Справа № 357/12671/16-а
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2017-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" вересня 2017 р. м. Київ К/800/18736/17

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Горбатюка С. А., Стрелець Т. Г.,

розглянувши у письмовому провадженні у касаційній інстанції адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Біла Церква Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Біла Церква Київської області (далі - Управління ПФУ), у якому просила визнати неправомірними дії відповідача щодо щомісячного відрахування з її пенсії щомісячно 20% для повернення переплати за цією пенсію, яку їй було призначено згідно зі статтями 39, 51 Закону УРСР «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також зобов'язати відповідача повернути утримані кошти за весь період, починаючи з липня 2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що до червня 2013 року ОСОБА_1, яка належить до категорії осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи (4 категорія) фактично проживала в м. Біла Церква, а в с. Дулицькому Сквирського району Київської області була лише зареєстрована. При прийнятті рішення щодо необхідності здійснення відрахувань із пенсії Управління ПФУ належним чином не з'ясовувало дійсних обставин щодо її фактичного місця постійного проживання, у зв'язку з чим дійшло до обґрунтованих висновків про приховування нею обставин, що впливають на виплату пенсії, а відтак і про необхідність здійснення відрахувань для погашення переплати, яка виникла з червня 2007 року.

Білоцерківський районний суд Київської області постановою від 1 березня 2017 року позовні вимоги задовольнив.

Визнав протиправним рішення Управління ПФУ від 24 червня 2016 року № 341 про утримання з пенсії ОСОБА_1 надміру виплачених сум починаючи з 1 липня 2016 року.

Зобов'язав Управління ПФУ повернути ОСОБА_1 утримані кошти за період з 1 липня 2016 року.

Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 18 травня 2017 року скасував постанову суду першої інстанції і прийняв нову, якою відмовив у задоволенні позовних вимог.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати його постанову і залишити в силі постанову суду першої інстанції.

Управління ПФУ в письмових запереченнях зазначило про те, що оскаржена постанова апеляційного суду є законною і обґрунтованою, тому підстав для задоволення касаційної скарги немає.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Суди попередніх інстанцій встановили, що ОСОБА_1 належить до 4 категорії осіб, потерпілих від Чорнобильської катастрофи (як особа, яка постійно проживає/працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю), що підтверджується посвідченням потерпілої особи серії НОМЕР_1 від 22 червня 2006 року.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні ПФУ та одержує пенсію за віком з 22 липня 2006 року.

Також у справі встановлено, що на підставі постанови Білоцерківського міськрайонного суду від 19 квітня 2011 року у справі №2а-31703/10 ОСОБА_1 було призначено доплату до її пенсії відповідно до статті 39 Закону УРСР від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796-ХІІ). За постановою того ж суду від 29 квітня 2011 року у справі № 2а-31705/10 Управління ПФУ здійснило позивачці перерахунок додаткової пенсії, право на отримання якої встановлено статтею 51 Закону № 796-ХІІ.

У жовтні 2015 року позивач звернулась до Управління ПФУ, надавши копію паспорта, з чого з'ясувалося, що ОСОБА_1 з 15 грудня 2006 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

З метою перевірки цих відомостей, Управління ПФУ звернулося із запитом до сільської ради с. Дулицьке про надання інформації про те, з якого часу гр. ОСОБА_1 зареєстрована в цьому населеному пункті.

30 травня 2016 року на адресу Управління ПФУ надійшла довідка сільської ради с. Дулицьке про те, що гр. ОСОБА_1 «зареєстрована та проживає» в АДРЕСА_1 з 15 грудня 2006 року.

Відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української PCP від 23 липня 1991 року №106 «Про організацію виконання постанови Верховної Ради Української PCP про порядок введення в дію законів Української PCP «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» с. Дулицьке Сквирського району не віднесене до зони радіоактивного забруднення.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 зареєстрована в іншому населеному пункті, який не віднесено до зони радіоактивного забруднення, але своєчасно не повідомила про цю обставину територіальний орган Пенсійного фонду, Управління ПФУ прийняло рішення від 24 червня 2016 року № 341, за яким позивачці нараховано переплату пенсії за період з 30 червня 2007 року по 30 червня 2016 року в розмірі 21126,32 грн. В цьому рішенні також зазначено про те, що в разі ненадходження від пенсіонера коштів протягом місяця з дня його повідомлення про прийняття рішення, з нього утримуватиметься переплата в розмірі 20 % пенсії щомісячно, починаючи з 1 липня 2016 року, до повного погашення.

Листом від 30 червня 2016 року № 10782/01 відповідач повідомив позивача про те, що у зв'язку з її проживанням з 2006 року в с. Дулицьке Сквирського району, що підтверджується довідкою Дулицької сільської ради № 87 від 27 травня 2016 року, яке не належить до зони радіоактивного забруднення, у неї виникла переплата пенсії за статтями 39, 51 Закону № 796-ХІІ в сумі 21126,32 грн., яка утримуватиметься з її пенсії по 20 % щомісячно до повного погашення, починаючи з липня 2016 року. Водночас позивачці запропоновано внести зазначену суму переплати на розрахунковий рахунок Управління ПФУ.

Не погодившись з таким рішенням Управління ПФУ, ОСОБА_1 звернулася з цим позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що офіційних відомостей щодо фактичного проживання ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 саме з грудня 2006 року немає. Так, позивачка є власником будинку у зазначеному населеному пункті, який вона успадкувала і періодично туди навідується, що втім не свідчить про те, що вона там постійно проживає. Стосовно штампу в паспорті з відміткою про місце реєстрації та довідки сільської ради с. Дулицьке, на яку покликається відповідач як на документальне підтвердження фактичного місця проживання ОСОБА_1 в цьому населеному пункті, то під час розгляду справи суд з'ясував, що вказана в цій довідці дата стосується лише місця реєстрації, а не фактичного проживання. Щодо останнього, то таким, як встановив суд на підставі досліджених доказів, до червня 2013 року було АДРЕСА_2. За вказаною адресою ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управління ПФУ, яке на виконання згаданих вище постанов Білоцерківського міськрайонного суду призначило їй доплату до пенсії та додаткову пенсію відповідно до статей 39, 51 Закону № 796-ХІІ. На думку суду першої інстанції, відповідач при прийнятті оскарженого рішення не врахував усіх обставин, що мають значення для висновку щодо наявності переплати.

Суд апеляційної інстанції натомість вважає, що довідка Дулицької сільської ради від 27 травня 2016 року № 87, яку видано у відповідь на звернення Управління ПФУ, а також відмітка в паспорті є достатнім свідченням того, що ОСОБА_1 з 15 грудня 2006 року зареєстрована і проживає в с. Дулицьке Сквирського району. Інші докази, на які покликається позивачка і які врахував суд першої інстанції зазначеного факту не спростовують. ОСОБА_1, як відзначив цей суд, не повідомила Управлінню ПФУ про зміну свого місця проживання (з м. Біла Церква на с. Дулицьке Сквирського району), тому відповідач дійшов до цілком обґрунтованого висновку про те, що у період з 30 червня 2007 року (дата, до якої ОСОБА_1 працювала в м. Біла Церква) по 30 червня 2016 року, оскільки позивачка не проживала в зоні радіоактивного забруднення, їй безпідставно виплачувалась пенсія, призначена відповідно до статей 39, 51 Закону № 796-ХІІ, на загальну суму 21126,32 грн.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України не погоджується з висновками апеляційного суду, а правильною та обґрунтованою вважає постанову суду першої інстанції, яку апеляційний суд, на думку колегії суддів, скасував помилково. При прийнятті цієї ухвали колегія суддів виходить з такого.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 9 Закону № 796-ХІІ (у редакції Закону, чинної станом на дату виникнення спірних відносин) особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 11 Закону № 796-ХІІ до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Відповідно до частини першої статті 55 Закону № 796-ХІІ особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» <…>.

Відповідно до статті 39 Закону № 796-ХІІ громадянам, які працюють у зоні відчуження, встановлюється доплата у порядку і розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України. За частиною першою статті 51 Закону № 796-ХІІ особам, віднесеним до категорій 2, 3, 4 призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпункту 5 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 22 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1) при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» надаються також документи, які засвідчують особливий статус особи, зокрема посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями).

Згідно з пунктом 2 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року №51 (далі - Порядок № 51) посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», іншими актами законодавства.

Статтею 50 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

У справі встановлено, що ОСОБА_1 належить до 4 категорії осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується відповідним посвідченням. На виконання згаданих вище постанов Білоцерківського міськрайонного суду позивачці призначено доплату до її пенсії, а також додаткову пенсію відповідно до статей 39, 51 Закону № 796-ХІІ.

Після звільнення з роботи (з 30 червня 2007 року) позивачку взято на обліку в Управлінні ПФУ, де їй було призначено пенсію. Це ж Управління ПФУ згодом виконувало згадані вище судові рішення щодо призначення виплат, передбачених статтями 39, 51 Закону № 796-ХІІ. Як висновується зі встановлених обставин справи, на дату постановлення цих рішень, а також на дату їх виконання зареєстрованим місцем проживання позивачки вже було с. Дулицьке Сквирського району Київської області (з 15 грудня 2006 року).

Спір у цій справі виник у зв'язку з тим, що ОСОБА_1, після того, як їй було призначено пенсію з урахуванням положень статей 39, 51 Закону № 796-ХІІ, не повідомила Управління ПФУ про зміну з 15 грудня 2006 року місця проживання (з м. Біла Церква на с. Дулицьке Сквирського району). Зазначена обставина (місце проживання), як стверджує відповідач, впливає на отримання нею доплат і додаткової пенсії, право на отримання яких встановлено статтями 39 51 Закону № 796-ХІІ.

Той факт, що з 15 грудня 2006 року ОСОБА_1 зареєстрована в с. Дулицьке Сквирського району є встановленим і позивачка його не заперечує. Утім стверджує, що зареєстроване місце проживання не збігається з її фактичним місцем проживання, яким до червня 2013 року було м. Біла Церква.

Оскаржене рішення Управління ПФУ, як встановлено у справі, окрім відмітки в паспорті позивачки про зареєстроване місце проживання, ґрунтується на довідці сільської ради с. Дулицьке Сквирського району № 87 від 27 травня 2016 року. В цій довідці зазначено, що ОСОБА_1 «зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 з 15.12.2006 року».

З цього приводу суд першої інстанції встановив, що в довідці № 87 від 27 травня 2016 року зазначено некоректні відомості щодо фактичного місця проживання ОСОБА_1 Такий висновок ґрунтується на:

довідці сільської ради с. Дуліцьке № 26 від 2 лютого 2017 року, наданій у відповідь на звернення суду, а також у листі цього ж органу місцевого самоврядування за № 316 від 27 липня 2016 року, надісланому на звернення ОСОБА_1, за змістом яких довідку № 87 від 27 травня 2016 року було видано помилково і « 15 грудня 2006 року» стосується тільки зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1, а не фактичного;

висновку старшого ДОП сектора превенції відділення поліції №2 Білоцерківського відділу поліції Борець С.П. від 22 лютого 2017 року, за яким ОСОБА_1 фактично проживала в кв. АДРЕСА_2 в період з 1991 року по 2013 рік;

довідці КЗ КОР «Білоцерківський обласний онкологічний диспансер» від 18 січня 2017 року № 17, відповідно до якої ОСОБА_1 перебуває на диспансерному обліку з 28 жовтня 2005 року, в період з 5 червня 2007 року по 6 червня 2007 року та з 21 червня 2011 року по 30 червня 2011 року перебувала на стаціонарному лікуванні;

показаннях свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які ствердили, що в період з 1991 року по 2013 рік позивачка проживала в кв. АДРЕСА_2.

Зважаючи на обставини, які встановлено на підставі зазначених вище документів і показаннях свідків у їх сукупності і взаємозв'язку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що фактичним місцем проживання ОСОБА_1 до червня 2013 року було м. Біла Церква.

З огляду на наведені вище обставини твердження відповідача про те, що позивач не повідомила Управління ПФУ про зміну свого місця проживання з грудня 2006 року (враховуючи також і те, що до кінця червня 2007 року вона ще працювала) є непереконливими і суперечливими.

Суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що довідка сільської ради № 87 від 27 травня 2016 року і відмітка у паспорті про місце реєстрації є достатнім і обґрунтованим свідченням того, що позивач не проживає в м. Біла Церква з грудня 2006 року, але всупереч вимог закону не повідомила орган ПФУ про зміну свого місця проживання.

У зв'язку з цим потрібно відзначити, що зареєстроване місце проживання особи не зобов'язує її фактично проживати за такою адресою, якщо у неї є інше житло, де вона має право проживати на законних підставах. Більш того, реєстрація місця проживання не може позбавити особу тих гарантій і компенсації, на які вона має право, зокрема, за Законом № 796-ХІ.

Окрім того, як уже згадувалося вище, довідка органу місцевого самоврядування № 87 від 27 травня 2016 року є некоректною, що підтверджено іншими доказами у справі, зокрема відповіддю того ж таки органу місцевого самоврядування, який її видав. Зважаючи на наявність інших доказів, які в сукупності спростовують доводи відповідача про фактичне місце проживання позивачки, про які зазначено вище, такий документ не може бути достатньою підставою для позбавлення особи призначених їй пенсійних виплат.

На думку колегії суддів, мотиви, якими керувався апеляційний суд, залишаючи поза увагою усі ті докази, якими позивач доводить відсутність умисних дій зі своєї сторони щодо неповідомлення обставин, які впливають на отримання виплат з Пенсійного фонду України, є необґрунтованими, відтак висновок цього суду про безпідставність позовних вимог є помилковим.

Відповідно до частини першої статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що законною і обґрунтованою є постанова суду першої інстанцій, яку апеляційний суд скасував помилково.

Керуючись статтями 159, 222, 223, 226, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2017 року в цій справі скасувати і залишити в силі постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 1 березня 2017 року.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Смокович

Судді С.А. Горбатюк

Т.Г. Стрелець