Справа № 294/1170/16-а
Суддя: Полонець С. М.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №294/1170/16-а

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2017 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:
головуючого судді Полонця С.М., суддів Гулак Н.А., Слюсарчук Н.Ф.,
секретаря с/з Синюк А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати протиправним і скасувати рішення Міністерства оборони України про відмову йому у призначенні одноразової грошової допомоги як інваліду 2 групи з 23.12.2005 року, внаслідок поранення, контузії пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії, оформлене протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 16.09.2016 року №79; зобов`язати Міністерство оборони України нарахувати та виплатити йому одноразову грошові допомогу, як інваліду 2 групи, внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії, у розмірі 200 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, а саме 23.12.2005р., відповідно до постанови КМУ від 25.12.2013р. №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві».
Позивач у судове засідання не з`явився. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позов підтримав з викладених у ньому підстав.
Представник відповідача Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, надав письмові заперечення проти позову.
Представник третьої особи Житомирського обласного військового комісаріату в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Суд, вивчивши матеріали справі, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах з 02.07.1979 року по 22.06.1981 року. При цьому в період з 30.01.1980 року по 22.06.1981 року позивач проходив військову службу на території Республіки Афганістан та приймав участь у бойових діях.
Рішенням Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, трав, каліцтв Міністерства оборони України від 20.04.2012 року №752 встановлено, що отримані позивачем поранення, контузія і захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК №239490 від 01.06.2012 року ОСОБА_1 встановлена ІІІ група інвалідності з 24.05.2012 року, яка настала внаслідок поранення, контузії, захворювання пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії.
Довідкою до акту огляду МСЕК №218830 від 12.01.2016 року позивачу довічно встановлена друга група інвалідності з 23.12.2015р., у зв`язку з травмою, так пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби.
16.02.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського ОВК із заявою та усіма належними додатками стосовно призначення йому виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 2 групи інвалідності, яка пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.
Відповідно до листа Міністерства оборони України від 01.04.2016 року документи позивача повернуто на доопрацювання та фактично відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги.
Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду України від 26.07.2016 року, визнано протиправним та скасовано рішення комісії Міністерства оборони України №20 від 01.04.2016 року про направлення документів на доопрацювання з поверненням їх до обласних військових комісаріатів; зобов`язано Міністерство оборони України розглянути питання щодо призначення та виплати позивачу, як інваліду другої групи, одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013року №975.
На виконання вказаного рішення суду 26.07.2016 року позивач повторно звернувся до Міністерства оборони України, Житомирського ОВК із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги.
16.09.2016 року комісією з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби (далі - Комісія) повторно прийнято рішення про повернуто документів на доопрацювання та фактично відмовлено позивачу в призначенні одноразової грошової допомоги, оскільки позивачем не надано документів про причини та обставини поранення.
Згідно з ч.1 ст.16 Закону №2011-ХІІ (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
У відповідності до п.4 ч.2 ст.16 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі-військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст) визначає "Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві", затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 (далі - Порядок № 975).
Пунктом 6 Порядку №975 визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується: 1) військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі:
- 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи;
- 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи;
- 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.
Згідно 16-4 Закону №2011-ХІІ призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком:
а) вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення; б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом); г) подання особою за відомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.
Частиною 8 статті 16-3 Закону №2011-ХІІ визначено, що особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.
Згідно ч. 2 п.3 Порядку №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Надаючи офіційне тлумачення положень ст.58 Конституції України Конституційний Суд України в рішенні від 09.02.1999 у справі №1-рп/99 зазначив, що принцип, закріплений у ч.1 ст.58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Таким чином, суд дійшов висновку, що право позивача на отримання одноразової грошової допомоги як інваліду 2 групи виникло з моменту встановлення йому цієї інвалідності з 23.12.2015р., незалежно від часу, що минув після звільнення його з військової служби.
При цьому, враховуючи вищенаведені норми права, суд приходить до висновку, що особа набуває право на отримання одноразової грошової допомоги в разі встановлення їй інвалідності та не залежить від первинного чи повторного встановлення такої інвалідності.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 18.11.2014р. №21-446а14 та від 21.04.2015р. № 21-135а15.
Окрім того, в своїй постанові від 10.03.2015р. по справі №21-563а14, проаналізувавши положення редакцій ст.16 Закону №2011-ХІІ Верховний Суд України застосував саме те (нове) законодавство, яке було чинним на час встановлення особі вищої групи інвалідності, дійшовши висновку, що у разі встановлення військовослужбовцю більшого відсотка втрати працездатності або у разі встановлення групи інвалідності, яка дає право на отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі, у нього виникає право на отримання відповідної допомоги, яка виплачується йому з урахуванням виплаченої раніше суми обов`язкового особистого державного страхування або одноразової грошової допомоги.
Таким чином, оскільки одноразову грошову допомогу по третій групі інвалідності позивач не отримував, то суд погоджується з доводами позивача, що він має право отримання грошової допомоги по другій групі інвалідності у повному розмірі з 23.12.2015р.
На час звернення позивача із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги порядок призначення такої допомоги був врегульований наказом Міноборони №530 від 14.08.2014р. «Про затвердження Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей» (далі-Наказ №530), зареєстрований у Мінюсті України 20.10.2014р. за №1294/26071.
Документи на одержання одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності особам, звільненим з військової служби (зборів, резерву), оформляє та подає до Департаменту фінансів Міністерства оборони України обласний військовий комісар за місцем проживання цих осіб (п.4.7 вказаного Наказу). Висновок стосовно можливості виплати одноразової грошової допомоги подається обласним військовим комісаріатом в 15-денний термін з дня реєстрації документів до Департаменту фінансів Міністерства оборони України. Якщо документів, необхідних для прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги, немає, уповноважений орган письмово повідомляє заявника та в разі необхідності надає допомогу в їх оформленні (пункт 4.8 Наказу №530).
Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови (п.13 Порядку №975). Департамент фінансів Міністерства оборони України доводить рішення головного розпорядника коштів про виплату одноразової грошової допомоги до розпорядників коштів другого ступеня, обласних військових комісаріатів, військових частин та здійснює переказ коштів на реєстраційні рахунки (в установах Державного казначейства України) розпорядників коштів другого ступеня, обласних військових комісаріатів, військових частин, які фінансуються через Департамент фінансів Міністерства оборони України (п.4.10 Наказу №530). Після проведення виплати витяг з наказу про проведення виплати, завірений встановленим порядком, обласним військовим комісаріатом надсилається до Департаменту фінансів Міністерства оборони України. (п.4.11 Наказу №530).
З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що дія Порядку №975 поширюється на позивача, оскільки інвалідність вже 2 групи була встановлена позивачу з 23.12.2015р.
Форма документу, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), законодавчо не визначена, а тому, за приписами пункту 11 Порядку №975 такими документами можуть бути будь-які відомості, які свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва).
Вказана правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 22.01.2015 року у справі №К/800/7338/13.
Тому причинний зв`язок про те, що поранення (контузія) військовослужбовця пов`язане із виконанням обов`язків військової служби встановлюється лише у разі, якщо це поранення одержано ним не внаслідок правопорушення.
Також слід зазначити, що Порядок №975 не містить жодних обмежень щодо неможливості застосування його до осіб, які отримали первинну інвалідність до 01.01.2014р. та до осіб, які проходили строкову військову службу. А, отже, в розумінні вимог вказаних положень позивач може реалізувати своє право на отримання одноразової грошової допомоги протягом трьох років з дня виникнення у нього такого права.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач звернувся до третьої особи у межах визначеного трирічного терміну із відповідною заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому саме 2 групи інвалідності з 23.12.2015р.
Таким чином, рішення Міністерства оборони України про про повернення документів на доопрацювання, оформлене відповідним протоколом засідання комісії МОУ від 16.09.2016 року №9 є протиправним та підлягає скасуванню.
Враховуючи те, що відповідач відмовив позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги, суд приходить до висновку, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити одноразову допомогу.
З огляду на вищенаведене, позов підлягає до задоволення у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 11, 17, 69, 71, 86, 159, 162, 163 КАС України, суд ,-
П О С Т А Н О В И В :
Позов задовольнити.
Визнати протиправним і скасувати рішення Міністерства оборони України про відмову ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги як інваліду 2 групи з 23.12.2015 року, внаслідок поранення, контузії пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії, оформлене протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 16.09.2016 року №79.
Зобов`язати Міністерство оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошові допомогу, як інваліду 2 групи, внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії, у розмірі 200 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, а саме 23.12.2015 року, відповідно до «Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975.
Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: С.М. Полонець

Судді: Н.А. Гулак

Н.Ф. Слюсарчук