Справа № 334/7619/16-а(2-а/334/421/16)
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 жовтня 2017 рокусправа № 334/7619/16-а(2-а/334/421/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Іванова С.М.

суддів: Панченко О.М. Чередниченка В.Є.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу інспектора батальйону № 3 роти № 2 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09 червня 2017 року по справі № 334/7619/16-а (2-а/334/153/17) за позовом ОСОБА_2 до інспектора батальйону № 3 роти № 2 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся з адміністративним позовом до інспектора батальйону № 3 роти № 2 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому просив скасувати постанову серії АР № 159615 від 07.11.2016 року, а провадження по справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09 червня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Постанову серії АР № 159615 від 07.11.2016 року інспектора батальйону № 3 роти № 2 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності по ч. 2 ст. 122 КУпАП України скасовано як незаконну.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням, представник інспектора батальйону № 3 роти № 2 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій вказує на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в даному випадку протокол про адміністративне правопорушення не складається. Інкриміноване позивачу правопорушення було виявлено відповідачем візуально та факт правопорушення зафіксовано на технічний прилад, що має функції кінозйомки. Посилання суду першої інстанції на те, що в оскаржуваній постанові відсутні відмітки про ознайомлення позивача з правами, передбаченими ст. 268 КУпАП є безпідставними, оскільки останні не передбачені ст. 283 КУпАП, при цьому ОСОБА_2 було ознайомлено інспектором його з правами, що зафіксовано на відеозапис, який долучється до матеріалів справи.

Позивач в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, зазначав, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому підлягає залишенню без змін.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України не перешкоджає розгляду справи без участі останніх.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що інспектором батальйону № 3 роти № 2 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 07.11.2016 року складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_2, з якої вбачається, що 07.11.2016 року о 22 год. 20 хв. останній, керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN POLO, номерний знак НОМЕР_1, проїхав перехрестя вул. Лермонтова і пр. Соборного у м. Запоріжжя на заборонений сигнал світлофора, а саме червоний поєднаний з жовтим, що рух забороняє, чим порушив п.п. 8.7.3 «є», за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с.5).

Скасування вказаної постанови і було предметом судового розгляду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні відомості відносно ознайомлення ОСОБА_2 з правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, з порядком та строком оскарження постанови, з положеннями статей 307, 308 КУпАП.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Виходячи зі змісту п. 1.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі - ПДР), ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно із п. 8.7.3 «є» Правил дорожнього руху України сигнали світлофора мають такі значення, зокрема поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу.

Також, ч. 2 ст. 122 КУпАП України визначено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

За приписами статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, передбачених частинами 1, 2, 3 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, що встановлюються протоколом, про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Так, відповідачем до суду першої інстанції було надано відеозапис з відео регістратора на підтвердження доводів відносно правомірності винесення оскаржуваної постанови, який було залучено до матеріалів адміністративної справи (а.с.26).

Із вказаного відеозапису вбачається, що позивач дійсно почав рух на належному йому автомобілі при поєднанні червоного і жовтого сигналів світлофора, в той час, як вказаний сигнал світлофора забороняє рух транспортних засобів у відповідності до приписів п. 8.7.3 «є» Правил дорожнього руху України.

При цьому колегією суддів апеляційного суду не приймаються доводи ОСОБА_2, викладені в позовній заяві, відносно того, що до стоп лінії залишалося приблизно менше метра, а до перехрестя приблизно 10 метрів, при цьому автомобіль повільно котився, оскільки приписи п. 8.7.3 «є» Правил дорожнього руху України містять імперативну норму щодо заборони будь-якого руху при поєднанні червоного і жовтого сигналів світлофора, а в оскаржуваній постанові, в тому числі, зазначено про проїзд на заборонений сигнал світлофора.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, що в свою чергу свідчить про наявність підстав для скасування постанови суду першої інстанції та винесення нової про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

З приводу посилань позивача на те, що останній не був належним чином ознайомлений з правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що відповідачем було ознайомлено ОСОБА_2 з його правами, що підтверджується даними відеозапису, долученого до матеріалів справи. При цьому зміст постанови про накладення адміністративного стягнення, у відповідності до ст. 283 КУпАП, не передбачає посилання на ознайомлення з правами, визначеними ст. 268 КУпАП.

Крім того, слід зазначити, що згідно з частиною 2 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до пункту 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 7 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року № 1408/27853 (далі - Інструкція № 1395) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду вважає безпідставними посилання позивача на відсутність протоколу у справі про адміністративне правопорушення.

Відносно висновку суду першої інстанції щодо неправомірного винесення оскаржуваної постанови за місцем вчинення адміністративного правопорушення, колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.

Як встановлено частиною 4 статті 258 цього кодексу у випадках, передбачених частиною другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 р. № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за № 1408/27853 (далі Інструкція).

Відповідно до п. 4 розділу І «Загальні положення» Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Пунктами 1 та 2 розділу III «Розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 8 цього розділу Інструкції справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (стаття 268 КУпАП).

За приписами п. 5 розділу IV «Постанова по справі про адміністративне правопорушення» постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено.

У випадках, передбачених статтею 258 КУпАП, копія постанови у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення (стаття 285 КУпАП).

Відтак, зазначеними нормами КУпАП та Інструкції встановлено, що в даному випадку відповідачем саме на місці вчинення правопорушення повинна бути винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 161, 195, 198, 202, 207 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу інспектора батальйону № 3 роти № 2 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09 червня 2017 року по справі № 334/7619/16-а (2-а/334/153/17) скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ст. 254 КАС України.

Головуючий: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко