Справа № 820/3831/17
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2017-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

28 вересня 2017 р. 16:10 год. справа № 820/3831/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Біленського О.О.

при секретарі судового засідання Король Д.О.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2 обєднаної державної податкової інспекції м.Харкова Головного управління ДФС у Харківській області ОСОБА_3П,

представника відповідача ОСОБА_4 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест-Тренд" до ОСОБА_4 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області та ОСОБА_2 обєднаної державної податкової інспекції м.Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бест-Тренд" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_4 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області та ОСОБА_2 обєднаної державної податкової інспекції м.Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд:

- визнати протиправними дії ОСОБА_4 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області щодо неприйняття/невизнання податкової декларації Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест-Тренд" з податку на додану вартість за жовтень 2016 року з додатками;

- зобовязати ОСОБА_4 обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Київській області відобразити показники (дані) податкової декларації Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест-Тренд" () з податку на додану вартість за жовтень 2016 року з додатками в електронних базах даних податкової звітності, у тому числі в картці особового рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест-Тренд".

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що між ОСОБА_4 ОДПІ ГУ ДФС у Київській області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бест-Тренд" укладений договір №270920161 від 28.09.2016 року про визнання електронних документів, що підтверджується квитанцією №2 про прийняття договору, реєстраційний № НОМЕР_1, але станом на 31.10.2016 року вказаний договір розірвано ОСОБА_4 ОДПІ ГУ ДФС у Київській області в односторонньому порядку та без повідомлення причин розірвання договору. У звязку з одностороннім розірванням договору про визнання електронних документів позивачем до ОСОБА_4 ОДПІ ГУ ДФС у Київській області було подано нарочно податкову декларацію з ПДВ за жовтень 2016 року. Вказана декларація отримана контролюючим органом 18.11.2016 р., про що свідчить штамп податкового органу на декларації. На сайті по електронному кабінету ТОВ "Бест-Тренд" позивач дізнався, що податковій декларації з податку на додану вартість за жовтень 2016 року з додатком 5 «розшифровка податкових зобовязань та податкового кредиту у розрізі контрагентів» був присвоєний статус «до відома». Позивач вважає, що жодних підстав для не визнання податкової декларації (присвоєння статусу «до відома») з ПДВ за жовтень 2016 року, подану позивачем, які передбачені вказаними нормативно-правовими актами, не має, оскільки податкова декларація містить всі обов'язкові реквізити, передбачені пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 Податкового кодексу України, в декларації наявні заповнені всі графи до яких вносить обовязкова інформація. З огляду на протиправність дій ОСОБА_4 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області просив задовольнити адміністративний позов у повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити адміністративний позов з підстав та мотивів, викладених в ньому.

Представник відповідача ОСОБА_4 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області в судове засідання не прибув, про дату, час та місце повідомлений належним чином. Клопотань або заяв до суду не надав, правом надання заперечень проти адміністративного позову не скористався.

Відповідно до положень ч.4 ст.128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За викладених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника ОСОБА_4 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області на підставі наявних доказів.

Представник відповідача ОСОБА_2 обєднаної державної податкової інспекції м.Харкова Головного управління ДФС у Харківській області у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував та просив суд у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю "Бест-Тренд" зареєстровано належним чином в якості юридичної особи 29.07.2016 року.

З наявних матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_4 ОДПІ ГУ ДФС у Київській області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бест-Тренд" укладений договір №270920161 від 28.09.2016 року про визнання електронних документів, що підтверджується квитанцією №2 про прийняття договору, реєстраційний № НОМЕР_1.

Під час реєстрації позивачем податкових накладних за жовтень 2016 року встановлено, що станом на 31.10.2016 р. вказаний договір розірвано ОСОБА_4 ОДПІ ГУ ДФС у Київській області в односторонньому порядку та без повідомлення причин розірвання договору, що підтверджується квитанціями від 31.10.2016 року, в яких зазначено підставу для відмови у реєстрації: у звязку із порушенням вимог Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного звязку, затвердженого наказом ДПА України від 10.04.2008р. №233, а саме: розірвано договір про визнання електронної звітності.

У звязку з одностороннім розірванням договору про визнання електронних документів, позивачем до ОСОБА_4 ОДПІ ГУ ДФС у Київській області було подано нарочно податкову декларацію з ПДВ за жовтень 2016 року. Вказана декларація отримана контролюючим органом 18.11.2016 року, про що свідчить штамп податкового органу на декларації. При цьому, штамп контролюючого органу про прийняття податкової декларації містить попередження про можливість невизнання.

З пояснень представника позивача вбачається, що на сайті по електронному кабінету Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест-Тренд" позивач дізнався, що податковій декларації з податку на додану вартість за жовтень 2016 року з додатком 5 «розшифровка податкових зобовязань та податкового кредиту у розрізі контрагентів» був присвоєний статус «до відома».

Віднесення податкової декларації «До відома» вказує на невизнання органом державної податкової служби декларації як податкової звітності.

За приписами ст.ст. 15, 16 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи, юридичні особи та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операціях), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням та сплатою податків та зборів (п.п.16.1.2., 16.1.3 п. 16.1. ст. 16 ПК України).

Згідно з п.46.1 ст. 46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Додатки до податкової декларації є її невід'ємною частиною.

Згідно з п. 48.1, п.48.3, п.48.4 ст. 48 ПК України, податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

У окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов'язкові реквізити: відмітка про звітування за спеціальним режимом; код виду економічної діяльності (КВЕД); код органу місцевого самоврядування за КОПТУУ; індивідуальний податковий номер та номер свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період.

Приписами п.49.9 ст.49 Податкового кодексу України встановлено, що за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

За умови дотримання вимог, встановлених статтями 48 і 49 цього Кодексу податкова декларація, надана платником, також вважається прийнятою: за наявності на всіх аркушах, з яких складається податкова декларація та, за бажанням платника податків, на її копії, відмітки (штампу) контролюючого органу, яким отримана податкова декларація, із зазначенням дати її отримання, або квитанції про отримання податкової декларації у разі її подання засобами електронного зв'язку, або поштового повідомлення з відміткою про вручення контролюючому органу, у разі надсилання податкової декларації поштою.

Пунктом 49.3 статті 49 ПК України передбачено право платника податків подавати за його вибором податкову декларацію в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Суд зазначає, що відповідно до п.49.8 ст.49 ПК України, прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають. За умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію датою її фактичного отримання контролюючим органом (п.49.8, п.49.9 ст. 49 ПК України).

Пунктом 49.10 ст. 49 ПК України визначено, що відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється.

Отже, відмова контролюючого органу (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації з підстав, не передбачених приписами Податкового кодексу України, заборонена.

У разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 ст.48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови (п.49.11 ст.49 Податкового кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для неприйняття податкової декларації Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест-Тренд" з податку на додану вартість за жовтень 2016 року з додатками: розірвано договір про визнання електронної звітності: "Можливо, розірвано договір про визнання електронної звітності".

Суд зазначає, що загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису визначені Інструкцією з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженою наказом Державної податкової адміністрації України від 10 квітня 2008 року № 233 та зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 16 квітня 2008 року за № 320/15011 (надалі - Інструкція № 233), дія якої поширюється на Державну податкову адміністрацію України та її територіальні органи, платників податків, які за власним бажанням подають податкові документи в електронному вигляді.

За визначенням п. 1 Інструкції № 233 податкова звітність - документи, які відповідно до законодавства подаються платниками податків до органів ДПС і на підставі яких здійснюються нарахування та/або сплата податку, збору (обов'язкового платежу); податковий документ в електронному вигляді - податкова звітність, реєстри отриманих та виданих податкових накладних з податку на додану вартість та інші звітні податкові документи, інформація в яких зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов'язкові реквізити документа.

