Справа № 211/1248/17 (2-а/211/93/17)
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 жовтня 2017 року справа № 211/1248/17 (2-а/211/93/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Юрко І.В., суддів: Гімона М.М., Чумака С. Ю.,

за участю секретаря судового засідання: Федосєєвої Ю.В.,

за участі позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м.Кривому Розі Департаменту патрульної поліції на постанову Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 липня 2017 року у справі №211/1248/17 за позовом ОСОБА_1 до інспектора управління патрульної поліції у м.Кривому Розі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - Управління патрульної поліції у м.Кривому Розі Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови у справі про адміністративне стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 14.03.2017 року звернувся до Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до інспектора управління патрульної поліції у м.Кривому Розі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2, в якому просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити, за відсутністю у його діях складу правопорушення.

Постановою Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 липня 2017 позов задоволено частково.

Постанову серії АР №070737 від 05.03.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень 00 копійок за ст.122 ч.2 КУпАП скасовано.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Управління патрульної поліції у м.Кривому Розі Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, якою просило скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач в судовому засіданні апеляційної інстанції проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідач та представник третьої особи в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до частини четвертої статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, та явка яких у відповідності до статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України не визнавалась судом обовязковою, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Постановою інспектора управління патрульної поліції у м.Кривому Розі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР №070737 від 05.03.2017 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с.6).

Згідно вказаної постанови 05.03.2017 року о 22 год. 10 хв. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2105», реєстраційний номер НОМЕР_1, на перехресті вулиць Водопянова - Симонова в м.Кривий Ріг, порушив правила проїзду перехресть, рухаючись прямо, не виконав вимоги знаку 2.1 «ОСОБА_3 дорогу», не надав дорогу автомобілю, який повертав ліворуч, де у водія був знак 2.3 «Головна дорога», чим порушив вимоги п.16.6 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП і на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень (а.с.6).

Позивач не погодився з такою постановою відповідача та оскаржив її до суду.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції зазначив, що враховуючи відсутність у справі жодного належного та допустимого доказу вчинення адміністративного правопорушення позивачем, передбаченого законом, а тому суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача, та поклав їх в основу як докази відсутності правопорушення.

Колегія суддів не може погодитись з таким рішенням суду першої інстанції з огляду на таке.

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі по тексту - Правила), КАС України, КУпАП, Законом України «Про Національну поліцію».

Відповідно до п.2.1 (дорожні знаки) ПДР України «ОСОБА_3 дорогу» водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що підїжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.

Відповідно до п.2.3 (дорожні знаки) ПДР України «Головна дорога» надається право першочергового проїзду нерегульованих перехресть.

Частиною 2 статті 122 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення Правил, в тому числі за порушення правил проїзду перехресть.

Частиною 1 статті 276 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, а передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127 1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5рп/15 розяснено положення ч.1 ст.276 КУпАП стосовно змісту словосполучення «за місцем його вчинення». Зазначено, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно - територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу.

Таким чином зазначеним рішенням розяснено, що словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно - територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі, про порушення правил дорожнього руху, частини перша, друга і третя статті 122. Від імені органів внутрішніх справ (Національної поліції) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: за адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122, що передбачають стягнення у вигляді штрафу або штрафних балів, - уповноважені працівники підрозділів патрульної служби Національної поліції, які мають спеціальні звання. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Як вбачається з матеріалів справи, інспектор Ткаченко Д.В. є уповноваженим працівником Управління патрульної поліції у м.Кривому Рогзі і має спеціальне звання «лейтенанта поліції», а тому має повноваження розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, які вчиняються на території м.Кривий Ріг.

Згідно вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як зазначалось вище, згідно оскаржуваної постанови 05.03.2017 року о 22 год. 10 хв. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2105», реєстраційний номер НОМЕР_1, на перехресті вулиць Водопянова - Симонова в м.Кривий Ріг, порушив правила проїзду перехресть, рухаючись прямо, не виконав вимоги знаку 2.1 «ОСОБА_3 дорогу», не надав дорогу автомобілю, який повертав ліворуч, де у водія був знак 2.3 «Головна дорога», чим порушив вимоги п.16.6 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

З тексту адміністративного позову вбачається, що позивач заперечує проти факту порушення, з постановою відповідача не згоден, оскільки в постанові про адміністративне правопорушення інспектором зазначено, що перехрестя було регульоване, проте там не встановлено світлофорів та був відсутній регулювальник.

