Справа № 820/1802/17
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2017-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2017 р. № 820/1802/17
Харківський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Бідонька А.В.,
при секретарі судового засідання Кульчій А.М.,
за участю:
позивача - ОСОБА_1
представника Відділу реєстрації місця проживання у Основ`янському районі м. Харкова Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради - Сертакова К.В.
представників ГУ ДМС України в Харківській області - Коваленко Л.І., Панцир І.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу реєстрації місця проживання у Основ`янському районі м. Харкова Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради, Головного управління державної міграційної служби у Харківській області про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу реєстрації місця проживання у Основ`янському районі м. Харкова Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради, Головного управління державної міграційної служби у Харківській області, в якому просить суд:
- визнати дії Головного управління ДМС України в Харківській області (місцезнаходження: вул. Римарська, 24, м. Харків, 61058) по не складанню протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 197 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у відношенні ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) незаконними та накласти відповідні штрафні санкції;
- зобов`язати Головне управління ДМС України в Харківській області (місцезнаходження: вул. Римарська, 24, м. Харків, 61058) скласти протокол про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 197 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у відношенні ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) та накласти відповідні штрафні санкції;
- здійснити реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) в порядку статті 6 Закону України Про внесення змін до деяких законів України щодо реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні за адресою: АДРЕСА_1 ;
- винести рішення про поновлення його громадянського, внутрішнього паспорта, де треба поставити штамп про реєстрацію.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що дізнався про те, що ГУ ДМС України в Харківській області скасовано місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , власником нерухомого майна якого є позивач. Вказані дії відповідачем вчинено через те, що згідно з обліками ГУДМС України в Харківській області позивачу був дозволений виїзд на постійне проживання до Федеративної республіки Німеччина. 25.04.2017 року він звернувся із заявою до Відділу реєстрації місця проживання у Основ`янському районі м. Харкова Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради про реєстрацію місця проживання, однак позивачу відмовлено у здійсненні такої реєстрації на підставі того, що останнім не надано документу, до якого вносяться відомості про місце проживання. Також зазначив, що звертаючись до ГУДМС України в Харківській області позивачу було запропоновано відмовитися від ПМЖ у Федеративній республіці Німеччина. Позивач вважає, що скасування реєстрації та паспорта громадянина України відбулось з порушенням вимог чинного законодавства.
В письмових запереченнях представник ГУ ДМС України в Харківській області зазначив, що 03 січня 1995 року ОСОБА_1 звернувся до ВВІР УВС м. Харкова із заявою щодо видачі закордонного паспорта у зв`язку із виїздом за кордон на постійне місце проживання. У вказаній заяві ОСОБА_1 зазначив, що має намір виїхати на постійне проживання до Німеччини. Висновком від 03.03.1995 року затверджено дозвіл на виїзд заявнику з України до Німеччини на постійне проживання. Для виїзду на постійне проживання до Німеччини ОСОБА_1 отримав паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 від 10.03.1995, оформлений на підставі тимчасового посвідчення особи громадянина України № 63/ПО, виданого 11.11.1995 Червонозаводським РВВС м. Харкова. У даному документі, було проставлено штамп про зняття 10.03.1995 ОСОБА_1 з реєстрації місця проживання за адресою АДРЕСА_3 . 23.10.1997 Червонозаводським РВ ГУМВС України в Харківській області позивачеві був виданий паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 в обмін на начебто втрачений паспорт громадянина СРСР, виданий 1976 року. Проте в у формі А (картка прописки) відсутня інформація про зняття 10'.03,1995 позивача з реєстрації за адресою АДРЕСА_3 . Інформація про зняття позивача за зазначеною адресою міститься у формі по паспорту серії НОМЕР_3 , виданого позивачу 23.10.1997 Червонозаводським РВ ГУМВС України в Харківській області. Позивача було знято 21.10.2004 з реєстрації за адресою АДРЕСА_3 . За відомостями адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Харківській області гр. ОСОБА_1 значився з 02.08.2006 зареєстрованим за адресою АДРЕСА_2 . Тим самим гр. ОСОБА_1 при оформленні тимчасового посвідчення особи громадянина України № 63/ПО (у зв`язку із втратою паспорта громадянина СРСР серії НОМЕР_4 ) свідомо подав неправдиві відомості. На підставі вказаного проведено службову перевірку та складено висновок, яким визнано, що паспорт НОМЕР_3 , виданий 23.10.1997 Червонозаводським РВ ГУМВС України в Харківській області на ім`я ОСОБА_1 , є таким, що виданий з порушенням чинного законодавства, підлягає вилученню і знищенню у встановленому порядку. У зв`язку із вказаним було скасовано реєстрацію місця проживання позивача-за адресою АДРЕСА_2 .
У судовому засіданні позивач просив суд задовольнити позов у повному обсязі.
Представники відповідача - ГУ ДМС України в Харківській області, в судове засідання прибули, проти позову заперечували та просили відмовити у задоволенні позовних вимог.
Представник відповідача - Відділу реєстрації місця проживання у Основ`янському районі м. Харкова Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради, в судове засідання прибув, проти позову заперечував та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
Суд, заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, встановив наступне.
ОСОБА_1 25.04.2017 року звернувся із заявою до Відділу реєстрації місця проживання у Основ`янському районі м. Харкова Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради, в якій просив зареєструвати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , до загранпаспорта серії CD номер 044592, виданого 1 UKR, 20.03.2014 року, на підставі права на проживання в житлі: договір купівлі - продажу квартири від 28.07.2006 року № 1475, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 11401845 від 01.08.2016 року.
Так, відділом відмовлено у здійсненні реєстрації місця проживання у зв`язку з не поданням документу до якого вносяться відомості про місце проживання.
Позивач в судовому засіданні зазначив, що обставиною не подання до відділу реєстрації паспорта громадянина України послугувало те, що ГУ ДМС України в Харківській області визнано паспорт громадянина України таким, що підлягає вилученню та знищенню, а також скасовано місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 .
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Щодо позовних вимог позивача про зобов`язання здійснити реєстрації місця проживання ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) в порядку статті 6 Закону України Про внесення змін до деяких законів України щодо реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні за адресою: АДРЕСА_1 , суд зазначає наступне.
Закон України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" відповідно до Конституції України регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження.
Згідно ст. 2 вказаного Закону громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Відповідно до положень ст. 3 Закону орган реєстрації - виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.
Документи, до яких вносяться відомості про місце проживання, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист.
Згідно ст. 6 Закону громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання.
У разі якщо особа не може самостійно звернутися до органу реєстрації, реєстрація може бути здійснена за зверненням її законного представника або представника на підставі довіреності, посвідченої в установленому законом порядку (далі - представник).
Для реєстрації особа або її представник подає органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг): письмову заяву; документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16-річного віку, подається свідоцтво про народження; квитанцію про сплату адміністративного збору; документи, що підтверджують право на проживання в житлі, перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, проходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).
Як вже встановлено судом під час розгляду даної справи, відділом відмовлено у здійсненні реєстрації місця проживання позивачу у зв`язку з не поданням документу до якого вносяться відомості про місце проживання.
Суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. № 207 затверджено Правила реєстрації місця проживання, згідно пункту 9 яких відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист (далі - документи, до яких вносяться відомості про місце проживання), а відомості про реєстрацію місця перебування - до довідки про звернення за захистом в Україні (документ, до якого вносяться відомості про місце перебування) шляхом проставлення в них відповідного штампа реєстрації місця проживання/перебування особи за формою згідно з додатком 1.
Відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України:
у вигляді книжечки (зразка 1993 року) - шляхом проставлення в ньому штампа реєстрації місця проживання особи за формою згідно з додатком 1 або штампа зняття з реєстрації місця проживання особи за формою згідно з додатком 2;
у формі картки (зразка 2015 року) - шляхом внесення інформації до безконтактного електронного носія, який імплантовано у такий паспорт, у разі наявності робочих станцій та підключення органу реєстрації до Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Реєстр). У разі непідключення органу реєстрації до Реєстру особі видається довідка про реєстрацію або зняття з реєстрації місця проживання, а внесення інформації до безконтактного електронного носія здійснюється територіальним підрозділом ДМС на підставі такої довідки.
Згідно п. 11 вказаних Правил орган реєстрації відмовляє в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання, зокрема, якщо особа не подала необхідних документів або інформації. Рішення про відмову в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання приймається в день звернення особи або її представника шляхом зазначення у заяві про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання підстав відмови. Зазначена заява повертається особі або її представнику.
Враховуючи положення вищенаведених норм чинного законодавства суд дійшов висновку, що відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України та орган реєстрації має право відмовити у реєстрації місця проживання у разі не подання необхідних документів, таких як паспорт громадянина України.
Таким чином, беручи до уваги те, що позивачем при поданні заяви про реєстрацію місця проживання від 25.04.2017 року не було надано до органу реєстрації паспорта громадянина України, а тому суд вважає, що відповідач правомірно відмовив у реєстрації місця проживання ОСОБА_1 у зв`язку із чим суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог позивача щодо здійснення реєстрації місця проживання ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) в порядку статті 6 Закону України Про внесення змін до деяких законів України щодо реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні за адресою: АДРЕСА_1 .
Щодо позовних вимог позивача про визнання дій Головного управління ДМС України в Харківській області (місцезнаходження: вул. Римарська, 24, м. Харків, 61058) по не складанню протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 197 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у відношенні ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) незаконними та накласти відповідні штрафні санкції, зобов`язання Головного управління ДМС України в Харківській області (місцезнаходження: вул. Римарська, 24, м. Харків, 61058) скласти протокол про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 197 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у відношенні ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) та накласти відповідні штрафні санкції, суд зазначає наступне.
З системного аналізу положень ч.1 ст.2 та ч.3 ст.2 КАС України в кореспонденції з приписами ст.6 Конституції України, якою закріплений принцип розподілу державної влади та ст.8 Конституції України, якою запроваджений принцип верховенства права, слідує, що адміністративному суду при вирішенні адміністративного спору належить перевірити, зокрема, обґрунтованість саме тих висновків, стосовно обставин спірних правовідносин, які покладені суб`єктом владних повноважень в основу спірного рішення. Перевірка судом інших обставин спірних правовідносин виходить за межі предмету доказування в адміністративній справі і має своїм фактичним наслідком перебирання судом на себе функцій суб`єкта владних повноважень, а правовим мотивуванням спірного рішення додатковими фактичними підставами, що не відповідає запровадженому ст. 6 Конституції України принципу розподілу державної влади та запровадженому ст. 8 Конституції України принципу верховенства права. При цьому, суд зауважує, що приписи перелічених норм права встановлюють, що суд не має прав перебирати на себе функції органів державної влади, на які законами України покладені певні обов`язки, надані повноваження та віднесені до виключної компетенції такого суб`єкта.
Отже, суд не може перебирати на себе функцій суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта та зобов`язувати його приймати рішення, які входять до його компетенції.
Таким чином, суд на вбачає підстав для задоволення вищезазначених позовних вимог позивача.
Щодо позовних вимог позивача про поновлення його громадянського, внутрішнього паспорта, де треба поставити штамп про реєстрацію суд зазначає наступне.
Із матеріалів справи судом встановлено, що Червонозаводським РВ у м. Харкові ГУДМС України в Харківській області 21.01.2014 року складено висновок службової перевірки підстав оформлення паспорта громадянина України та паспорта громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_1 , яким визнано паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий 23.10.1997 Червонозаводським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області таким, що оформлений з порушенням вимог чинного законодавства, підлягає вилученню та знищенню у встановленому порядку, також паспорт громадянина України для виїзду за кордон, серії НОМЕР_5 , оформлений 27.06.2012 на підставі паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого 23.10.1997 Червонозаводським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області на ім`я громадянина ОСОБА_1 , підлягає вилученню та знищенню у встановленому порядку. Скасовано реєстрацію місця проживання гр-на ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 . Вказаний висновок затверджений начальником ГУДМС України в Харківській області.
Орган ДМС дійшов вказаного висновку на підставі того, що згідно з заявою про видачу паспорта громадянина України гр. ОСОБА_1 23.10.1997 Червонозаводським РВ ГУМВС України в Харківській області був документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 у зв`язку з обміном паспорта колишнього СРСР зразка-1974 року серії НОМЕР_4 виданого 21.06.1976 Червонозаводським РВВС м. Харкова. В ході перевірки було встановлено, що паспорт колишнього СРСР зразка-1974 року серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_1 знищено згідно з актом про знищення недійсних паспортів УГІРФО Червонозаводського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області. Згідно з копіями документів, які містяться у справі про виїзд громадянина ОСОБА_1 на постійне проживання до Німеччини, паспорт громадянина України для виїзду на постійне проживання за кордон серії НОМЕР_6 від 10.03.1995 року оформлений на підставі тимчасового посвідчення особи громадянина України № 63/ПО, виданого 11.11.1994 Червонозаводським РВВС м. Харкова, в якому був проставлений штамп про його зняття 10.03.1995 року з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 . Проте відмітка про зняття його з реєстрації місця проживання в облікових документах реєстрації житлової установи відсутня. Наявна відмітка про зняття гр. ОСОБА_1 21.10.2004 з реєстрації місця проживання по паспорту громадянина України серії НОМЕР_3 , виданому 23.10.1997 Червонозаводським РВ ГУМВС України в Харківській області з вибуттям до м. Дергачі Харківської області. Тим самим, гр. ОСОБА_1 при оформленні тимчасового посвідчення особи громадянина України № 63/ПО, виданого 11.11.1994 Червонозаводським РВВС м. Харкова свідомо подав неправдиву інформацію про втрату паспорта колишнього СРСР зразка 1974-року серії НОМЕР_4 , виданого 21.06.1976 Червонозаводським РВВС м. Харкова.
