Справа № 826/5572/16
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/5572/16 Головуючий у 1-й інстанції: Федорчук А.Б. Суддя-доповідач: Саприкіна І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

04 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Саприкіної І.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кучми А.Ю.,

при секретарі: Кривді В.І,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 серпня 2017 по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бордюк Ірини Юріївни, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивачі звернулися до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Державного реєстратора Управління державної реєстрації ГТУЮ у м. Києві Бордюк І.Ю., Управління державної реєстрації ГТУЮ у м. Києві, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про:

визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 25.11.2015 (індексний № 26441769) про державну реєстрацію права ОСОБА_5 на 89/100 частин домоволодіння по АДРЕСА_1;

визнання нечинним та скасування Свідоцтва про право власності ОСОБА_5 на 89/100 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 (серія та номер: 48330198), видане 25.11.2015 Управлінням державної реєстрації ГТУЮ у м. Києві.

Третьою особою ОСОБА_5 заявлено клопотання про закриття провадження у справі, в зв'язку з тим, що спірні правовідносини в даній справі пов'язані з порушенням, на думку позивачів, права власності на спільну часткову власність, а тому даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.08.2017 вказане клопотання задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивачка ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу про скасування незаконної, на її думку, ухвали суду першої інстанції та просить направити справу до Окружного адміністративного суду м. Києва для продовження розгляду.

При цьому апелянтка посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, незаконність та необ'єктивність судового рішення, що є безумовною підставою для його скасування.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачі оскаржують самочинне будівництво третіми особами та реєстрацію за останніми права власності на нерухоме майно: житловий будинок літ. Х та літ. Ц, гараж літ. Ч, навіс літ. Ю та інше самочинне будівництво по АДРЕСА_1.

ОСОБА_2, ОСОБА_3 не погоджуються, що частина майна 89/100, яка знаходиться за вказаною адресою належить третій особі, оскільки, на їх думку, спірне майно є їх власністю, як співвласників.

Так, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 у справі „Zand v. Austria" вказав, що словосполучення „встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування „суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття „суд, встановлений законом" у частині першій ст. 6 Конвенції передбачає „усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>". З огляду на це не вважається „судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Аналізуючи матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що даний спір не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів, оскільки позивачами оскаржується фактично перехід права власності до третіх осіб на частину нерухомого майна.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін „суб'єкт владних повноважень" позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п.7 ч. 1 ст. 3 КАС України).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Враховуючи те, що у справі, яка розглядається, спірні правовідносини пов'язані із незаконним, на думку позивачів, заволодінням ОСОБА_5 спільного нерухомого майно, колегія суддів вважає, що спір не є публічно-правовим, а випливає з встановлення права власності і має вирішуватися судами за правилами ЦПК.

Крім того, судова колегія звертає увагу, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 оскаржується перехід права власності до третьої особи, а не вчинення реєстраційних дій, що в свою чергу підтверджується клопотаннями про призначення судово будівельної-технічної експертизи про встановлення відповідності належності ОСОБА_5 власності на 89/100.

Таким чином, апеляційна інстанція вважає, що в цьому випадку підлягає застосуванню ст. 6 Конвенції стосовно „суду, встановленого законом".

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися „судом, встановленим законом" у розумінні ч.1 ст. 6 Конвенції.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що в постанові Верховного Суду України від 14.06.2016 №21-41а16, згідно з п. 1. ч. 2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 серпня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено: 04.10.2017.

Головуючий-суддя: І.В. Саприкіна

Судді: О.В. Карпушова

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя Саприкіна І.В.

Судді: Карпушова О.В.

Кучма А.Ю.