Справа № 608/1054/17
Суддя: Запорожець Л. М.
Дата ухвалення: 2017-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2017 року Справа № 608/1054/17

Номер провадження2-а/608/102/2017

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі :

головуючої судді Запорожець Л. М.

при секретарі судового засідання Росляк Т.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 об»єднаного Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій неправомірними та зобов»язання здійснити перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання судді, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до Чортківського районного суду з позовом до ОСОБА_2 об»єднаного Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій неправомірними та зобов»язання здійснити перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання судді посилаючись на те, що 11 травня 2004 Указом Президента України № 514/2004 ОСОБА_1 призначено на посаду судді Борщівського районного суду Тернопільської області. 01 квітня 2010 року на підставі постанови Верховної ОСОБА_3 України її обрано суддею Борщівського районного суду Тернопільської області безстроково. Згідно рішення ОСОБА_3 ради правосуддя від 31 січня 2017 року № 152/0/15-17 її звільнено з посади судді Борщівського районного суду Тернопільської області у зв»язку з поданням заяви про відставку. Таке рішення прийняту відповідно до п.4 ст.6 ст. 126, 131, п.п.1 п.16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України, ст.ст. 3, 30, 34, 55 Закону України «Про ОСОБА_3 раду правосуддя». Наказом Борщівського районного суду Тернопільської області від 08 лютого 2017 року № 9/к ОСОБА_1 відраховано із штату Борщівського районного суду Тернопільської області у звязку із відставкою. 09 лютого 2017 року вона подала до управління Пенсійного фонду України в Борщівському районі Тернопільської області заяву та відповідні документи для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України. 20 квітня 2017 року при зверненні до управління Пенсійного фонду України в Борщівському районі вона отримала повідомлення від 30 березня 2017 року за вих. № 809/2 про призначення їй з лютого 2017 року довічного грошового утримання відповідно до Закону України «Про статус суддів». При розрахунку такого грошового утримання їй було враховано стаж роботи 33 роки 4 місяці 4 дні, в тому числі 12 років 8 місяців 14 днів на посаді судді, а також посадовий оклад станом на 08 лютого 2017 року 25600 гривень. В результаті розмір її довічного грошового утримання становить 20480 гривень, а це 80% суддівської винагороди. Не погоджуючись з таким розрахунком, вважаючи його неправомірним вона звернулась до управління Пенсійного фонду України в Борщівському районі із проханням здійснити перерахунок її щомісячного довічного грошового утримання з розрахунку 23 роки 7 місяців 15 днів на посаді судді (з 23 червня 1993 року по 24 травня 2004 року на посаді слідчого та з 25 травня 2004 року по 08 лютого 2017 року на посаді судді), а саме збільшити починаючи з 09 лютого 2017 року розмір призначеного щомісячного довічного грошового утримання (80% суддівської винагороди) за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років на два відсотки грошового утримання судді, що в загальній сумі становить за повних три роки роботи 6 відсотків. Згідно листа від 03 травня 2017 року вих.. № 623/03 , який вона отримала 28 травня 2017 року, Чортківське об»єднань управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (після реогранізації) відмовило їй в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді. Вважає дії відповідача неправомірними, такими, що порушують її конституційні права.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з»явилась, подала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просить задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2 об»єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області ОСОБА_4 в судове засідання не з»явилась, подала письмову заяву про розгляд справи без її участі. При вирішенні позову просить керуватись нормами чинного законодавства та враховувати подані раніше заперечення на позовну заяву.

Враховуючи заяви позивачки та представника відповідача, враховуючи подані представником відповідача письмові заперечення та письмові докази, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав:

11 травня 2004 Указом Президента України № 514/2004 ОСОБА_1 призначено на посаду судді Борщівського районного суду Тернопільської області. 01 квітня 2010 року на підставі постанови Верховної ОСОБА_3 України її обрано суддею Борщівського районного суду Тернопільської області безстроково.

Згідно рішення ОСОБА_3 ради правосуддя від 31 січня 2017 року № 152/0/15-17 її звільнено з посади судді Борщівського районного суду Тернопільської області у зв»язку з поданням заяви про відставку. Таке рішення прийняту відповідно до п.4 ст.6 ст. 126, 131, п.п.1 п.16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України, ст.ст. 3,30, 34,55 Закону України «Про ОСОБА_3 раду правосуддя».

Наказом Борщівського районного суду Тернопільської області від 08 лютого 2017 року № 9/к ОСОБА_1 відраховано із штату Борщівського районного суду Тернопільської області у зв»зку з відставкою.

09 лютого 2017 року позивачка подала до управління Пенсійного фонду України в Борщівському районі Тернопільської області заяву та відповідні документи для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України.

