Справа № 804/2862/17
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2017-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 серпня 2017 р.Справа №804/2862/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретарі судового засідання за участю представників:ОСОБА_2
позивача відповідача третьої особи 1 третьої особи 2 третьої особи 2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_8 до Управління Держгеокадастру у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_9 з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма «Геоінфо», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_10, про вивизнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії, -
11 травня 2017 року ОСОБА_8 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Держгеокадастру у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_9 з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма «Геоінфо», у якому просив суд:
- визнати протиправними дії Управління Держгеокадастру у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області щодо відмови в державній реєстрації земельної ділянки, яка знаходиться у користуванні ОСОБА_8, та розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Грінченка, 91, Амур-Нижньодніпровський район, за рішенням про відмову у державній реєстрації земельної ділянки від 10 березня 2017 року №1031;
- зобов'язати Управління Держгеокадастру у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області провести державну реєстрацію земельної ділянки, яка знаходиться в користуванні ОСОБА_8, та розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Грінченка, 91, Амур-Нижньодніпровський район, згідно технічної документації із землеустрою, розробленою ОСОБА_9 з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма «Геоінфо».
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 травня 2017 року відкрито провадження у справі №804/2862/17 (суддя Сліпець Н.Є.).
У судовому засіданні 15 червня 2017 року ухвалою суду до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_10, за поданим нею клопотанням.
У зв'язку із перебуванням судді Сліпець Н.Є. у відпустці по вагітності та пологах, на підставі розпорядження від 20 червня 2017 року №1975д, здійснено повторний автоматизований розподіл справи №804/2862/17 та передано останню на розгляд судді Верба І.О., про що складений протокол від 20 червня 2017 року.
Ухвалою від 22 червня 2017 року справу №804/2862 прийнято до провадження судді І.О. Верба.
26 липня 2017 року позивач надав уточнений адміністративний позов, в якому просив (а.с.137-140):
- визнати протиправним та скасувати рішення Управління Держгеокадастру у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області №1031 від 10.03.2017 року про відмову у державній реєстрації земельної ділянки, яка знаходиться в користуванні ОСОБА_8 та розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Гринченка, 91, Амур-Нижньодніпровський район;
- зобовязати Управління Держгеокадастру у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області провести державну реєстрацію земельної ділянки, яка знаходиться в користуванні ОСОБА_8 та розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Грінченка, 91, Амур-Нижньодніпровський район.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.
Представник відповідача проти позову заперечив, в своїх додаткових поясненнях зазначив, що:
- відповідно до частини 4 пункту 1.3 «Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками», затвердженої наказом Держкомзему України від 18.05.2010 № 376, межа земельної ділянки - сукупність ліній, що утворюють замкнений контур і розмежовують земельні ділянки. Тобто, у суміжних земельних ділянок має бути спільна межа без розривів та накладань;
- у рішенні про відмову у державній реєстрації земельної ділянки від 10.03.2017 року №1031, заявнику рекомендовано доопрацювати графічні матеріали документації із землеустрою.
Представник третьої особи ОСОБА_10 проти позову заперечила повністю.
Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
З матеріалів справи вбачається, сторонами підтверджено, що 1 березня 2017 року ОСОБА_8 подано до Управління Держгеокадастру у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області заяву про державну реєстрацію земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Грінченка, 91, до якої була додана, зокрема, технічна документація (а.с.10-69).
- невідповідність поданих документів вимогам, установленим Законом України «Про Державний земельний кадастр» і Порядком ведення Державного земельного кадастру, а саме:
1. Відповідно до статті 34 Закону України «Про державний земельний кадастр» на кадастровому плані повинні бути відображені зовнішні межі земельної ділянки (із зазначенням суміжних ділянок, їх власників, користувачів суміжних земельних ділянок (за наявності). ОСОБА_12 план земельної ділянки не відповідає вимогам статті 34 Закону України «Про державний земельний кадастр». Доопрацювати кадастровий план земельної ділянки.
2. Відповідно до пункту «б» частини 2 статті 198 Земельного кодексу України кадастрова зйомка включає в себе погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами. Матеріали документації із землеустрою не містять погодження меж земельної ділянки з суміжним землекористувачем за напрямком Б-В. Погодити межі земельної ділянки з відповідним суміжним землекористувачем відповідно до положень Земельного кодексу України.
3. Запроектовані межі земельної ділянки не мають спільної межі за напрямком від Б до В. Доопрацювати графічні матеріали документації із землеустрою.
4. В матеріалах документації із землеустрою опис меж земельної ділянки не відповідає наявним в Управлінні даним. Доопрацювати графічні матеріали документації із землеустрою.
Вирішуючи спір по суті, суд враховує, що відповідно до статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як обєкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.
Надаючи оцінку правомірності винесення оскаржуваного рішення, суд виходить із наступного.
1. Відповідно до статті 34 Закону України «Про державний земельний кадастр» на кадастровому плані повинні бути відображені зовнішні межі земельної ділянки (із зазначенням суміжних земельних ділянок, їх власників, користувачів суміжних земельних ділянок (державної чи комунальної власності).
