Справа № 193/747/17(2-а/193/24/17)
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 жовтня 2017 рокусправа № 193/747/17(2-а/193/24/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Кругового О.О. Прокопчук Т.С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції на постанову Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 17 липня 2017 року у справі № 193/747/17(2-а/193/24/17) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 5 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпро Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати незаконними дії інспектора 5 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпро Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 щодо складання постанови ЕАА №115762 від 24.06.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, скасувати постанову та провадження у справі закрити.

Постановою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 17 липня 2017 року адміністративний позов задоволено частково. Суд визнав протиправними дії інспектора 5 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпро Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 щодо складання постанови ЕАА №115762 від 24.06.2017 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425грн. у відношенні ОСОБА_1 по ч.2 ст.122 КУпАП та визнав незаконною і скасував спірну постанову. У задоволенні позову про закриття провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності суд відмовив.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції звернулось з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову. Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано те, що відповідач безпосередньо бачив факт руху позивача на заборонений сигнал світлофору і, у встановлений законодавством спосіб, відреагувала на виявлене правопорушення.

На підставі частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглянута у порядку письмового провадження.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції на підставі письмових доказів, що наявні у матеріалах справи, постановою серії ЕАА №115762 від 24 червня 2017 року, прийнятою інспектором 5 роти 4 батальйону управління патрульної поліції у м. Дніпро Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2, до гр. ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.5). Зі змісту спірної постанови вбачається, що 24 червня 2017 року ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по проспекту О.Поля, здійснив поворот праворуч на проспект Пушкіна в той час, як додаткова секція світлофору, що дозволяла рух у даному напрямку, була вимкнена, чим порушив п.8.7.3 «з» ПДР України.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не надав доказів на підтвердження скоєння позивачем адміністративного правопорушення, відсутність яких виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що за вимогами статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (частина 1 статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування (частина 1 статі 70 Кодексу адміністративного судочинства України). Речовими доказами є предмети матеріального світу, що містять інформацію про обставини, які мають значення для справи. Речовими доказами є також магнітні, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи (частина 1 статі 80 Кодексу адміністративного судочинства України).

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) також визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із статтею 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, вихованням громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, у тому числі, справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122 Кодексу. Частиною 2 зазначеної статті КУпАП визначено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до частини 4 статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно із частиною 2 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції, здійснивши аналіз наведених вище положень Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кодексу адміністративного судочинства України, дійшов правильного висновку про наявність підстав для визнання протиправною спірної постанови, оскільки принцип презумпції винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, посилаючись на належні та допустимі докази (стаття 71 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідачем, як субєктом владних повноважень, належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, у тому числі, відеозапис з нагрудної відеокамери, яка використовується на підставі статті 40 Закону України «Про Національну поліцію», надано не було. Доводи відповідача про те, що він «бачив вчинення позивачем даного правопорушення на власні очі», колегія суддів оцінює критично, оскільки Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачена можливість включення до кола доказів пояснень особи посадової особи, яка уповноважена накладати адміністративні стягнення.

Таким чином, оскаржене рішення суду першої інстанції про визнання протиправною та скасування спірної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідає критеріям законності та обґрунтованості, визначеним статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України. Разом з цим, скасувавши спірну постанову, суд першої інстанції визнав протиправними дії відповідача по її складанню. На думку колегії суддів, задоволення зазначеної позовної вимоги, у даному випадку, не має юридичного значення, оскільки для поновлення порушених прав позивача достатнім способом захисту є саме скасування спірної постанови. У свою чергу, підстави для скасування рішення суду першої інстанції за умови визнання його правильним в частині визнання протиправною спірної постанови, відсутні.

Перевірка правильності рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення не здійснювалась у звязку із неоскарженням його апеляційному порядку.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, вірно застосований матеріальний закон та не допущено порушень процесуального права, оскаржене судове рішення має бути залишено без змін.

Керуючись статями 195-196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.

Постанову Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 17 липня 2017 року у справі № 193/747/17(2-а/193/24/17) - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: О.О. Круговий

Суддя: Т.С. Прокопчук