Справа № 826/9078/17
Суддя: Кузьмишина О.М.
Дата ухвалення: 2017-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/9078/17 Головуючий у 1-й інстанції: Шрамко Ю.Т. Суддя-доповідач: Кузьмишина О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

27 вересня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

Суддів: Глущенко Я.Б.,

Шелест С.Б.,

за участю секретаря судового засідання Пушенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» до Печерського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції м. Києві про скасування постанови від 23.06.2017 року ВП №52405728,-

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про скасування постанови державного виконавця відповідача Джулай Ю.Ю. від 23.06.2017 року ВП №52405728 про накладення штрафу на позивача у розмірі 10200,00 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 серпня 2017 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України, а саме, що дану справу не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права та направити для продовження розгляду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - без змін з наступних підстав.

Суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження у справі, виходив з того, що даний спір не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи немає підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно частин першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У відповідності до правової позиції Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, зокрема, в абз. 2 п.21 постанови «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01.03.2013 року, де зазначено, що ураховуючи положення статті 1 ЦПК та статті 2 КАС, не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб'єктом владних повноважень) як суб'єктом публічного права та суб'єктом приватного права - фізичною особою, в якому управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

Відповідно до змісту заявленого позову, позивач вважає, що виходячи із змісту частини 2 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» даний позов підсудний відповідному адміністративному суду, разом з тим, з такими висновками позивача суд не вправі погодитись, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Даний позов поданий в порядку ст. 181 КАС України.

Статтею 181 КАС України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 181 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Тобто, якщо законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Інший порядок судового оскарження, у тому числі коло учасників цього оскарження, визначено Розділом VII ЦПК України і статтею 212 ГПК України.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 05 квітня 2017 року у справі №К/800/1640/15, постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року у справі №6-2187цс15, постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі №6-3077цс15.

Частиною 2 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Колегія суддів звертає увагу на те, що дана норма Закону визначає підсудність лише тих дій чи рішень державного виконавця чи органу виконавчої служби, підсудність яких не врегульовано частиною 1 статті 74 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

За приписами ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ (ч. 2 ст. 384 ЦПК України).

Справи за скаргами на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими ст. 386 ЦПК України, за участю виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржується.

На підставі вище зазначеного, колегія суддів звертає увагу на те, що якщо законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездійльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 30 червня 2015 року у справі №21-278а15, постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року у справі №6-2187цс15, постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі №6-3077цс15.

Окрім зазначеного вище, колегія суддів звертає увагу на те, що з аналізу наведених норм, а також наданих позивачем доказів, постанову державного виконавця, що є предметом оскарження у даному позові, винесено у рамках виконавчого провадження №52405728, відкритого з виконання виконавчого листа № 489/5789/15-ц, виданого Ленінським районним судом міста Миколаєва в рамках розгляду цивільної справи.

Враховуючи наведені фактичні обставини справи, даний позов може бути розглянуто виключно у порядку цивільного судочинства, судом, який видав виконавчий документ.

У відповідності до положень пункту 1 частини 1 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи характер спірних правовідносин, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про відмову у відкритті провадження у справі.

Отже, колегія суддів дійшла до висновку, що судом першої інстанції винесено законне, обґрунтоване рішення з врахуванням норм чинного законодавства і не знаходить підстав для його зміни чи скасування.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним та є таким, що не відповідають обставинам справи.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення з додержання норм процесуального та матеріального права, в зв'язку з чим вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 102, 160, 167, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: Я.Б.Глущенко

С.Б.Шелест

Повний текст ухвали виготовлено 29.09.2017 року.

Головуючий суддя Кузьмишина О.М.

Судді: Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.