Справа № 815/4700/17
Суддя: Глуханчук О. В.
Дата ухвалення: 2017-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4700/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2017 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Глуханчука О.В.,

секретар судового засідання Любімова О.Є.

за участю сторін: представника позивача ОСОБА_1 (за довіреністю)

представника відповідача ОСОБА_2 (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні cправу за адміністративним позовом Малиновського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі до публічного акціонерного товариства «Одеське виробниче об'єднання «Холодмаш» про стягнення заборгованості по відшкодуванню різниці пенсії, призначеної науковим працівникам,

ВСТАНОВИВ:

Малиновське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі звернулось до суду з адміністративним позовом до публічного акціонерного товариства «Одеське виробниче об'єднання «Холодмаш» про стягнення заборгованості по відшкодуванню різниці між сумою пенсії, призначеної науковим працівникам за Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність» та сумою пенсії, призначеної відповідно до інших законодавчих актів, у розмірі 904, 67 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що публічне акціонерне товариство «Одеське виробниче об'єднання «Холодмаш» перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси, як платник страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування. На підприємстві працювали особи, які займались науковою діяльністю та набули право на призначення наукових пенсій. Позивач зазначає, що управлінням ПФУ відповідно чинного законодавства призначено пенсії колишнім науковим працівникам ПАТ «Одеське виробниче об'єднання «Холодмаш», а різниця між сумою призначеної наукової пенсії та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, підлягає відшкодуванню підприємством, відповідно до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 березня 2004 року №372, який діяв на час виникнення заборгованості. Так, за період з 01.06.2004 року по 31.08.2004 року у відповідача виникла заборгованість по відшкодуванню різниці між сумою пенсії, призначеної науковим працівникам за Законом України Про наукову і науково-технічну діяльність та сумою пенсії, призначеної відповідно до інших законодавчих актів, у розмірі 904, 67 грн. Позивач зазначає, що вказана заборгованість підтверджується матеріалами справи, самостійно відповідачем не сплачена, отже підлягає стягненню в судовому порядку.

Під час судового розгляду справи, представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, надав заперечення відповідно до яких зазначив, що заборгованість зі сплати відшкодування, що є предметом розгляду у даній справі, не може вважатися недоїмкою зі сплати страхових внесків. В обґрунтування своєї позиції відповідач навів постанову Верховного Суду України від 02 червня 2015 року по справі №21-166а15, відповідно до якої суми, які підлягають сплаті страхувальниками в рахунок відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, не є страховими внесками, недоїмкою, штрафними санкціями чи пенею. З огляду на зазначене, відповідач вважає, що адміністративний позов про стягнення заборгованості по відшкодуванню різниці між сумою пенсії, призначеної науковим працівникам за Законом України Про наукову і науково-технічну діяльність та сумою пенсії, призначеної відповідно до інших законодавчих актів, за період з 01.06.2004 року по 31.08.2004 року, заявлено позивачем з порушенням шестимісячного строку звернення до суду, встановленого ч. 2 ст. 99 КАС України. З наведених підстав відповідач просив відмовити у задоволенні даного адміністративного позову.

Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та факти.

Відповідно до матеріалів справи, 28.11.2001 року відомості про публічне акціонерне товариство «Одеське виробниче об'єднання «Холодмаш» включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, номер запису в ЄДР 1 012854.

Публічне акціонерне товариство «Одеське виробниче об'єднання «Холодмаш» () перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси за №0013.

Судом встановлено, що в ПАТ «Одеське виробниче об'єднання «Холодмаш» працювали особи, яким призначено пенсії наукових працівників, згідно із Законом України Про наукову і науково-технічну діяльність від 13.12.1991 року № 1977-XII.

Наукові пенсії в ПАТ «Одеське виробниче об'єднання «Холодмаш» призначені ОСОБА_3 (ІК НОМЕР_1) та ОСОБА_4 (ІН НОМЕР_2).

Вказані особи займалися науковою діяльністю та набули стаж роботи, необхідний для призначення наукової пенсії, що підтверджується довідками, виданими їм ПАТ «Одеське виробниче об'єднання «Холодмаш». Так, у лютому 2002 року за підписом голови правління ВАТ «Одеське виробниче об'єднання «Холодмаш» видано довідку про те, що ОСОБА_5 Георгіївна, працюючи на підприємстві, займалась науково-технічною та науково-організаційною діяльністю (а.с. 11).

Також за підписом голови правління ВАТ «Одеське виробниче об'єднання «Холодмаш» видано довідку від 10 квітня 2002 року №159 про те, що ОСОБА_4 за період трудової діяльності на підприємстві приймала безпосередню участь в науково-дослідницьких розробках та має право на пенсію по Закону «Про наукову і науково-технічну діяльність» у відповідності з постановою КМУ №1571. (а.с. 14).

На підставі вказаних довідок, а також розрахунків стажу наукової діяльності, науковим працівникам ПАТ «Одеське виробниче об'єднання «Холодмаш» - ОСОБА_3 (ІК НОМЕР_1) та ОСОБА_4 (ІН НОМЕР_2) призначені пенсії наукових працівників (шифр пенсії 136) (а.с. 10-15).

Згідно даних картки особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату пенсій науковим працівникам державного не бюджетного підприємства, станом на 30.07.2004 року ПАТ «Одеське виробниче об'єднання «Холодмаш» не відшкодовано суму фактичних витрат на виплату зазначених пенсій у розмірі 904, 67 грн. (а.с. 7).

Як вбачається з розрахунку заборгованості, за липень 2004 року сума відшкодування фактичних витрат на виплату пенсій науковим працівникам складає 904, 67 грн., з них по пенсіонеру ОСОБА_3 - 159, 65 грн., по ОСОБА_4 - 745, 02 грн. (а.с. 6).

На адресу відповідача управлінням Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси направлялись повідомлення про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України Про наукову і науково-технічну діяльність та сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, за період з 01.01.2004 року по 31.12.2004 року (а.с. 18-19).

Проте, як вбачається з картки особового рахунку, підприємство не відшкодувало вказані витрати, що стало підставою звернення позивача до суду з даним позовом про стягнення заборгованості у розмірі 904, 67 грн.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

На час виникнення спірних правовідносин, був чинним та діяв Закон України «Про наукову і науково-технічну діяльність» від 13.12.1991 року № 1977-XII в редакції від 02.03.2004 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закон України «Про наукову і науково-технічну діяльність» від 13.12.1991 № 1977-XII (в редакції від 02.03.2004 року), держава встановлює для наукових (науково-педагогічних) працівників, які мають необхідний стаж наукової роботи, пенсії на рівні, що забезпечує престижність наукової праці та стимулює систематичне оновлення наукових кадрів.

За приписами ч. 5 ст. 24 Закон України «Про наукову і науково-технічну діяльність» від 13.12.1991 № 1977-XII (в редакції від 02.03.2004 року), різниця між сумою призначеної пенсії за цим Законом та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується: для наукових (науково-педагогічних) працівників державних бюджетних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації - за рахунок коштів державного бюджету; для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим (науково-педагогічним) працівникам оплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної за цим Законом; для наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24 березня 2004 р. № 372 затверджено Порядок фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації згідно із Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність", та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи.

Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (редакція від 24.03.2004 року), за рахунок коштів державного бюджету фінансується 50 відсотків різниці у розмірі пенсії наукових (науково-педагогічних) працівників державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації у розрахунку на одну особу. Інша частина фінансується за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів.

Пунктом 5 Порядку встановлено, що розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсії відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" (1977-12), про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення за зразком, що додається.

Зазначені підприємства, установи, організації та заклади самостійно визначають суму, що підлягає до сплати у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25 числа перераховують органу Пенсійного фонду за своїм місцезнаходженням відповідні кошти для фінансування різниці у розмірі пенсії, призначеної у минулому та поточному роках.

У відповідності з пунктом 8 Порядку, у разі порушення строку сплати коштів, які спрямовуються на фінансування різниці у розмірі пенсії, органи Пенсійного фонду стягують відповідні суми у порядку, визначеному законодавством.

Отже, підприємство позивача зобовязане відшкодовувати 50 відсотків різниці у розмірі пенсії наукових працівників.

Однак, порушуючи вищевикладені приписи чинного законодавства, ПАТ «Одеське виробниче об'єднання «Холодмаш» не відшкодувало управлінню Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси кошти у розмірі 904, 67 грн. по відшкодуванню різниці між сумою пенсії, призначеної науковим працівникам за Законом України Про наукову і науково-технічну діяльність та сумою пенсії, призначеної відповідно до інших законодавчих актів, що підтверджується наданими до суду розрахунком заборгованості за липень 2004 року та карткою особового рахунку підприємства (а.с. 6-7).

Що стосується доводів відповідача про те, що позивачем порушено строк звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості за період з 01.06.2004 року по 31.08.2004 року, оскільки вказана заборгованість зі сплати відшкодування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим працівникам за Законом України Про наукову і науково-технічну діяльність та сумою пенсії, призначеної відповідно до інших законодавчих актів, не є недоїмкою зі сплати страхових внесків, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У відповідності з абз. 2 ч. 2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог.

Частиною третьою статті 99 КАС України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, відповідно до ч. 15 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV, строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується.

Відповідач стверджує, що заборгованість, яка є предметом позовних вимог, не є недоїмкою, отже положення ч. 15 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не діють.

В обґрунтування своєї позиції відповідач навів постанову Верховного Суду України від 02 червня 2015 року по справі №21-166а15.

Судом встановлено, що у вказаній постанові Верховний Суд України розглядав питання про наявність в управління ПФУ правових підстав для зарахування коштів, сплачених Товариством на відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 2, на інші платежі, та дійшов висновку про те, що право спрямовувати суми на погашення заборгованості в порядку календарної черговості її виникнення надано управлінню ПФУ лише щодо недоїмки, пені та фінансових санкцій. Водночас суми, які підлягають сплаті страхувальниками в рахунок відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, не є страховими внесками, недоїмкою, штрафними санкціями чи пенею.

Разом із тим, вирішуючи даний спір, судом встановлено, що у постанові від 07 квітня 2015 року у справі №21-113а15, Верховним Судом України розглянуто питання про усунення розбіжностей у питанні застосування положень частини п'ятнадцятої статті 106 Закону №1058-IV до строків стягнення заборгованості з відшкодування витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону №1977-XII, і сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів.

Так, у зазначеній постанові Верховний Суд України вказав, що в разі звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості (недоїмки), яка виникла через несвоєчасне нарахування та/або сплату різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств за Законом №1977-XII, та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, до відносин щодо стягнення такої заборгованості (недоїмки) застосовуються положення частини п'ятнадцятої статті 106 Закону №1058-IV. Водночас строки звернення до суду із позовом про стягнення цієї заборгованості (недоїмки), передбачені статтею 99 КАС, не застосовуються.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

На підставі викладеного, вирішуючи даний спір, суд виходить з того, що відповідно до частини п'ятнадцятої статті 106 Закону України №1058-IV, строк давності щодо стягнення з позивача наявної заборгованості по відшкодуванню різниці між сумою пенсії, призначеної науковим працівникам за Законом України Про наукову і науково-технічну діяльність та сумою пенсії, призначеної відповідно до інших законодавчих актів, не застосовується.

Крім того, судом з'ясовано, що відповідач не заперечує стосовно того, що на підприємстві дійсно працювали особи, які займалися науковою діяльністю та набули стаж роботи, необхідний для призначення наукової пенсії за Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність» від 13.12.1991 року № 1977-XII, проте з вищенаведених підстав заперечує проти позову.

Однак, доводи відповідача не знайшли підтвердження під час судового розгляду справи.

Таким чином, сума витрат на відшкодування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим працівникам за Законом України Про наукову і науково-технічну діяльність від 13.12.1991 року № 1977-XII, та сумою пенсії, призначеної відповідно до інших законодавчих актів, у розмірі 904, 67 грн. є заборгованістю відповідача перед управлінням Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси, яка підлягає стягненню за рішенням суду.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджено існування за відповідачем заборгованості, доказів самостійної її сплати відповідачем до суду не надано, відтак, позовні вимоги управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 6-8, 11, 69, 71, 86, 122, 158-163, 244-2, 254 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Малиновського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі до публічного акціонерного товариства «Одеське виробниче об'єднання «Холодмаш» про стягнення заборгованості по відшкодуванню різниці пенсії, призначеної науковим працівникам, задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Одеське виробниче об'єднання «Холодмаш» () на користь управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси на р/р 5965 в філії ООУ АТ «Ощадбанк», МФО 328845, заборгованість по відшкодуванню виплати різниці між сумою пенсії, призначеної науковим працівникам у розмірі 904, 67 грн. (девятсот чотири гривні 67 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано у строк, встановлений статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до Одеського окружного адміністративного суду, та одночасно її копія до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови складено та підписано судом 05 жовтня 2017 року.

Суддя О. В. Глуханчук

.