20 квітня 2017 року при зверненні до управління Пенсійного фонду України в Борщівському районі Тернопільської області вона отримала повідомлення від 30 березня 2017 року за вих. № 809/2 про призначення їй з лютого 2017 року довічного грошового утримання відповідно до Закону України «Про статус суддів».

При розрахунку такого грошового утримання їй було враховано стаж роботи 33 роки 4 місяці 4 дні, в тому числі 12 років 8 місяців 14 днів на посаді судді, а також посадовий оклад станом на 08 лютого 2017 року 25600 гривень. В результаті розмір її щомісячного довічного грошового утримання становить 20480 гривень.

Не погоджуючись з таким розрахунком, вважаючи його неправомірним позивачка ОСОБА_1 звернулась до управління Пенсійного фонду України в Борщівському районі Тернопільської області з проханням здійснити перерахунок її щомісячного довічного грошового утримання з розрахунку 23 роки 7 місяців 15 днів на посаді судді (з 23 червня 1993 року по 24 травня 2004 року на посаді слідчого та з 25 травня 2004 року по 08 лютого 2017 року на посаді судді), а саме збільшити починаючи з 09 лютого 2017 року розмір призначеного щомісячного довічного грошового утримання (80% суддівської винагороди) за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років на два відсотки грошового утримання судді, що в загальній сумі становить за повних три роки роботи 6 відсотків. Однак, листом від 03 травня 2017 року їй було відмовлено.

Суд вважає, що відповідач фактично допустив звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод позивачки шляхом скасування та обмеження наданих державою соціальних прав, гарантій, пільг, компенсацій, які були встановлені Законами України.

Так, 12 лютого 2015 року Верховною ОСОБА_3 України прийнятий ОСОБА_5 України "Про забезпечення права на справедливий суд" N 192-VIII (далі - ОСОБА_5 N 192), яким в новій редакції викладений ОСОБА_5 України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 N 2453-VI (далі - ОСОБА_5 N 2453).ОСОБА_5 набрав законної сили 28 березня 2015 року. Відповідно до частини 1 статті 120 Закону N 2453 в редакції Закону N 192 суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається статтею 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку. Згідно з частиною 5 статті 133 вказаного Закону суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років - 15 %, більше 5 років - 20 %, більше 10 років - 30 %, більше 15 років - 40 %, більше 20 років - 50 %, більше 25 років - 60 %, більше 30 років - 70 %, більше 35 років - 80 % посадового окладу.

Відповідно до частини 1 статті 135 Закону N 2453 до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; 2) члена ОСОБА_3 ради юстиції, ОСОБА_3 кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Аналогічне положення щодо обчислення стажу роботи на посаді судді міститься й у статті 131 Закону N 2453 в редакції, яка діє станом на теперішній час.

Разом з тим пунктом 11 розділу XIII "Перехідні положення" чинної редакції Закону N 2453 передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом N 2453 в редакції від 7 липня 2010 року діяв ОСОБА_5 України "Про статус суддів" від 15.12.92 року N 2862-XII, частиною 4 статті 43 якого було передбачено, що до стажу роботи, який дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР; час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, ОСОБА_3 арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності в усіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Судом встановлено, що позивачка працювала на посадах слідчого, старшого слідчого, заступника начальника відділу начальника слідчого відділення Борщівського РВ УМВСУ в Тернопільській області з 23 червня 1993 року по 24 травня 2004 року терміном 10 років 11 місяців 2 дні, а отже терміном понад 10 років та така робота позивачки була зарахована ОСОБА_3 Правосуддя при прийнятті рішення про звільнення її з посади судді Борщівського районного суду Тернопільської області у відставку, до стажу роботи, що дає право на відставку, і провинна бути взята відповідачем до розрахунку, як така що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання відповідно до п. 25, абз. 4 п. 34 розділу Х11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів».

У рішенні Конституційний суд України від 01 грудня 2004 року № 19-рп/2004 зазначив, що не допускається зниження рівня гарантій незалежності і недоторканості судді у разі прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів.

Висновок про те, що зменшення обсягу гарантій незалежності суддів суперечить Конституції України, а також покладений в основу інших рішень Конституційного Суду України а саме :від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання; від 18 червня 2007 року (справа про гарантії незалежності суддів), від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 щодо предмету та змісту Закону України «Про Державний бюджет України»), від 14 грудня 2011 року N 18-рп/2011 року (неможливість звуження змісту та об'єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення); від 03 червня 2013 року № 3-рп/2013 року (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці), від 08 червня 2016 року справа № 4-рп/2016.

