Справа № 447/78/17
Суддя: Бачун О. І.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/447/34/17
Справа №447/78/17
П О С Т А Н О В А

ІмЕНЕм україни

03.10.2017 року Миколаївський районний суд Львівської області в складі: головуючого судді Бачун О. І. , при секретарі Крочак І.Ю. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до до управління соціального захисту населення Миколаївської районної державної адміністрації Львівської області, Міністерства соціальної політики України про визнання протиправними дій та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій ,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що він являється учасником бойових дій та має пільги для ветеранів війни - учасників бойових дій. У 2016 році відповідачем йому було виплачено грошову допомоги до 05 травня у розмірі 920 гривень, хоча він вважає, що дана грошова допомога повинна була складати 5 мінімальних пенсій за віком, а тому просив зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату разової щорічної грошової допомоги до 05 травня, у розмірі 4730 гривень з урахуванням раніше виплачених йому сум.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_2 не зявився, однак подав до суду заяву в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності.

Представники відповідачів в судове засідання не з'явилися, в письмовому запереченні просили відмовити в задоволенні позову та розглянути справу за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Частиною 5 ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" № 3551-XII встановлено, що учасникам бойових дій щорічно до 5 травня виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Статтею 26 Закону України від 28.12.2014 року № 79-VІІІ "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" установлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "'Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Кабінет Міністрів України постановою від 02.03.2016 року № 141 "Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" встановив, що у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій у таких розмірах: у часникам бойових дій та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув'язнення не виповнилося 18 років) в'язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 920 гривень.

Таким чином, станом на день виплати позивачу разової грошової допомоги до 5 травня у 2016 році розмір зазначеної допомоги визначався Законом "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а також Законом України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин".

Суд вважає, що при вирішенні питання щодо застосування цих Законів слід виходити з принципу дії закону в часі, відповідно до якого втрата юридичної сили акта (чи певної його норми) пов'язується, зокрема, з прийняттям нового акта, що встановлює інші правила, ніж ті, що були встановлені попереднім актом.

Як зазначив Конституційний Суд України в своєму рішенні від 09 лютого 1999 року №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), за загально визначеним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

З 01.01.2015 року Законом України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин"фактично припинені дії норм Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в частині, яка, зокрема, стосується розміру разової грошової допомоги до 5 травня учасникам бойових дій.

На час розгляду та вирішення справи зазначені норми Закону України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" у встановленому порядку такими, що не відповідають Конституції України не визнані.

В рішенні Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 зазначено, що в аспекті конституційного подання положення частини другої статті 95, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України та пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з положеннями статті 6, частини другої статті 19, частини першої статті 117 Конституції України треба розуміти так, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

В свою чергу, Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 року у справі "Ейрі проти Ірландії" констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі "Кйарган Асмундсон проти Ісландії"' від 12.10.2004 року.

Таким чином, дії відповідача на час виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги у розмірі 920 грн. були правомірними, оскільки невиплата позивачу зазначеної допомоги у розмірі, визначеному ч. 5 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" викликана не протиправними діями відповідача, а прийняттям законодавцем нового закону, яким установлено, положення, зокрема, ч. 5 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Посилання позивача на висновки Верховного Суду України в постанові у справі № 537/5837/14-а від 10.02.2016 року суд вважає безпідставними, оскільки у даній постанові зазначено, що на час виплати особі разової грошової допомоги до 5 травня у квітні 2014 року діяли норми Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а пункт 67 Прикінцевих положень Закону України від 31 липня 2014 року № 1622-VІІ «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» набув чинності лише 3 серпня 2014 року, а тому у період з 1 січня по 3 серпня 2014 року Кабінету Міністрів України не було надано право змінювати розміри вказаних виплат.

Враховуючи викладене, необхідно відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Миколаївсько РДА, Міністерства соціальної політики України про визнання протиправними дій та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій.

Керуючись ст.ст. 159-161 КАС України , суд,

п о с т а н о в и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Миколаївської РДА Львівської області, Міністерства соціальної політики України про визнання протиправними дій та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій- відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції, з одночасним направленням її копії до суду апеляційної інстанції протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя: Бачун О. І.