Справа № 2-А-522/10
Суддя: Оладько С. І.
Дата ухвалення: 2015-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

19 березня 2010 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючої судді Оладько С.І.,

при секретарі Подолян Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпені адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Ірпені Київської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної допомоги дітям війни та поновлення строку, -

в с т а н о в и в:

Позивач в лютому 2010 року звернулася до суду із адміністративним позовом, який мотивувала тим, що вона є дитиною війни і згідно ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни з 01.01.2006 р. їй мала виплачуватися щомісячна соціальна допомога у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, але таке підвищення їй не виплачувалось, а потім стало виплачуватися у значно меншому розмірі. Вказує, що вона зверталася до відповідача із проханням про проведення перерахунку та виплати їй щомісячної допомоги відповідно до вимог закону, але отримала від відповідача відмову. Вважала такі дії відповідача незаконними тому, що рішеннями Конституційного Суду України № 6-рп/2007 р. від 09.07.2007 р. і № 10-рп/2008 р. від 22.05.2008 р. було визнано неконституційними положення Законів України Про державний бюджет на 2007 рік та «Про Державний бюджет України на 2008 рік» про зупинення та внесення змін до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни. Посилалася, що розмір допомоги має обраховуватися з мінімальної пенсії за віком, встановленої ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, тобто з розміру прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, за відповідний період. Просила визнати дії відповідача щодо виплати їй щомісячного підвищення до пенсії, як дитині війни, з порушенням вимог Закону України Про соціальний захист дітей війни- неправомірними, поновити пропущений строк для звернення до суду, зобовязати відповідача перерахувати та сплатити їй в повному обсязі, як дитині війни, недоплачене щомісячне підвищення до пенсії виходячи з розміру 30 % від мінімальної пенсії за віком за період з 01.01.2006р. по дату винесення рішення по справі з урахуванням проведених виплат, зобовязати відповідача призначити їй щомісячне підвищення до пенсії, як дитині війни, відповідно до положень ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни та відшкодувати їй за рахунок відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 300 грн..

В судове засідання позивач не зявилася, надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, направив до суду заперечення на позовні вимоги, в яких зазначив, що позивач перебуває на обліку в управлінні ПФУ в м. Ірпені, отримує пенсію за віком і має статус дитини війни. Позов в частині вимог про виплату 30 % надбавки до пенсії за 2006-2008 р. не визнають, посилаючись на пропуск позивачем річного строку позовної давності, встановленого ч. 2 ст. 99 КАС України, та зупиненням дії в цей період ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни. Вказують, що ст. 7 Закону України Про соціальний захист дітей війни передбачено, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, тому управлінням Пенсійного фонду України в м. Ірпінь проводилась виплата щомісячної державної соціальної допомоги в межах виділених коштів з Державного бюджету для проведення оплат передбачених законом України Про соціальний захист дітей війни. Також, Управління ПФУ в м. Ірпені заперечує проти стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 300 грн. Просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі та розглянути справу без участі представника управління ПФУ в м. Ірпені.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 104 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Так, в судовому засіданні встановлено, що позивач перебуває на обліку в управлінні ПФУ у м. Ірпені, отримує пенсію за віком і має статус дитини війни. Згідно ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни позивач має право на отримання надбавки до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, однак у 2006-2007 роках така надбавка відповідачем їй не виплачувалася, а у 2008р. виплачувалася не в повному розмірі, згідно Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів (розділ ІІ, п. 41 пп. 2), а після визнання неконституційними вказаних положень закону згідно постанови КМУ № 530 від 28.05.2008 р. в твердій грошовій сумі з 22.05.2008 р. в сумі 48,10 грн., з 01.07.2008 р. 48,20 грн., з 01.10.2008 р. 49,80 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк.

Згідно ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає причину пропущення строку поважною, справа розглядається за правилами КАС України.

Враховуючи, що позивач пропустила річний строк звернення до адміністративного суду за захистом свого права щодо оскарження дій відповідача по виплаті щомісячної державної соціальної допомоги до пенсії дитини війни із 2006 до 25.02.2009 року, відсутні поважні причини пропуску цього строку, які б позбавляли позивача предявити позов до суду, а також беручи до уваги, що на цьому наполягає відповідач у своєму письмовому запереченні, суд відмовляє в позові про нарахування невиплаченої надбавки до пенсії із 2006 до 25.02.2009 року у звязку із пропуском позивачем строку позовної давності та відсутністю поважних причин пропуску цього строку.

Підстав для відновлення пропущеного строку для звернення до суду із даними позовними вимогами суд не знаходить.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (в редакції Закону станом до 01.01.2008 року) дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Законом України Про Державний бюджет України на 2008 рік (п. 41 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України») було внесено зміни до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», згідно яких дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни (згідно ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу» така надбавка встановлена в розмірі 10 % прожиткового мінімуму).

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року визнано неконституційними положення п. 41 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік, оскільки такі зміни звужують обсяг прав на соціальний захист дітей війни. Положення Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення рішення Конституційним Судом України.

З наведеного слідує, що починаючи із 22.05.2008 року і на даний час діє ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і позивач має право на отримання щомісячної державної соціальної допомоги до пенсії дитини війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень суд перевіряє чи вчинені вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією і законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову, суд може визнати протиправними дії субєкта владних повноважень та зобовязати його вчинити певні дії щодо усунення порушень, або прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав субєктів у сфері публічно-правових відносин.

Оскільки судом встановлено, що після визнання неконституційними змін до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», відповідач неправомірно не нараховував та не виплачував позивачу щомісячну державну соціальну допомогу до пенсії дитини війни у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, суд визнає такі дії протиправними та зобовязує відповідача провести перерахунок та виплату позивачу вказаної надбавки в межах річного строку позовної давності за період з 25.02.2009 року по 25.02.2010 року з урахуванням вже проведених виплат. Суд не вбачає підстав для стягнення на користь позивача заявлених грошових коштів, покладаючи обовязок проведення перерахунку на субєкта владних повноважень.

Доводи відповідача у письмовому запереченні про необхідність застосування постанови КМУ № 530 від 28.05.2008 року для визначення розміру виплати позивачу підвищення до пенсії починаючи з 22.05.2008 року, необґрунтовані, оскільки зазначеною постановою встановлено розміри підвищень до пенсії дітям війни в твердій грошовій сумі, що суперечить ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», якою встановлено розмір надбавки до пенсії у відсотковому відношенні до мінімальної пенсії за віком.

В даному випадку мають враховуватися засади пріоритетності Законів України над урядовими нормативними актами та вимоги ст. 92 Конституції України, згідно якої виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина (п. 1) та основи соціального захисту (п. 60).

Не заслуговують на увагу і посилання відповідача, що згідно ч. 3 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, а тому неможливо застосовувати його для розрахунку 30 % надбавки.

На думку суду за відсутності іншого законодавчо встановленого мінімального розміру пенсії за віком, слід виходити саме із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Виходячи із викладеного, суд частково задовольняє заявлені позовні вимоги.

Суд вважає такий спосіб захисту прав позивача найбільш оптимальним та таким, що гарантуватиме дотримання і захист прав позивача.

Крім того, судом встановлено, що позивачкою було сплачено ТОВ Надія 300 грн. за надання консультативно-правових послуг, у тому числі інформування та консультування, складання та подання адміністративного позову до суду, що стверджується копіями акту прийому передачі послуг, рахунку та квитанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України або відповідного місцевого бюджету.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

На підставі наведеного суд вважає за необхідне відшкодувати за рахунок місцевого бюджету позивачці витрати понесені нею на правову допомогу в розмір 100 грн.

На підставі ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, керуючись ст.ст. 4, 10, 70, 153-154, 158-163 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Ірпені Київської області щодо виплати ОСОБА_1 в неповному обсязі, як дитині війни, щомісячної соціальної допомоги відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Ірпені Київської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену їй, як дитині війни, щомісячну соціальну допомогу відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 25.02.2009 р. по 25.02.2010 р., із врахуванням уже проведених виплат.

Відшкодувати за рахунок місцевого бюджету ОСОБА_1 витрати понесені нею на правову допомогу у розмірі 100 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження на протязі 10 днів із послідуючою подачею апеляційної скарги на протязі 20 днів або шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10 днів.

Постанова суду в повному обсязі буде виготовлена 24.03.2010р.

Суддя С.І. Оладько