Викладене відповідає положенням Європейської хартії про закон «Про статус суддів» від 10 липня 1998 року, за якими рівень винагороди суддям за виконання ними своїх професійних обов'язків має бути таким, щоб захистити їх від тиску, що може спричинити вплив на їхні рішення або взагалі поведінку суддів і таким чином вплинути на їхню незалежність та неупередженість (пункт 6.1); статус забезпечує судді, який досяг передбаченого законом віку для виходу у відставку із посади судді і який здійснював повноваження судді протягом певного строку, право на отримання виплат, рівень яких має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді (пункт 6.4). Виходячи із вищезазначених положень, зміст та обсяг досягнутих суддями соціальних гарантій не може бути звужено або скасовано шляхом внесення змін до законодавства.

Такі неправомірні дії відповідача порушили право позивачки на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 86 відсотків суддівської винагороди.

Відповідно до вимог п. 25, абз. 4 п. 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення», Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «» Про судоустрій і статус суддів» право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді ) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом,та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів»( 2010 року з відповідними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного закону.

Таким чином суд вважає, що рішення Управління Пенсійного Фонду України в Борщівському районі Тернопільської області про не зарахування до стажу судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді, стажу роботи на посаді слідчого, старшого слідчого, заступника начальника відділу начальника слідчого відділення Борщівського РВ УМВСУ в Тернопільській області з 23 червня 1993 року по 24 травня 2004 року терміном 10 років 11 місяців 2 дні, не призначення ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді в розмірі 6% суддівської винагороди за кожний повний рік роботи судді понад 20 років, а це повних три роки, та відмова ОСОБА_2 об»єднаного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді є протиправними, які грубо порушують права та гарантії матеріального забезпечення та соціального захисту позивачки ОСОБА_1, як судді у відставці, суперечать Конституції України, Закону України «Про судоустрій та статус суддів » та міжнародним стандартам, які визнані Україною.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу вимог ч. ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно вимог ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Тому на користь позивачки ОСОБА_1 підлягають стягненню документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 гривень.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 22, 52, 126 Конституції України, ст. ст. 47, 120, 138, 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», рішенням Конституційного суду України № 4-рп/2016 від 08 червня 2016 року, ст.ст. 2, 11, 12, 69, 71, 158-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволити.

Визнати протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в Борщівському районі Тернопільської області про не зарахування до стажу судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді Борщівського районного суду Тернопільської області у відставці ОСОБА_1, стажу роботи на посаді слідчого з 23 червня 1993 року по 24 травня 2004 року.

Визнати протиправною відмову ОСОБА_2 об»єднаного Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області в зарахуванні до стажу судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді Борщівського районного суду Тернопільської області у відставці ОСОБА_1, стажу роботи на посаді слідчого з 23 червня 1993 року по 24 травня 2004 року та в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 86 % суддівської винагороди.

Зобов»язати Чортківське об»єднане Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області зарахувати до стажу судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді Борщівського районного суду Тернопільської області у відставці ОСОБА_1, стажу роботи на посаді слідчого, старшого слідчого, заступника начальника відділу начальника слідчого відділення Борщівського РВ УМВСУ в Тернопільській області з 23 червня 1993 року по 24 травня 2004 року терміном 10 років 11 місяців 2 дні.

Зобов»язати Чортківське об»єднане Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області провести з 09 лютого 2017 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді Борщівського районного суду Тернопільської області у відставці ОСОБА_1 у розмірі 86 % суддівської винагороди, обчисленої станом на 08 лютого 2017 року у сумі 25600 гривень та виплатити кошти, які є різницею між сумою перерахованого та сумою виплаченого щомісячного довічного грошового утримання судді, починаючи з 09 лютого 2017 року по день ухвалення судом постанови.

Стягнути з ОСОБА_2 об»єднаного Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, 48500 м. Чортків, вул. Шевченка, 34 Тернопільська область в користь ОСОБА_1, жительки м. Борщова, вул. Січових Стрільців, 28/34 Тернопільської області 640 гривень сплаченого нею судового збору при подачі позову до суду.

Встановити строк один місяць після набрання постановою законної сили для подання відповідачем ОСОБА_2 об»єднаним управлінням Пенсійного Фонду України Тернопільської області подання до суду звіту про виконання постанови суду.

Апеляційна скарга на постанову суду подається в Львівський апеляційний адміністративний суд через Чортківський районний суд протягом 10 днів з часу її проголошення, а у разі застосування судом ч. 3 ст. 160 цього Кодексу (проголошення вступної та резолютивної частини постанови), протягом 10 днів з дня отримання копії постанови в повному обсязі.

Суддя/підпис/

Копія вірна:

Оригінал постанови знаходиться в матеріалах справи № 608/1054/17

Постанова набрала законної сили " " ________________ року.

Суддя: Л. М. Запорожець

Копію постанови видано " " ________________ року.

Секретар: