обєктів, які повязані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).

Відповідно до пункту 10.22 розділу X Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 09.12.2011 року №1588 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.12.2011 року за №1562/20300 (далі по тексту - Порядок №1588 ), якщо відповідно до критеріїв, визначених підпунктом 14.1.24 пункту 14.1 статті 14 розділу I, та згідно з пунктом 64.7 статті 64 глави 6 розділу II ПК України в установленому порядку платника податків включено/не включено до Реєстру великих платників податків на наступний рік, внаслідок чого змінюється основне місце обліку платника податків, контролюючі органи здійснюють переведення такого платника податків до/з контролюючого органу, що здійснює супроводження великих платників податків, з урахуванням особливостей, встановлених у пункті 10.22 вказаного Порядку.

З матеріалів справи вбачається, що у звязку із переведенням ТОВ «Південтрансбудкомплект» на податкове супроводження до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС, відповідачем була сформована інтегрована картка платника податку в якій станом на 01.01.2017 року була відображена сума переплати по єдиному внеску у розмірі 141891,39 грн. (а.с. 72-73).

04.01.2017 року у звязку з переведенням на облік до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби позивачем засобами електронного звязку на адресу контролюючого органу направлено для підписання Договір про визнання електронних документів №040120171, який прийнято та підписано відповідачем 05.01.2017 року, що підтверджується квитанцією про прийняття документу № від 05.01.2017 року (а.с. 49-52).

Згідно з п.7 Розділу III Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 року №435, якщо страхувальник із числа страхувальників, зазначених у пунктах 1,2,4 цього розділу, у звітному періоді змінює місцезнаходження, або місце проживання (поза межами територіального обслуговування фіскального органу, в якому він перебував на обліку), Звіт за цей звітний період (з першого до останнього календарного числа звітного періоду) подається до фіскального органу за новим місцем взяття на облік.

Матеріалами справи підтверджується, що 05.01.2017 року (тобто наступного дня після отримання листа від податкового органу №637/10/28-10-46-02-36 від 04.01.2017 року) ТОВ «Південтрансбудкомплект» платіжним дорученням №9 на суму 910,23 грн. та платіжним дорученням №8 на суму 85052,88 грн. сплатило грошові кошти з єдиного внеску за грудень 2016 року у сумі 85963,11 грн. та рахунок єдиного соціального внеску, відкритий в ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська ГУ ДФСУ у Дніпропетровській області, тобто за попереднім місцем обліку (а.с. 14-15).

16.01.2017 року позивачем до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби подано Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до фіскальних органів за грудень 2016 року №, яким підприємство самостійно визначило суму єдиного внеску, що підлягає сплаті у розмірі 215295,64 грн. терміном сплати до 20.01.2017 року (а.с. 55-56).

17.02.2017 року позивачем до відповідача було подано Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до фіскальних органів за січень 2017 року №, яким підприємство самостійно визначило суму єдиного внеску, що підлягає сплаті у розмірі 154065,30 грн. терміном сплати до 20.02.2017 року (а.с. 57-58).

Як вбачається з інтегрованої картки платника податків станом на 20.01.2017 року на рахунках підприємства обліковувалась переплата зі сплати єдиного внеску у сумі 197796,59 грн. (а.с. 72-73).

Загальна сума єдиного внеску, що підлягала оплаті за грудень 2016 року (терміном сплати до 20.01.2017 року) становила 215295,64 грн..

Таким чином, сума недоїмки зі сплати єдиного внеску за грудень 2016 року станом на 20.01.2017 року складала 17449,05 грн. (215295,64 -197796,59 = 17449,05 грн.).

Сторонами вказана сума недоїмки не оскаржується.

Доказів сплати вказаної суми у строки, встановлені ч.8 ст.9 Закону України України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», позивачем не надано.

Пунктом 2 частини 11 статті 25 Закону №2464-VI за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску передбачено відповідальність у вигляді штрафу у розмірі 20 відсотків своєчасно несплачених сум.

Згідно з п.п.2 п.2 Розділу VII Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року №449, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 року за №508/26953, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску до платників, визначених підпунктами 1-4 п. 1 Розділу II Інструкції, з 01.01.2015 року накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум. При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції. Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів. При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки незалежно від періодів та кількості випадків сплати за вказані періоди.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що сума єдиного внеску за грудень 2016 року у розмірі 215295,64 грн. у встановлений термін (до 20.01.2017 року) в повному обсязі сплачена не була (сплачено лише 197796,59 грн.). Недоїмка зі сплати єдиного внеску за грудень 2016 року у розмірі 17499,05 грн. була сплачена позивачем в період з 30.01.2017 по 07.02.2017 року, тобто із затримкою на 18 днів, що підтверджується відомостями інтегрованої картки платника податку (а.с. 72-73).

Постанова суду першої інстанції щодо правомірності спірного рішення податкового органу про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в частині застосування штрафу у розмірі 3499,81 грн. за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобовязань за грудень 2016 року та пені у розмірі 314,70 грн. за період з 21.01.2017 року по 30.01.2017 року сторонами не оскаржується, а тому в цій частині постанова суду першої інстанції судом апеляційної інстанції не переглядається.

Судом першої інстанції також встановлено та підтверджується матеріалами справи, що в період з 30.01.2017 року по 20.02.2017 року ТОВ «Південтрансбудкомплект» перерахувало на рахунок єдиного соціального внеску Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби суму єдиного внеску у розмірі 100841,55 грн. за грудень 2016 січень 2017 року, а саме:

- 35,25 грн. платіжним дорученням №173 від 30.01.2017 року;

- 806,62 грн. платіжним дорученням №238 від 06.02.2017 року;

- 96621,78 грн. платіжним дорученням №237 від 07.02.2017 року;

- 641,70 грн. платіжним дорученням №271 від 10.02.2017 року;

- 910,23 грн. - платіжним дорученням №51 від 07.02.2017 (перерахування коштів з ДПІ у Жовтневому (Соборному) районі м.Дніпра);

- 1825, 97 грн. платіжним дорученням №333 від 20.02.2017 року (а.с. 65-70, 72-73).

Загальна сума єдиного внеску, визначена позивачем у Звіті про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до фіскальних органів за січень 2017 року № складала 154065,30 грн., а недоїмка за попередній місяць (грудень 2016 року) становила 17499,05 грн..

Таким чином, станом на 20.02.2017 року загальна сума недоїмки за грудень 2016 року і січень 2017 року складала 171564,35 грн. (154065,30 грн.+17499,05 грн. = 171564,35 грн.).

З урахуванням часткової сплати єдиного внеску за період з 30.01.2017 року по 20.02.2017 року у розмірі 100841,55 грн., сума недоїмки на 20.02.2017 року (граничний термін сплати нарахованої суми єдиного внеску за січень 2017 року) складала 70722,80 грн. (171564,35 грн. - 100841,55 грн. = 70722,80 грн.).

Листом за вих.№2/27 від 27.01.2016 року позивач звернувся до ДПІ у Жовтневому (Соборному) районі м.Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області із заявою про перерахунок податку по єдиному внеску в СДПІ з ОВП у м.Дніпропетровську, помилково сплачених на рахунки ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська ГУ ДФСУ у Дніпропетровській області за платіжними дорученнями №8 від 05.01.2017 року на суму 85052,88 грн. та №9 від 05.01.2017 року на суму 910,23 грн. (а.с.30).

Пунктом 13 ст.9 Закону №2464-VI передбачено, що суми помилково сплаченого єдиного внеску зараховуються в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску або повертаються платникам у порядку і строки, визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної бюджетної політики, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, Пенсійним фондом та фондами загальнообовязкового державного соціального страхування.

Процедура повернення платникам, на яких згідно із Законом покладено обовязок нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, надміру та/або помилково сплачених коштів єдиного внеску, передбачена Порядком зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, затвердженого наказом Мінфін України від 16.01.2016 №6 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.02.2016 року за №193/28323) (далі по тексту - Порядок № 6).

Помилково сплаченими сумами єдиного внеску у відповідності до Порядку №6 є суми коштів, які на певну дату зараховані на невідповідний рахунок 3719 та/або сплачені з рахунку неналежного платника. Рахунок 3719 це відповідні не бюджетні рахунки за балансовим рахунком 3719 «Рахунок для зарахування коштів, які підлягають розподілу за видами загальнообовязкового державного соціального страхування», відкриті в органах Державної казначейської служби України (п.3).

Повернення коштів здійснюється у випадку помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на невідповідний рахунок 3719 (п.п.2 п.5 Порядку №6).

У разі надходження Заяви про повернення коштів з рахунку 3719 підрозділ органу доходів і зборів, на який покладено функцію адміністрування єдиного внеску, у строк не більше ніж десять робочих днів з дати реєстрації Заяви проводить перевірку наданої Платником інформації. У разі задоволення Заяви про повернення коштів з рахунку 3719 підрозділ органу доходів і зборів, на який покладено функцію адміністрування єдиного внеску, передає Заяву з відміткою про підтвердження повернення коштів до підрозділу органу доходів і зборів, відповідального за ведення обліку платежів та складання звітності.

Підрозділ органу доходів і зборів, відповідальний за ведення обліку платежів та складання звітності, у строк не більше ніж три робочих дні з дня отримання Заяви з відміткою про підтвердження повернення коштів, на підставі даних інформаційної системи готує висновок за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку (далі - Висновок) та два примірники Реєстру висновків про повернення надміру та/або помилково сплачених коштів єдиного внеску (далі - Реєстр висновків) за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку. Висновки реєструються в журналі обліку висновків про повернення надміру та/або помилково сплачених коштів єдиного внеску за формою згідно з додатком 4 до цього Порядку та протягом одного робочого дня від дати їх реєстрації разом з примірником Реєстру висновків передаються до підрозділу органу доходів і зборів, відповідального за ведення фінансово-економічної роботи та бухгалтерського обліку (п. 7 Порядку №6).

На підставі Висновку та у строк не пізніше ніж три робочих дні з дня його реєстрації підрозділ органу доходів і зборів, відповідальний за ведення фінансово-економічної роботи та бухгалтерського обліку, нижчого рівня оформлює розрахунковий документ на повернення Коштів з рахунку 3719, на який їх було сплачено, та направляє його відповідному управлінню (відділенню) Державної казначейської служби України у районі, районі у місті, місті обласного, республіканського значення (далі - управління (відділення) Казначейства). Управління (відділення) Казначейства на підставі розрахункового документа органу доходів і зборів нижчого рівня перераховує Кошти за рахунок поточних надходжень за день з відповідного рахунку 3719 на рахунок Платника, зазначений у Заяві, відкритий у банку або органі Казначейства (п. 8 Порядку №6).

У разі помилкової сплати сум єдиного внеску та/або сум застосованих фінансових санкцій на рахунок 3719 органу доходів і зборів, в якому Платник не перебуває на обліку, розрахунковий документ на перерахування таких Коштів на відповідний рахунок 3719 органу доходів і зборів, у якому Платник перебуває на обліку, оформлюється підрозділом органу доходів і зборів, відповідальним за ведення фінансово-економічної роботи та бухгалтерського обліку, нижчого рівня за заявою Платника та передається управлінню (відділенню) Казначейства не пізніше двох робочих днів з дня надходження Висновку (п.9 Порядку №6).

З матеріалів справи вбачається, що 06.02.2017 року листом за вих.№ 982/10/04-63-07-15 ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області повідомило підприємство, що питання щодо повернення помилково сплачених сум єдиного соціального внеску (код бюджетної класифікації 71010000) на рахунок, відкритий в СДПІ з ОВП у м.Дніпропетровську МГУ ДФС, буде вирішено після отримання відповіді ГУ ДФС у Дніпропетровській області (а.с.71).

Як вбачається з матеріалів справи, платіжним дорученням №51 від 07.02.2017 року сума єдиного внеску у розмірі 910,23 грн. (помилково перераховані позивачем на рахунок ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області платіжним дорученням №9 від 05.01.2017 року) перерахована на рахунок ДУ ОВПП ДФСУ 07.02.2017 року, а сума 85052,88 грн. (помилково перерахована позивачем на рахунок ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області платіжним дорученням №8 від 05.01.2017 року) перерахована на рахунок відповідача 06.03.2017 року, що підтверджується відомостями інтегрованої картки платника податків по ТОВ «Південтрансбудкомплект» (а.с.72-73).

Таким чином, суми єдиного внеску у розмірі 85963,11 грн., які помилково були перераховані позивачем на рахунок єдиного соціального внеску у ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області 05.01.2017 року, повернуті на рахунок єдиного соціального внеску Дніпропетровського управління Офісу великих платників податку ДФС України лише 06.03.2017 року та не могли бути використані підприємством для сплати єдиного внеску по узгодженим сумам грошових зобовязань за січень 2017 року не з його вини.

Як вбачається з інтегрованої картки платника податку, сума узгоджених зобовязань з єдиного внеску за січень 2017 року у розмірі 154065,30 грн. фактично сплачена 22.02.2017 року (а.с. 72-73).

Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленій в рішенні по справі №3920а15 від 02.12.2015 року, для підтвердження факту несплати узгодженої суми грошового зобовязання необхідно встановити, що у строк, передбачений ч.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року №2464-VI, платник податків не вчиняв дії, спрямовані на перерахування узгодженої суми грошового зобовязання з єдиного внеску. Здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобовязання в строк, визначений ч.8 ст.9 Закону України №2464-VI, має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті грошового зобовязання, не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених пунктом 2 частини 11 статті 25 Закону України України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування». А, оскільки такі суми зараховуються на єдиний рахунок з єдиного соціального внеску, то помилкове визначення розрахункового рахунку та податкового органу в платіжному дорученні під час сплати суми податкового зобовязання не є достатньою підставою для висновку про несплату необхідної суми грошового зобовязання у визначений вказаною нормою Закону строк, а відтак і для застосуваання штрафних санкцій.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем при сплаті єдиного внеску за січень 2017 року здійснювались дії, спрямовані на перерахування узгоджених сум грошових зобовязань на рахунок єдиного соціального внеску, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобовязання, у звязку із чим, не можуть бути підставою для застосування штрафів на підставі оскаржуваного рішення, а тому рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 25.04.2017 року підлягає скасуванню в частині застосування штрафу у розмірі 14144,56 грн. (20% від суми недоїмки 70722,8 грн. = 14 144,56 грн.) та нарахуванні пені у розмірі 141,45 грн. за період з 21.02.2017 по 22.02.2017 року (затримка на 2 дні).

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до частини 2 статті 71 КАС покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Дніпропетровським управлінням Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби не доведено правомірність прийняття рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 25.04.2017 року в частині застосування штрафу у розмірі 14144,56 грн..

Згідно частини першої статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Керуючись статтями 160, 167, 184, 195, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 червня 2017 року у справі №804/2811/17 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 червня 2017 року у справі №804/2811/17 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

В повному обсязі ухвалу складено 29 вересня 2017 року.

Головуючий суддя: І.В. Юрко

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак