Справа № 756/13965/15-а
Суддя: Васалатій К. А.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/756/3/17
ПОСТАНОВА

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2017 року Оболонський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Васалатія К.А.

при секретарі Ільченко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління ПФУ в м. Києві про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії та виплати недоотриманих сум пенсій, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до відповідача із вищевказаним позовом, в якому вказав, що є учасником ліквідації на ЧАЕС. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що згідно до посвідчення № 419900 від 07.05.2003 р. особи, яка постраждала від Чорнобильської катастрофи позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС першої категорії. На даний час перебуває обліку в Пенсійному фонді України та проживає у Ізраїлі.

Зі слів позивача, він приймав участь у виконанні заходів по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській формувань Цивільної оборони з 27.04.1986 р. по 29.04.1986 р., з 04.05.1986 по 05.05.1986 р., з 23.06.1986 р. по 31.07.1986 р. При цьому позивач вважає, що пенсія не може бути нижчою 8 мінімальних заробітних пенсій за віком, а додаткова повинна складати 75% мінімальної пенсії за віком.

Він неодноразово позивач звертався до відповідача -УПФ України в Оболонському районі м. Києва та здійснити перерахунок його пенсії у відповідності до ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за час його знаходження в зоні відчуження у м. Прип'ять та на самій ЧАЕС з 27.04.1986 р. (вихідний день - подвійний розмір) по 29.04.1986 р. Оплата повинна бути нарахована у п'ятикратному розмірі.

Факт його працевлаштування на Підприємстві автомобільного транспорту Виробничого об'єднання «Київенерго», станом на сьогодні це відокремлений підрозділ «Автотранспорт» ПАТ «Київенерго» на посаді водія 1-ГО класу з 27.03.1979 р. (наказ № 33-К від 27.03.1979 р.) та звільнений за власним бажанням 14.04.1993 року (наказ № 276-К від 27.05.1993 р.).

Також позивач вказує, що у відповідності до Акту № 3 про нещасний випадок на виробництві від 23.03.1992 р. підприємства автомобільного транспорту Виробничого об'єднання «Київенерго» зі мною трапився нещасний випадок в 30-ти кілометровій зоні впливу аварії на Чорнобильській АЕС. У відповідності до вказаного Акту датою і часом нещасного випадку є 27-29.04.1986 року, 04.05. - 05.05.1986 та 23.06. - 31.07.1986 р.

Також довідкою ПАТ «Київенерго» від 01.10.1992 р. № 08-К підтверджено, що позивач приймав участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 30 км. зоні з 27.04. - 28.04.1986 р., з 23.06. - 31.07.1986 р., всього 41 день, в тому числі в І зоні - 155 год., II зоні - 188 год., в ІІІ зоні 28 год.

Тому посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд визнати дії ЦО УПФ України в м. Києві протиправними щодо здійснення нарахування та виплати пенсії позивачу у меншому розмірі ніж як передбачено ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи, зобов'язати ЦО УПФ України в м. Києві здійснити перерахунок пенсії позивачу у відповідності до ст. 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка повинна становити 8 мінімальних заробітних плат за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 75% від мінімальної пенсії за віком, зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу, враховуючи довідку про заробітну плату № 53/35-554 від 16.06.2013 р. за період праці в зоні відчуження, а саме за 27 та 28 квітня 1986 р., стягнути з відповідача недоплачену пенсію за всі минулі роки, а саме за 2013-2015 р. та зобов'язати відповідача виплачувати в подальшому основну та додаткову пенсії в розмірі 8 мінімальних »бітних плат за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 75% від мінімальної пенсії за віком.

Згідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, приходить до висновку, що, адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до положення ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», для встановлення пільг і компенсацій визначаються категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а саме позивач - учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження: з 27.04. - 28.04.1986 р., з 23.06. - 31.07.1986 р., всього 41 день, в тому числі в І зоні - 155 год., II зоні - 188 год., в ІІІ зоні 28 год.

Як з'ясовано судом, ч. 1, 3 ст. 65 Закону № 796-ХІІ передбачено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Згідно посвідчення НОМЕР_1 від 07.05.2003 р. позивач відноситься до категорії 1 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Відповідно до вкладки НОМЕР_2 до посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи позивач ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 9).

Згідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_2 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок по доказуванню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналізуючи положення наведеної процесуальної норми, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної категорії справ відповідачу належить довести правомірність своїх дій та бездіяльності.

Таким чином, доводи позивача повністю знайшли своє підтвердження в наявних у матеріалах справи доказах, а відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, з урахуванням всіх встановлених судом фактичних обставин по справі та вимог законодавства, не доведено правомірність своїх дій.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше 3 міс. з дня досягнення особою пенсійного віку.

У відповідності до приписів ч. 3 ст. 162 КАС України, суд може прийняти постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, у сфері публічно-правових відносин з боку суб'єктів владних повноважень.

Враховуючи викладене, повно і всебічно з'ясувавши обставини в адміністративній справі, які підтверджуються дослідженими доказами, з метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог адміністративного позову ОСОБА_1 частково.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1. а саме стягнення з відповідача недоплачену пенсію за всі минулі роки, а саме за 2013-2015 р. та зобов'язання відповідача виплачувати в подальшому основну та додаткову пенсії в розмірі 8 мінімальних »бітних плат за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 75% від мінімальної пенсії за віком, то суд відмовляє у їх задоволенні, так як вони виходять за меж позовних вимог.

Тому керуючись ст. 2, 11, 18, ст. 71, 94, 99, 104, ст. 160-163, 254, 256 КАС України, Конвенцією про захист прав і основоположних свобод, Загальною декларацією прав людини, Конституцією України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати дії Центрального об'єднаного управління ПФУ в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 у перерахуванні та виплаті недоотриманої суми основної пенсії та додаткової пенсії протиправними.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління ПФУ в м. Києві провести ОСОБА_3 перерахунок та виплату, з врахуванням проведених виплат, недоотриманої суми основної пенсії із розрахунку 8 мінімальних пенсій за віком згідно вимог ст. 49, ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 27.10.2015 р.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління ПФУ в м. Києві провести ОСОБА_3 перерахунок та виплату, з врахуванням проведених виплат, згідно ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» недоотриманої суми додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю із розрахунку 75% від мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням довідки про заробітну плату № 53/35-554 від 16.06.2013 р.

В іншій частині позову - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Оболонський р/с м. Києва протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя К.А.Васалатій