Колегія суддів звертає увагу, що зазначене в постанові порушення стосується саме порушення позивачем проїзду перехреста за наявності відповідних дорожніх знаків 2.1 «ОСОБА_3 дорогу» та 2.3 «Головна дорога», а не порушення проїзду перехрестя при його регулюванні, а тому сприймає вказане в постанові визначення перехрестя «регульоване» як описку.

З наявного в матеріалах справи відеозапису з веб-камери вбачається, що у вказаний в постанові день та час позивач, керуючи транспортним засобом KIA SPORTAGE, номерний знак НОМЕР_2, здійснив вїзд на вул.Мічуріна з боку вул.ОСОБА_4.

З вказаного запису також вбачається, що позивачу після зупинки інспектором було повідомлено про склад скоєного ним правопорушення, а саме - проїзду перехрестя вулиць Водопянова - Симонова в м.Кривий Ріг з порушенням вимог дорожніх знаків 2.1 «ОСОБА_3 дорогу» та 2.3 «Головна дорога», розяснено права, оголошено про факт фіксування правопорушення, про розгляд справи на місці та складено постанову про адміністративне правопорушення.

Крім того, з відеозапису вбачається, що позивач на місці визнав факт вчинення вказаного порушення, зазначив, що йому відомо про наявність знаків 2.1 та 2.3 ПДР України, оскільки він проживає в цьому районі, та навіть просив застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді попередження. Тобто, позивач визнав факт порушення правил дорожнього руху.

Таким чином, наданим вище відеоматеріалом підтверджується факт скоєння позивачем правопорушення.

Посилання позивача в адміністративному позові на ту обставину, що по вулиці Лісового в напрямку перехрестя Водопянова - Симонова в м.Кривий Ріг відсутній знак 2.3 «Головна дорога» спростовується листом Управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради від 29.05.2017 року, що на перехресті вул.Водопянова і вул.Лісового в наявності дорожні знаки 2.1 «ОСОБА_3 дорогу» - 1 од. та 7.8 «Напрямок головної дороги» - 1 од. зі сторони вул.Водопянова та дорожні знаки 2.3 «Головна дорога» - 1 од. та 7.8 «Напрямок головної дороги» - 1 од. зі сторони вул.Лісового (а.с.51).

Вказане також підтверджується фототаблицею, наданою відповідачем до заперечення на адміністративний позов (а.с.32, 33).

Судом апеляційної інстанції не виявлено будь-яких порушень відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.280 КУпАП, форма та зміст постанови про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 в повному обсязі відповідають вимогам чинного законодавства, зокрема нормам КУпАП.

Приймаючи до уваги зазначені вище обставини, відсутні підстави для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч.2 ст.122 КУпАП, оскільки останній порушив вимоги знаків 2.1 та 2.3 ПДР України, що повністю підтверджується матеріалами справи, а тому на позивача відповідачем правомірно накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., тобто в межах ч.2 ст.122 КУпАП.

Стосовно вимог позову про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанову у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи про накладення адміністративних стягнень.

В даному випадку судом не встановлюється відсутність або наявність вини позивача, а розглядаються дії відповідача по прийняттю певного рішення, тобто саме в аспекті протиправності чи правомірності дій відповідача по складанню постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

З огляду на наведені вище норми законодавства, суд апеляційної вважає, що повноваження вирішувати питання про закриття справи про адміністративне правопорушення належать виключно органу (посадовій особі), що уповноважені розглядати такі справи. Адміністративний суд не може підміняти такий орган (посадову особу), та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу (посадової особи).

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем доведено правомірність прийняття постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно позивача.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції не вірно встановлені обставини справи та постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що у відповідності до ст.202 КАС України є підставою для скасування постанови суду першої інстанції з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 160, 167, 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м.Кривому Розі Департаменту патрульної поліції на постанову Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 липня 2017 року у справі №211/1248/17 задовольнити.

Постанову Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 липня 2017 року у справі №211/1248/17 скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора управління патрульної поліції у м.Кривому Розі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - Управління патрульної поліції у м.Кривому Розі Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови у справі про адміністративне стягнення відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня складення постанови в повному обсязі.

В повному обсязі постанову складено 03 жовтня 2017 року.

Головуючий суддя: І.В. Юрко

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак