Справа № 819/501/17
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2017-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2017 року м. Київ К/800/23875/17

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Горбатюка С. А., Стрелець Т. Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в касаційній інстанції адміністративну справу

за позовом Комунального підприємства теплових мереж "Тернопільміськтеплокомуненерго" Тернопільської міської ради до Управління Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області про визнання протиправною та скасування вимоги, касаційне провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Комунального підприємства теплових мереж "Тернопільміськтеплокомуненерго" Тернопільської міської ради на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2017 року,

у с т а н о в и л а :

У березні 2017 року Комунальне підприємство теплових мереж "Тернопільміськтеплокомуненерго" Тернопільської міської ради (далі - КП "ТМТКЕ") звернулось до суду з адміністративним позовом до Управління Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області про визнання протиправними та скасування вимог про усунення порушень законодавства, викладених у листі № 13-19-05-13/1176 від 27 лютого 2017 року.

В обґрунтування адміністративного позову зазначає, що за результатами проведеної планової ревізії фінансово-господарської діяльності КП "ТМТКЕ" за період з 01 серпня 2015 року по 30 листопада 2016 року, посадовими особами Управління Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області складено акт ревізії № 05-22/3 від 25 січня 2017 року, внаслідок чого контролюючим органом сформовано вимогу, викладену у листі № 13-19-05-13/1176 від 27 лютого 2017 року стосовно усунення виявлених в діяльності позивача порушень фінансово-бюджетної дисципліни.

Позивач вважає, що під час проведення ревізії фінансово-господарської діяльності службовими особами контролюючого органу порушено порядок проведення документальної перевірки, що призвело до внесення недостовірної інформації до акту ревізії та, як наслідок, завдано КП "ТМТКЕ" шкоди у вигляді нарахування неіснуючих фінансових порушень.

Вважаючи вимогу органу державного фінансового контролю щодо усунення порушень законодавства неправомірною, позивач звернувсь до суду з вимогою про її скасування.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2017 року, в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

У касаційній скарзі КП "ТМТКЕ", посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їх рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

В свою чергу, представник Управління Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області у своїх запереченнях вказує на необґрунтованість касаційної скарги і просить залишити її без задоволення, а судові рішення - без змін.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у період з 20 грудня 2016 року по 23 січня 2017 року ревізорами Управління Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області проведена планова ревізія фінансово-господарської діяльності КП "ТМТКЕ" за період з 01 серпня 2015 року по 30 листопада 2016 року, внаслідок проведення якої складено акт № 05-22/3 від 25 січня 2017 року.

На підставі висновків акту ревізії 27 лютого 2017 року контролюючим органом сформована вимога № 15-07-23-14/5359 року про усунення фінансових порушень, виявлених ревізією внаслідок перевірки фінансово-господарської діяльності позивача.

Пунктом 1 вищевказаної вимоги від позивача вимагається відшкодувати збитки державному бюджету на суму 87635,93 грн. внаслідок непроведення коригування витрат у розрахунку різниці у тарифах в 2015 році на суму доходів, отриманих у 2014 році від зворотних відходів (матеріальних цінностей при ліквідації основних засобів, від реалізації металобрухту).

У відповідності до викладеного в акті ревізії, підставами прийняття вимоги в частині пункту 1 слугувало встановлення ревізією порушення п.п. 138.8.1 п. 138.8 ст. 138 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла в період встановлених порушень), п. 11 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року № 318, п. 18 Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року № 869, що призвело до зайво отриманої субвенції з державного бюджету у 2015 році в сумі 87635,93 грн. та як наслідок, порушено п. 5 Порядку та умов надання у 2015 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 2015 року № 375 (далі - Порядок № 375), в частині достовірності фактичних витрат на теплову енергію, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води для населення.

Відповідно до пункту 2 спірної вимоги від позивача вимагається відшкодувати збитки в сумі 254085,18 грн. внаслідок завищення фактичних витрат на теплову енергію, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води для населення, що призвело до завищення заборгованості з різниці в тарифах за 2015 рік.

Підставою прийняття вимоги в частині пункту 2 зумовлено встановленням порушення п. 5 Порядку № 375.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана вимога жодним чином не порушує права та інтереси позивача, а законність та правильність обчислення у вимозі розміру збитків може бути предметом розгляду у судовому порядку у разі звернення органу державного фінансового контролю до підконтрольної установи, а не у випадку звернення до суду про визнання вимоги протиправною за позовом установи, яка перевіряється.

Львівський апеляційний адміністративний суд, який переглянув постанову суду першої інстанції прийшов до аналогічних висновків та залишив її без змін.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України зазначені висновки судів вважає вірними та такими, що зроблені на підставі правильно застосованих норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до обставин справи між сторонами виник спір щодо обґрунтованості зроблених висновків відповідачем за актом ревізії і, як наслідок, правомірність формування вимоги.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" головними завданнями органу державного фінансового контролю є: з здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Згідно зі статтею 4 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

На підконтрольних установах, щодо яких за відповідний період їх фінансово-господарської діяльності відповідно до цього Закону проведено державний фінансовий аудит, інспектування за ініціативою органу державного фінансового контролю не проводиться.

Пунктами 4-5 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 550 від 20 квітня 2006 року передбачено, що планові та позапланові виїзні ревізії проводяться контролюючими органами відповідно до Закону та цього Порядку. Планові виїзні ревізії проводяться відповідно до планів контрольно-ревізійної роботи, затверджених в установленому порядку, позапланові виїзні ревізії - за наявності підстав, визначених Законом.

У відповідності до частини першої статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

Згідно з Положенням про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2016 року № 43 (далі - Положення № 43), Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Пунктом 7 Положення № 43 визначено, що Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2016 року № 266 "Про утворення міжрегіональних органів Державної аудиторської служби" до складу органів Державної аудиторської служби України входять Держаудитслужба та такі міжрегіональні територіальні органи: Північний офіс Держаудитслужби, Північно-східний офіс Держаудитслужби; Західний офіс Держаудитслужби та Східний офіс Держаудитслужби, які також наділені вищевказаними повноваженнями щодо вжиття в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб.

Пунктом 2 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року № 550 обумовлено, що інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об'єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.

За приписами підпункту 9 пункту 4 Положення № 43 Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань: вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших осіб підприємств, установ та організацій, що контролюються, усунення виявлених порушень законодавства; здійснює контроль за виконанням таких вимог; вертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів; застосовує заходи впливу за порушення бюджетного законодавства, накладає адміністративні стягнення на осіб, винних у порушенні законодавства; передає в установленому порядку правоохоронним органам матеріали за результатами державного фінансового контролю у разі встановлення порушень законодавства, за які передбачено кримінальну відповідальність або які містять ознаки корупційних діянь.

В силу пункту 6 Положення № 43 Держаудитслужба для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; у разі виявлення збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір в установленому законодавством порядку.

Також за змістом Положення № 43 встановлено, що Держаудитслужба має право звернутися звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону

України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", згідно із якими державній контрольно-ревізійній службі надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно із методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою незабезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на коригування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

З оскаржуваних пунктів вимоги Управління Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області про усунення порушень законодавства № 13-19-05-13/1176 від 27 лютого 2017 року вбачається, що органом державного фінансового контролю виявлено збитки, завдані об'єктом контролю - КП "ТМТКЕ", та сформовано вищенаведені пункти з вимогою про відшкодування виявлених збитків.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною та її скасування, тому вимога, в частині оскаржуваних пунктів 1, 2 відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом органу державного фінансового контролю та, як наслідок, вирішується питання стосовно правомірності визначення розміру збитків.

Аналогічна правова позиція висловлена колегією суддів Судової палати Верховного Суду України у постановах від 23 червня та 07 липня 2015 року (справи №№ 21-967а15, 21-1008а15, відповідно).

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Комунального підприємства теплових мереж "Тернопільміськтеплокомуненерго" Тернопільської міської ради залишити без задоволення.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2017 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович

Судді С. А. Горбатюк

Т. Г. Стрелець