Справа № 820/1090/17
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2017-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

28.09.2017 року № 820/1090/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бідонька А.В.,

при секретарі судового засідання - Кульчій А.М.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представників відповідача Колдашова О.В., Фівкіна П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід судді Бідонька А.В. по справі за позовом ОСОБА_1 до Начальника військово-юридичного факультету Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого Мельник Сергія Миколайовича про визнання неправомірною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Начальника військово-юридичного факультету Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого Мельник Сергія Миколайовича, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд:

- визнати неправомірними дії начальника ВЮФ НЮУ Мельника С.М. по виконанню директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Міністерства оборони України від 11.08.2016 року №Д-322/1/15дск та щодо видання та виконання наказу по військово-юридичному факультету Національного юридичного університету ім. Ярослава Мудрого від 31.08.2017 року № 44 «Про внесення змін до штату ВЮФ НЮУ», що мало наслідком його невиконання та не реалізацію організаційних заходів та визнати неправомірним наказ від 31.08.2017 № 46 «Про оголошення конкурсу на заміщення посад командування, науково-педагогічного складу ВЮФ НЮУ», який виданий і виконаний в порядку, не передбаченому інструкцією про порядок заміщення вакантних посад командування (керівного складу), наукових, науково-педагогічних (педагогічних) працівників у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів та науково-дослідних установах Збройних Сил України на конкурсній основі», затвердженої спільним наказом Міністерства оборони України та Міністерства освіти і науки України від 27 січня 2015 року № 37/51 та зобов'язати скасувати наказ від 31.08.2017 № 46 «Про оголошення конкурсу на заміщення посад командування, науково-педагогічного складу ВЮФ НЮУ» та опублікувати в газеті МОУ «Народна Армія» оголошення щодо скасування результатів цього конкурсу;

- визнати неправомірним наказ відповідача Мельника С.М. - начальника військово - юридичного факультету Національного юридичного університету ім. Ярослава Мудрого передати військові документи військового конкурсу на вакантні посади військового штату ВЮФ НЮУ № 17/229 до вченої ради цивільного ВНЗ - Національного юридичного університету ім. Ярослава Мудрого;

- визнати неправомірними дії відповідача Мельника С.М. - начальника військово-юридичного факультету Національного юридичного університету ім. Ярослава Мудрого у не дотриманні вимог спільного наказу Міністерства оборони України та Міністерства освіти і науки України від 27.01.2015 року № 37/51, наказу по військово-юридичному факультету Національного юридичного університету ім. Ярослава Мудрого від 31.08.2017 № 46 військово-юридичного факультету Національного юридичного університету ім. Ярослава Мудрого у жовтні 2016 року.

Позивач 28.09.2017 року через канцелярію суду надав заяву про відвід судді у даній справі.

В обґрунтування вказаної заяви позивач зазначив, що 29.05.2017 року, 26.06.2017 року, 10.07.2017 року позивач уточнював позивні вимоги на підставі наданих доказів у судових засіданнях в інших адміністративних справах. Суд не побачив підстав для задоволення заяви про відвід судді по справі, зазначив, що факт відмови у задоволенні клопотання та визнання його передчасним не може свідчити про упередженість судді по справі при прийнятті рішення. Тобто суддя Бідонько А.В. вважає, що виконувати вимоги КАСУ ще передчасно та зовсім не потрібно до розгляду справи по суті мати необхідні докази для правильного вирішення справи. Тому він не побачив своїх діях упередженості, хоча саме на підготовчій стадії розгляду справи згідно вимог ст. .110, 111 КАСУ саме на суду покладається обов'язок витребування необхідних доказів. Позивач же вважає, що суддя зобов'язаний виконувати вимоги КАСУ (ст. 110, 111), а, якщо суду докази не потрібні, то це означає або низку кваліфікацію судді або упередженість. В кваліфікації судді у позивача сумніві не має, а є об'єктивні причини заявляти про упередженість судді. Крім не бажання мати докази на користь позивача, поведінка судді Бідонька А.В. на судових засіданнях є ще одним фактом очевидної упередженості судді, його зацікавленості у зменшенні можливостей позивача у захисті його порушених прав та сприянню відповідачу. В судових засіданнях в червні - липні 2017 року судом створювалися не рівні умови для доведення своєї правової позиції позивачу та представнику відповідача. Жодного разу суддя не перервав та не заважав виступати представнику відповідача Фівкіну П.М.. До позивача, нажаль, у судді Бідонько А.В. зовсім інше відношення, позивач неодноразово був вимушений просити суддю його не перебивати. Зазначені дії судді не можна пояснити інакше, як упередженістю, що своїм наслідком, без сумніву, призведе до постановлення завідомо неправосудного рішення. Якщо судді не потрібні докази для розгляду справи, то це означає тільки одне - він вже все «вирішив» і без розгляду доказів, а його поведінка, що заважає позивачу доводити свою правову позицію, цілком підтверджує мій висновок про упередженість судді. Обґрунтованість наявності обставин, які об'єктивно засвідчують можливість упередженості судді по справі при прийнятті рішення є доказами підстав для відводу судді. Тому позивач вже не має сумнівів в упередженості судді з огляду на його конкретні дії на користь відповідача та вбачаю наявність заінтересованості судді в результаті розгляду справи не на користь позивача.

В ході судового розгляду судом поставлено на обговорення заяву позивача про відвід судді по справі.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали зазначену заяву про відвід судді по справі.

Представники відповідача в судове засідання прибули, проти задоволення заяву позивача про відвід судді по справі заперечували.

Вислухавши думку позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і відводиться: 1) якщо він брав участь у розгляді цієї справи або пов'язаної з нею справи як представник, секретар судового засідання, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім'ї або близьким родичем сторони або інших осіб, які беруть участь у справі; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого частиною третьою статті 15-1 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 цієї ж статті суддя відводиться також за наявності обставин, встановлених статтею 28 цього Кодексу, яка передбачає неприпустимість повторної участі судді в розгляді адміністративної справи.

Частиною 1статті 6 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" встановлено, що суди здійснюють правосуддя самостійно. Здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Частина 3 вищезгаданої статті передбачає, що втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь - який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою завдання шкоди авторитету суддів чи впливу на безсторонність суду забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Згідно ч. 3 ст. 30 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивований і заявлений до початку судового розгляду адміністративної справи по суті у письмовій формі з обґрунтуванням підстав для відводу.

Дослідивши обставини, викладені у заяві про відвід судді, суд вважає, що позивачем не обґрунтовано наявність підстав та не надано доказів, які об'єктивно засвідчують можливість упередженості судді по справі при прийнятті рішення.

З огляду на викладене, враховуючи положення ст. 27 КАС України, суд не вбачає наявних підстав для задоволення заяви про відвід судді по справі.

Суд роз'яснює відповідно до ч. 3 ст. 31 КАС України, ухвала за наслідками розгляду питання про відвід (самовідвід) окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на постанову чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 27, 30, 31, 32, 160, 165, 185 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Бідонька А.В. по справі за позовом ОСОБА_1 до Начальника військово-юридичного факультету Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого Мельник Сергія Миколайовича про визнання неправомірною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, проте заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги.

Суддя Бідонько А.В.

Ухвала в повному обсязі виготовлена 03 жовтня 2017 року.