Також, висновком Червонозаводського РВ у м. Харкові ГУДМС України в Харківській області від 05.03.2014 року скасовано реєстрацію місця проживання гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до розділу VІІ Наказу МВС України від 22.11.2012 № 1077. Зі змісту цього висновку вбачається, що за даними обліків встановлено, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 02.08.2006 по. теперішній час зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 по паспорту громадянина України НОМЕР_3 , виданого 23.10.1997 Червонозаводським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області на ім`я громадянина ОСОБА_1 . Враховуючи той факт, що паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_1 визнаний таким, що оформлений з порушенням чинного законодавства, реєстрація/місця проживання, яка відбулася за цим паспортом, підлягає скасуванню.
Представник відповідача в судовому засіданні та в письмових запереченнях пояснила, що орган ДМС дійшов висновку про скасування реєстрації місця проживання та наявність підстав для вилучення та знищення паспорта громадянина України ОСОБА_1 на підставі того, що ОСОБА_1 свідомо подав неправдиві відомості. Органом ДМС було встановлено, що гр. ОСОБА_1 при оформленні тимчасового посвідчення особи громадянина України № 63/ПО свідомо подав неправдиві відомості щодо втрати паспорта громадянина СРСР серії НОМЕР_7 . Внаслідок видачі у 1997 році ОСОБА_1 паспорта громадянина України (на підставі обміну паспорта громадянина СРСР серії НОМЕР_7 ) була здійснена реєстрація місця проживання за адресою АДРЕСА_3 . Зняття з обліку за даною адресою відбулось у 2004 році. З 02.08.2006 року позивач був зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 . На підставі вказаного проведено службову перевірку та складено висновок, яким визнано, що паспорт НОМЕР_3 , виданий 23.10.1997 Червонозаводським РВ ГУМВС України в Харківській області на ім`я ОСОБА_1 , є таким, що виданий з порушенням чинного законодавства, підлягає вилученню і знищенню у встановленому порядку. У зв`язку із вказаним було скасовано реєстрацію місця проживання позивача за адресою: АДРЕСА_2 .
Із матеріалів справи судом встановлено, що на підставі заяви ОСОБА_1 від 20.07.1976 року Червонозаводським РВВС м. Харкова виданий паспорт серії НОМЕР_4 від 21.07.1976 року.
Також, на підставі заяви ОСОБА_1 від 21.10.1997 року Червонозаводським РВВС м. Харкова виданий паспорт серії НОМЕР_3 від 23.10.1997 року, у зв`язку з обміном паспорта колишнього СРСР зразка-1974 року серії НОМЕР_4 виданого 21.06.1976 року Червонозаводським РВВС м. Харкова.
Суд зазначає, що Наказом МВС України від 17 серпня 1994 року № 316 затверджено Інструкцію щодо правил та порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України.
Так, згідно пункту 7 розділу ІІ вказаної Інструкції при обміні паспортів громадянами подаються паспорти, що підлягають обміну, а при обміні паспортів у випадках зміни прізвища, імені та по батькові або встановлення розбіжностей у запису (невідповідність занесених у паспорт відомостей і відміток) - також свідоцтва органів реєстрації актів громадянського стану чи інші документи, що підтверджують ці обставини.
Відповідно до ст. 11 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері реєстрації фізичних осіб, затверджує відповідно до закону порядок реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні, зразки документів, необхідних для реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання та місця перебування.
Наказом МВС України від 22.11.2012 № 1077 затверджено Порядок реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів (надалі - Порядок).
Відповідно до пунктів 7.1 та 7.2 Розділу VІІ реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи скасовується в разі їх проведення з порушенням вимог законодавства.
У разі виявлення такого порушення керівник територіального підрозділу ДМС України проводить перевірку підстав реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи, за її результатами складає висновок та приймає рішення про скасування реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи. Копія цього висновку надсилається керівнику головного управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - територіальний орган ДМС України) для здійснення контролю.