За приписами п.5 розділу ІІІ Інструкції № 233 платник податків: 5.1 отримує в будь-якому включеному до системи подання податкових документів в електронному вигляді акредитованому центрі сертифікації ключів посилені сертифікати відкритих ключів посадових осіб юридичної особи, що мають право підпису (керівника, бухгалтера), та печатку юридичної особи. Платник податків фізична особа - суб'єкт підприємницької діяльності може обмежитись одним ключем ЕЦП. Особисті ключі знаходяться на ключових (електронних) носіях, що зберігаються в таємниці; 5.2 отримує в органі ДПС за місцем реєстрації або на WEB-сайті ДПА чи регіональної ДПА текст примірного договору про визнання електронних документів (додаток 1), безкоштовне спеціалізоване програмне забезпечення формування та подання до органів ДПС податкових документів в електронному вигляді; 5.3 ознайомившись з редакцією договору, заповнює необхідні реквізити, у тому числі вписує свою електронну адресу, підписує та скріплює печаткою два примірники договору (для фізичної особи суб'єкта підприємницької діяльності за наявності печатки); 5.4 надає до органу ДПС за місцем реєстрації підписані та скріплені печаткою два примірники договору та посилені сертифікати відкритих ключів на електронному носії; 5.5 після підписання договору в органі ДПС за місцем реєстрації отримує один примірник договору. При цьому ставить підпис у журналі обліку договорів про визнання електронних документів (додаток 2) для засвідчення того, що платнику податків було повернуто його примірник договору.

Наказом Державної податкової адміністрації України від 10 квітня 2008 року №233 затверджено текст Примірного договору про визнання електронних документів.

У відповідності до розділу 6 цього Примірного договору останній набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до закінчення строку чинності посилених сертифікатів відкритих ключів. Якщо Платник податків подає до органу ДПС нові посилені сертифікати ЕЦП, цей Договір вважається пролонгованим до закінчення терміну чинності нових посилених сертифікатів ключів.

Орган ДПС має право розірвати Договір в односторонньому порядку у випадку ненадання Платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни Платником місця реєстрації.

У разі припинення дії Договору надісланий Платником податків податковий документ в електронному вигляді не приймається.

Матеріали справи свідчать, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Бест-Тренд" зареєстроване та фактично знаходилось станом на 18.11.2016 року за податковою адресою: вулиця Київська, 234-А, офіс 13, м.Бровари, Київська область, 07400 та перебувало на обліку як платник податків у ОСОБА_4 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області.

Відповідно до Договору №270920161 про визнання електронних документів від 28 вересня 2016 року, укладеного між ОСОБА_4 обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Київській області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бест-Тренд", товариство має право подавати податкові, звітні та інші документи у електродному вигляді.

Суд зазначає, що відповідно до п.45.2 ст.45 Податкового кодексу України, податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

В силу п.10 ч.2 ст.9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться, зокрема, відомості про місцезнаходження юридичної особи.

Згідно з ч.ч.1, 2, 3 ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Отже, єдиним доказом зміни юридичною особою місцезнаходження є дані з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (далі - ЄДР).

Сторонами не заперечувалось, що станом на 18.11.2016 року місцезнаходженням юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест-Тренд" є адреса: вулиця Київська, 234-А, офіс 13, м.Бровари, Київська область, 07400, яка співпадає з адресою, яка зазначена Товариством з обмеженою відповідальністю "Бест-Тренд" у податковій звітності.

З огляду на викладене, суд зазначає, що зміни юридичної адреси (місцезнаходження) Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест-Тренд" на момент подання податкової звітності не відбулося, а тому у ОСОБА_4 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області відсутні підстави для неприйняття податкової звітності за жовтень 2016 року.

Доказів наявності записів про відсутність Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест-Тренд" за місцезнаходженням або про направлення до державного реєстратора повідомлення про відсутність позивача за місцезнаходженням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на час виникнення спірних відносин матеріали справи не містять.

Також суд зазначає, що з копії податкової декларації за жовтень 2016 року у рядку 05 податкової декларації «Податкова адреса» позивачем зазначено: вулиця Київська, 234-А, офіс 13, м.Бровари, Київська область, 07400, що відповідає даним Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також Реєстру платників ПДВ.

Таким чином, позивачем у податковій декларації з ПДВ за жовтень 2016 року вірно зазначено податкову адресу підприємства, яка співпадає з юридичною адресою та фактичним місцезнаходженням.

З огляду на встановлені у справі обставини суд приходить до висновку про те, що у ОСОБА_4 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області були відсутні підстави для відмови у визнанні податкової декларації Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест-Тренд" з ПДВ за жовтень 2016 року податковою звітністю, а тому дії відповідача щодо неприйняття/невизнання податкової декларації Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест-Тренд" з податку на додану вартість за жовтень 2016 року з додатками є протиправними.

Аналогічна правова позиція викладена Вищим адміністративним судом України, що відображено в ухвалі від 08.02.2012 року по справі №К/9991/68291/11, постанові від 13.11.2012 року по справі №К/9991/16139/11; ухвалі від 15.11.2012 року по справі №К/9991/6427/11, ухвалі від 07.03.2013 року по справі №К/9991/48034/11, ухвалі від 14.01.2014 року по справі №К/9991/71267/12, постанові від 03.12.2014 року по справі №К/9991/19318/11, постанові від 12.01.2015 року по справі №К/800/53150/13, ухвалі від 14.01.2015 року по справі №К/9991/69858/11, ухвалі від 21.01.2015 року по справі №К/9991/58316/1, ухвалі від 22.01.2015 року по справі №К/9991/39866/11, ухвалі від 20.05.2015 року по справі № К/9991/16425/11.

Щодо позовних вимог в частині зобов'язання ОСОБА_4 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області відобразити показники (дані) податкової декларації Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест-Тренд" () з податку на додану вартість за жовтень 2016 року з додатками в електронних базах даних податкової звітності, у тому числі в картці особового рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест-Тренд", суд зазначає наступне.

Відповідно до Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом 07.04.2016 № 422 з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками. ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу (п.п.1 п.1 розділу ІІ Порядку).

Відповідно до розділу IV Порядку первинні показники, що відображаються в підсистемі, яка забезпечує обробку податкової звітності та платежів, є показниками форм податкової звітності та звітності з єдиного внеску, затверджених у встановленому порядку (далі - Звітні документи). Структурні підрозділи ДФС, які за своїми функціональними обовязками відповідають за розробку форм Звітних документів, визначають первинні показники Звітних документів, що мають відображатись в ІКП (показники, що впливають на стан розрахунків платника із бюджетами), та описують алгоритми відображення їх значень в ІКП (зокрема визначають умови, дати граничного терміну сплати та облікові показники (операції) для такого відображення), а також алгоритми арифметичного та логічного контролю Звітних документів. У таких алгоритмах описуються, зокрема, додаткові вимоги до автоматизованого приймання та обробки Звітних документів з урахуванням потреб адміністрування податків, зборів та єдиного внеску. На підставі таких алгоритмів, що затверджені окремим організаційно-розпорядчим актом ДФС, в інформаційній системі органів ДФС здійснюються процедури: приймання та реєстрації Звітних документів; проведення арифметичного та логічного контролю Звітних документів; відображення (рознесення) даних первинних показників Звітних документів в ІКП.

Суд зазначає, що у платника податків наявний матеріально-правовий інтерес в тому, щоб дані карток його особових рахунків правильно відображали фактичний стан платежів до бюджету.

Відповідно до ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Тобто, спосіб захисту має враховувати суть правопорушення, допущеного суб'єктом владних повноважень - відповідачем.

Відповідно до правової позиції палати в адміністративних справах Верховного Суду України, викладеної у постанові від 24.01.2006 року, суд має обрати спосіб захисту права, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до приписів ч.1 ст.244-2 КАС України (в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" №192-VIII від 12.02.2015 року) висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про те, що належним способом відновлення порушеного права позивача, а також із метою усунення порушень, допущених відповідачем у спірних правовідносинах, є зобов'язання відповідача відобразити показники (дані) податкової декларації Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест-Тренд" () з податку на додану вартість за жовтень 2016 року з додатками в електронних базах даних податкової звітності, у тому числі в картці особового рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест-Тренд".

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

За приписами ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 КАС України.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 17, 50, 160-163, 167, 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест-Тренд" до ОСОБА_4 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області та ОСОБА_2 обєднаної державної податкової інспекції м.Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними дії ОСОБА_4 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області щодо неприйняття/невизнання податкової декларації Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест-Тренд" з податку на додану вартість за жовтень 2016 року з додатками.

Зобов'язати ОСОБА_4 обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Київській області відобразити показники (дані) податкової декларації Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест-Тренд" () з податку на додану вартість за жовтень 2016 року з додатками в електронних базах даних податкової звітності, у тому числі в картці особового рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест-Тренд".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_4 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області (, вул. Київська, буд. 286, м. Бровари, Броварський район, Київська область, 07400) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест-Тренд" (, вул. Шевченка, буд. 2, м. Харків, 61013) судовий збір у сумі 3200,00 (три тисячі двісті) грн. 00 коп..

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст виготовлено 03 жовтня 2017 року.

Суддя Біленський О.О.