Справа № 152/707/17
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 152/707/17

Головуючий у 1-й інстанції:Войнаровський І.В.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

26 вересня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Граб Л.С. Білої Л.М.

секретар судового засідання: Івасика,

за участю:

позивача: ОСОБА_2

представника позивача: ОСОБА_3

представника відповідача: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Шаргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області на постанову Шаргородського районного суду Вінницької області від 01 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 в інтересах якого діє ОСОБА_3 до Шаргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести повторний розрахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

В травні 2017 року представник позивача звернувся до суду з позовом до Шаргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести повторний розрахунок пенсії.

Постановою Шаргородського районного суду Вінницької області від 01 серпня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом І інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала, просила суд її задовольнити, скасувати рішення суду першої інстанції та прийняте нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Позивач та його представник в судовому засіданні заперечували проти вимог апеляційної скарги та просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, пояснення сторін, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати, та прийняти нове рішення яким в задоволенні адміністративного позову відмовити, виходячи з наступного.

Як встановлено з матеріалів справи, з 29 червня 2005 року позивач перебуває на обліку в Шаргородському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Вінницької області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

16 грудня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком, згідно з статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та у порядку визначеному статтею 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2013, 2014, 2015 роки.

Листом № 1163/06-33-3/02-2 від 30 грудня 2016 року Шаргородським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Вінницької області відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", оскільки позивач вже отримує такий саме вид пенсії.

Не погоджуючись з відмовою відповідача у призначенні пенсії за віком позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Постановою Шаргородського районного суду Вінницької області від 01 серпня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи позивач з 29 червня 2005 року отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем реалізовано право на призначення пенсії.

В подальшому, після призначення пенсії, позивач має право звернутись до органу Пенсійного фонду із заявою про переведення його на інший вид пенсії.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та статті 6 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Тобто, законодавець надав вичерпний перелік видів пенсій, які можуть бути призначені особі відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років.

Пенсія за віком на загальних підставах та пенсія за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку розраховується відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а Закон України "Про пенсійне забезпечення" визначає лише право особи на пільгову пенсію.

Статтею 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено такі види пенсійних виплат: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за цим Законом призначаються: трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Згідно з частиною 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

З аналізу наведених норм випливає, що переведенням з одного виду пенсії на інший є зміною виду пенсії, що визначені статтею 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

В даному випадку у позивача відсутні підстави на перехід з одного виду пенсії на інший, оскільки він претендує на пенсію в межах одного виду - пенсію за віком, а отже і відсутні підстави здійснювати призначення вже раніше призначеної пенсії та всі пов'язані з призначенням пенсії нарахування.

Крім того, частиною 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що визначена частиною 2 статті 40 цього Закону середня заробітна плата (дохід) для призначення пенсії, тобто за три календарні роки, що передують року звернення, застосовується лише у випадку переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком.

Оскільки ОСОБА_2 з 29 червня 2005 року отримує пенсію за віком на пільгових умовах, яка є різновидом пенсії за віком, підстави для призначення чи переведення позивача на пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в порядку, визначеному статтею 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2013, 2014, 2015 роки відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що відповідачем надано суду достатньо належних доказів, які свідчать про необґрунтованість заявлених позовних вимог, а доводи апеляційної скарги являються обґрунтованими та законними.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції задовольняючи адміністративний позов, не в повній мірі належно надав оцінку усім вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, в деяких випадках помилково застосував норми матеріального та процесуального права, у зв'язку із чим, ухвалив рішення, яке підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно пп. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування постанови суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Шаргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області задовольнити повністю.

Постанову Шаргородського районного суду Вінницької області від 01 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 в інтересах якого діє ОСОБА_3 до Шаргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести повторний розрахунок пенсії скасувати.

Прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 в інтересах якого діє ОСОБА_3 до Шаргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести повторний розрахунок пенсії відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 02 жовтня 2017 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6