Представником відповідача до матеріалів справи надано копію тимчасового посвідчення особи громадянина України № 63/ПО на ім`я ОСОБА_1 , виданого 11.10.1994 року Червонозаводським РВВС м. Харкова.
Дослідивши вказане тимчасове посвідчення суд зазначає, що у такому посвідченні не зазначено підстави видачі як втрата паспорта колишнього СРСР зразка 1974-року серії НОМЕР_4 , виданого 21.06.1976 Червонозаводським РВВС м. Харкова.
Як вбачається зі змісту висновку органу ДМС, в ході перевірки було встановлено, що паспорт колишнього СРСР зразка-1974 року серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_1 знищено згідно з актом про знищення недійсних паспортів УГІРФО Червонозаводського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області.
Під час розгляду даної справи представником відповідача не було надано будь-яких доказів на підтвердження факту знищення паспорта колишнього СРСР зразка-1974 року серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_1 .
Суд звертає увагу на те, що при видачі позивачу паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 від 23.10.1997 року Червонозаводський РВВС м. Харкова проводив перевірку наданих позивачем документів, зокрема, і паспорта колишнього СРСР зразка-1974 року серії НОМЕР_4 , підстав для відмови у видачі паспорта громадянина України не виявив та надав позивачу такий документ. Вказаний факт підтверджується відміткою органу ДМС у заяві ОСОБА_1 від 21.10.1997 року.
Також, судовим розглядом встановлено, що матеріали справи не містять та представником відповідача не надано будь - яких доказів на підтвердження факту недійсності паспорта колишнього СРСР зразка-1974 року серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_1 .
Крім того, суд зазначає, що ОСОБА_1 є громадянином України, доказів виходу з громадянства України представником відповідача під час розгляду даної справи не надано до суду.
Статтею 4 Конституції України встановлено, що в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.
Закон України «Про громадянство України» відповідно до Конституції України визначає правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб.
Згідно ст. 1 Закону громадянин України - особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України. Реєстрація громадянства України - внесення запису про набуття особою громадянства України спеціально уповноваженим на те органом у відповідні облікові документи.
Документами, що підтверджують громадянство України, є, зокрема, паспорт громадянина України (ст. 5 Закону).
Із матеріалів справи судом не встановлено, що на час здійснення органом ДМС перевірки з`явилися обставини, встановлені положеннями Порядку № 1077, які б тягли за собою обґрунтування скасування реєстрації місця проживання та наявності підстав для вилучення та знищення паспорта громадянина України ОСОБА_1 .
Згідно зі статтею 161 КАС України, під час прийняття постанови суд вирішує наступні питання, зокрема:
1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;
2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.
Відповідно до положень ч. 1 статті 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів та висновків експертів.
Згідно положень статті 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З`ясувавши обставини спірних правовідносин суд дійшов висновку, що суб`єктом владних повноважень не наведено беззаперечних та обґрунтованих обставин, з якими законодавець пов`язує законність підстав для прийняття рішення про скасування реєстрації місця проживання та наявності підстав для вилучення та знищення паспорта громадянина України.
Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, беручи до уваги обсяг заявлених позовних вимог та акцентуючи увагу на належному способі захисту прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог шляхом скасування висновку службової перевірки підстав оформлення паспорта громадянина України та паспорта громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_1 від 21.01.2014 року, а також висновку щодо скасування реєстрації місця проживання громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 05.03.2014 року, складених Червонозаводським районним відділом у м. Харкові Головного управління державної міграційної служби у Харківській області.
Стаття 19 Конституції встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Враховуючи вищезазначене суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.
Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 94 КАС України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 11, 71, 72, 94, 160 - 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу реєстрації місця проживання у Основ`янському районі м. Харкова Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради, Головного управління державної міграційної служби у Харківській області про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Скасувати висновок службової перевірки підстав оформлення паспорта громадянина України та паспорта громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_1 від 21.01.2014 року, складений Червонозаводським районним відділом у м. Харкові Головного управління державної міграційної служби у Харківській області.
Скасувати висновок щодо скасування реєстрації місця проживання громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 05.03.2014 року, складений Червонозаводським районним відділом у м. Харкові Головного управління державної міграційної служби у Харківській області.
У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог відмовити.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Суддя Бідонько А.В.

Повний текст постанови виготовлений 04 жовтня 2017 року.