За правовою позицією відповідача, кадастровий план земельної ділянки не відповідає вимогам статті 34 Закону України «Про державний земельний кадастр», у зв'язку із чим потребував доопрацювання.
З наданого відповідачу ОСОБА_12 плану земельної ділянки по вул. Грінченка, 91, м. Дніпро, Амур-Нижньодніпровський район, Дніпропетровська область, що є складовою Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_8 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) вбачається, що на кадастровому плані зазначено опис меж (а.с.55):
- від А до Б вул. Грінченка;
- від Б до В вул. Грінченка, 89 (гр. ОСОБА_11В.);
- від В до Г вул. Грінченка, вул. Гагринська, 70 (гр. ОСОБА_13П.);
З матеріалів справи та пояснень представників вбачається, що на кадастровому плані за межею від А до Б земельна ділянка належить до земель міської ради, а за межею від Г до А суміжна земельна ділянка, що належить ОСОБА_10.
У судовому засіданні представник позивача пояснив, що в кадастровому плані зазначений кадастровий номер, а хто є користувачем або власником не є важливим, представник відповідача заперечив, пояснивши, що присвоєння кадастрового номеру це результат державної реєстрації саме земельної ділянки, а реєстрація прав на таку ділянку це визначення особи, яка є власником або користувачем такої ділянки. Представник ОСОБА_10 підтримала пояснення представника відповідача.
Таким чином, суд зазначає, висновок відповідача, про те, що наданий кадастровий план земельної ділянки не відповідає вимогам статті 34 Закону України «Про державний земельний кадастр», в частині не зазначення власника земельної ділянки на межі від Г до А, у зв'язку із чим кадастровий план потребує доопрацювання, є обґрунтованим.
2. Надаючи оцінку доводам оскаржуваного рішення, що матеріали документації із землеустрою не містять погодження меж земельної ділянки з суміжним землекористувачем за напрямком від Б до В, у зв'язку із чим необхідно погодити межі земельної ділянки з відповідним суміжним землекористувачем відповідно до положень Земельного кодексу України, суд зазначає наступне.
У судовому засіданні представником відповідача підтверджено, що у рішенні допущена помилка, замість межі від Б до В, належало вказати від Г до А, оскільки погодження із суміжним землекористувачем ОСОБА_10 відсутнє.
З матеріалів справи вбачається, що 22.12.2016 року за заявою позивача ТОВ НВФ «Геоінфо» було розроблено технічну документацію щодо розробки документації із землеустрою по встановленню меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Грінченка, 91, Амур-Нижньодніпровський район.
Актом встановлено, що межі земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Грінченка, 91, Амур-Нижньодніпровський район, площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), межовими знаками не закріплені, так як межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) збігаються з огорожами, фасадами будівель (а.с.51, 55).
Надаючи оцінку доводам позивача про те, що закріплення межових знаків може здійснюватися за відсутності власника суміжної ділянки у випадку його незявлення на проведення робіт по визначенню межових знаків, за умови належного повідомлення такої особи, суд виходить із того, що відповідно до статті 198 Земельного кодексу України кадастрова зйомка - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок.
Пунктом «б» частини 2 статті 198 Земельного кодексу України встановлено, що кадастрова зйомка включає в себе, зокрема, погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами.
Таким чином, посилання відповідача на «Інструкцію про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі на місцевості) та закріплення їх межовими знаками», затвердженої наказом Держкомзему від 18.05.2010 року №376, зареєстровану Міністерством юстиції України 16.06.2010 року за №391/17, яка встановлює можливість проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі за відсутності власників (землекористувачів), у разі їх належного та завчасного повідомлення, суперечить пункту «б» частини 2 статті 198 Земельного кодексу України, нормативному акту вищої юридичної сили, обмежуючі існуючі права власників суміжних земельних ділянок, встановлюючи нову норму права, яка змінює статтю 198 вказаного Кодексу.
Судове рішення було виконано в повному обсязі, що підтверджується постановою Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області про закінчення виконавчого провадження від 19.09.2016 року (а.с.146).
З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за №199/6564/16-ц.
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.01.2017 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_8, третя особа Дніпропетровська міська рада, про усунення перешкод у користуванні власністю та стягнення моральної шкоди до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_14, ОСОБА_8 до ОСОБА_10, ОСОБА_6, про стягнення матеріальної та моральної шкоди, зобовязання вчинити дії.
ПП «Земельний ресурс» за заявою ОСОБА_10 від 24 квітня 2017 року виконано роботи з розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 0,0813 га, яка знаходиться за адресою: м. Дніпро, Амур-Нижньодніпровський район, вул. Грінченка, 93, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.195).
З матеріалів справи вбачається, що на земельній ділянці по вул. Грінченка, 93 розташовано домоволодіння, яке належить гр. ОСОБА_10 на підставі договору купівлі-продажу від 15.09.1996 року №4-5242, про що свідчить реєстраційне посвідчення від 14.11.1996 року №77-112, видане ДМБТІ (210-211).
28 квітня 2017 року замовником гр. ОСОБА_10, представником ТОВ «Регіональний земельний центр», в особі сертифікованого інженера-геодезиста ОСОБА_15, складено акти приймання-передачі межових знаків на зберігання при поділі земельної ділянки по межі поділу про наступне:
- межі земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: м. Дніпро, Амур-Нижньодніпровський район, вул. Грінченка, 93 (ділянка №1), площею 0,0740 га, наданої власнику/користувачу земельної ділянки гр.ОСОБА_10 для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, не закріплювались в натурі (на місцевості) межовими знаками довгострокового зберігання, так як межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) збігаються з природними та штучними лінійними спорудами і рубежами згідно з пунктом 3.8 Наказу Держкомзему від 18.05.2010 року №376;
- межі земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: м. Дніпро, Амур-Нижньодніпровський район, вул. Грінченка, 93 (ділянка №1), площею 0,0073 га, наданої власнику/користувачу земельної ділянки гр. ОСОБА_10 для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, не закріплювались в натурі (на місцевості) межовими знаками довгострокового зберігання, так як межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) збігаються з природними та штучними лінійними спорудами і рубежами згідно з пунктом 3.8 Наказу Держкомзему від 18.05.2010 року №376;
- власниками/користувачами суміжних земельних ділянок претензій до існуючих меж не заявлено (а.с.240, 241).
У подальшому, до Управління Держземагенства у м. Дніпро 22.05.2017 року звернулася з заявою ОСОБА_6, яка діяла в інтересах своєї матері ОСОБА_10, в якій зазначила, що ОСОБА_10 є власником земельної ділянки розташованої по вул. Грінченко, 93 та відповідно до пункту 3.12 «Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріпленні межовими знаками», затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 року №376 та просила не давати дозвіл на розробку технічної документації власнику суміжної ділянки №91 вул. Грінченко ОСОБА_8 оскільки, межові знаки не співпадають з її межовими знаками. Також, посилалася на те, що доки не вирішиться спір по суті в Амур-Нижньодніпровському районному суді м. Дніпропетровська у справах за №199/6564/16 та за №199/2824/16, і доки ОСОБА_8 не виконає рішення суду, ОСОБА_10 не дає згоди на присвоєння кадастрового номеру (а.с. 85).
3. Надаючи оцінку оскаржуваному рішенню в частині мотивів, викладених в пункті 3 та 4, а саме тим, що запроектовані межі земельної ділянки не мають спільної межі за напрямком від Б до В, а також те, що в матеріалах документації із землеустрою опис меж земельної ділянки не відповідає наявним в Управлінні даним, що потребує доопрацювання графічних матеріалів документації із землеустрою, суд зазначає, що в судовому засіданні представник відповідача пояснив відсутність спільної межі за напрямком від Б до В, та про рекомендаційний характер останнього зауваження.
Розглянувши вказані обґрунтування, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що відсутність спільної межі із земельною ділянкою за напрямком від Б до В, та те, що спірне питання щодо межі між земельними ділянками за напрямком від Г до А обумовлено неналежною якістю виготовлення технічної документації двох суміжних із позивачем землекористувачів.
Так, фактично між земельною ділянкою, відносно реєстрації якої заявлено спір позивачем, та земельною ділянкою за напрямком від Б до В, по всій їх довжині існує вільна земельна ділянка завширшки близько 40 см, що на думку суду й призвело до неможливості як складення належних землевпорядник документів, так і виникнення пору щодо межі земельної ділянки за межами від Г до А, у зв'язку із накладаннямсуміжних ділянок.
При цьому, відповідно до частини 4 пункту 1.3 «Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками», затвердженої наказом Держкомзему України від 18.05.2010 року №376, межа земельної ділянки це сукупність ліній, що утворюють замкнений контур і розмежовують земельні ділянки. Тобто, у суміжних земельних ділянок має бути спільна межа без розривів та накладань.
Таким чином, з метою забезпечення виконання всіх правил складання землевпорядної документації та додержання вимог земельного законодавства, забезпечення прав всіх суміжних землекористувачів належить приводити у відповідність до вищевикладеним вимогам документацію щодо трьох земельних ділянок.
З системного аналізу матеріалів справи, суд дійшов висновку про необхідність розгляду заявленого спору у порядку адміністративного судочинства, оскільки при вирішенні спору суду належало надати оцінку правомірності винесення рішення відповідачем у спірних правовідносинах за викладених обставин, при цьому судом питання щодо спору про право не вирішувалось.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову, доводи позивача, із якими погодився суд, не є достатніми та самостійними підставами для скасування оскаржуваного рішення та зобов'язання відповідача здійснити державну реєстрацію спірної земельної ділянки, надавши їй кадастровий номер.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_8 до Управління Держгеокадастру у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_9 з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма «Геоінфо», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_10, про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії - відмовити повністю.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 21 серпня 2017 року.

Суддя ОСОБА_1