Справа № 822/2577/17
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2017-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2577/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участі: позивача представника відповідачаОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання дій відповідача протиправними та зобов'язання відповідача вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідача, в якому просить: 1) визнати протиправними відмови Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 11.07.2016 року № С-15698/О-9426/6-17 та від 17.08.2017 року № С-19311/О-11934/6-17 у наданні дозволу ОСОБА_3 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2,0 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Мокіївської сільської ради (Ленковецька сільська територіальна громада) Шепетівського району Хмельницької області; 2) зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області надіслати до відповідного органу місцевого самоврядування запити про висловлення позиції щодо можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, на підставі якої земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2,0 га кожна, які розташовані за межами населених пунктів Мокіївської сільської ради (Ленковецька сільська територіальна громада) Шепетівського району Хмельницької області, та можуть бути передані у власність ОСОБА_3, разом із копією його заяв від 13.06.2017 року та від 21.07.2017 року, а також графічних матеріалів до них; 3) зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області повторно розглянути заяви ОСОБА_3 від 13.06.2017 року та від 21.07.2017 року про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2,0 га кожна з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Мокіївської сільської ради (Ленковецька сільська територіальна громада) Шепетівського району Хмельницької області.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що з 2016 року він неодноразово звертався до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області із заявами, в яких просив надати йому дозвіл на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2,0 га, з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Мокіївської сільської ради (Ленковецька сільська територіальна громада) Шепетівського району Хмельницької області.

Клопотаннями від 11.07.2016 року та 09.01.2017 року, позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області стосовно земельної ділянки поряд з кадастровим номером :05:001:0029, на які отримав відповідь від 26.01.2017 року за № С-785/0-612/6-17 про відведення такої ділянки учасникам антитерористичної операції.

Клопотанням від 23.03.2017 року позивач вдруге звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області стосовно земельної ділянки поряд з кадастровим номером :02:012:0189, клопотанням від 13.06.2017 року позивач втретє звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області стосовно земельної ділянки поряд з кадастровим номером :04:020:0144, клопотанням від 21.07.2017 року позивач вчетверте звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області стосовно земельної ділянки поряд з кадастровим номером :04:020:0157, клопотанням від 09.08.2017 року позивач вп'яте звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області стосовно земельної ділянки поряд з кадастровим номером :04:001:0117. Також направив скаргу від 09.08.2017 року про бездіяльність посадових осіб відповідача з проханням надати відповідь на його клопотання.

11.09.2017 року позивач отримав повідомлення від 06.09.2017 року № С-20964/0-12418/6-17 про розгляд його клопотань з додатками: відповідь від 11.07.2016 року № С-15698/0-9426/6-17, від 17.08.2017 року № С-19311/0-11934/6-17, від 09.08.2017 року № С-20964/0-12403/6-17.

Позивач бажає захистити свої права щодо клопотання від 13.06.2017 року, яким позивач втретє звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області стосовно земельної ділянки поряд з кадастровим номером :04:020:0144 у задоволенні якого відмовлено відповіддю від 11.07.2017 року № С-15698/0-9426/6-17 та щодо клопотання від 21.07.2017 року, яким позивач вчетверте звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області стосовно земельної ділянки поряд з кадастровим номером :04:020:0157 у задоволенні якого відмовлено відповіддю від 17.08.2017 року № С-19311/0-11934/6-17.

Позивач зазначає, що відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою є протиправною, оскільки порушує чинне законодавство, яке регулює земельні відносини, права і гарантії громадянина, багатодітної сім'ї, ветерана органів внутрішніх справ в одержанні земельної ділянки.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав частково, та просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 11.07.2017 року, яким відмовлено у задоволенні його заяви від 13.06.2017 року про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для передачі земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Мокіївської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області та зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області повторно розглянути його заяву від 13.06.2017 року про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для передачі земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Мокіївської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, та надав суду пояснення, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, та у додаткових письмових поясненнях від 28.09.2017 року.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю, та надав суду пояснення відповідно до письмових заперечень поданих на даний адміністративний позов.

В обгрунтування заперечень зазначив, що Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області при наданні відповідей громадянину ОСОБА_3 діяло в межах та у спосіб передбачений чинним законодавством України, тому підстав для задоволення даного адміністративного позову немає.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов необхідно задовольнити частково з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 звертався до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області із заявами, в яких просив надати йому дозвіл на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2,0 га, з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Мокіївської сільської ради (Ленковецька сільська територіальна громада) Шепетівського району Хмельницької області.

Відповідями від 26.01.2017 року за № С-785/0-612/6-17, від 11.07.2016 року № С-15698/0-9426/6-17, від 17.08.2017 року № С-19311/0-11934/6-17, від 09.08.2017 року № С-20964/0-12403/6-17 Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області повідомило ОСОБА_3 про відмову в задоволенні поданих позивачем заяв із посиланням на те, що земельна ділянка з приводу якої він звертається передбачається для відведення учасникам антитерористичної операції та сім'ям загиблих учасників антитерористичної операції.

Крім того, відповідач посилається на наказ Державного агенства земельних ресурсів України від 15.10.2014 року № 328 "Про введення в дію рішень колегії Держземагенства України від 14.10.2014 року", згідно з яким з 15 жовтня 2014 року Головні управління при розгляді заяв юридичних та фізичних осіб щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності мають враховувати позицію органів місцевого самоврядування щодо можливості надання дозволу на розроблення документації з землеустрою. Разом з тим, Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області вказує, що з поданих позивачем документів позицію сільської ради щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою неможливо встановити. Вказаним листом було рекомендовано звернутись повторно до Головного управління з відповідним клопотанням, надавши погодження органу місцевого самоврядування.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до статті 14 Конституції України та статті 373 ЦК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізовується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону.

Статтею 3 Земельного кодексу України (надалі - ЗК України) встановлено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, вказаним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Частиною 2 статті 22 ЗК України передбачено, що до земель сільськогосподарського призначення належать: сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги).

При цьому, пунктом "а" частини 3 статті 22 ЗК України визначено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до статті 33 ЗК України земельні ділянки, призначені для ведення особистого селянського господарства, можуть передаватися громадянам у користування юридичним особам України і використовуватися ними для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства без зміни цільового призначення цих земельних ділянок.

Частиною 4 статті 122 ЗК України визначено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною 8 цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Пунктом "в" частини 3 статті 116 ЗК України визначено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених вказаним Кодексом.

Відповідно до частин 6, 7 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 вказаного Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_4 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_5 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 вказаного Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені зазначеною статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 ЗК України, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою для відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна ОСОБА_5 Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє ОСОБА_5 Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Виходячи з аналізу вказаних положень законодавства, суд вважає, що перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Наказом від 15.10.2014 року №328 "Про введення в дію рішень колегії Держземагентства України від 14.10.2014", введено, зокрема, в дію рішення колегії Держземагентства України №2/1 "Про обов'язкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності", п.2 якого передбачено, начальникам головних управлінь Держземагентства в областях, м. Києві за зверненнями юридичних та фізичних осіб щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які не перебувають у їхньому користуванні, що надходитимуть з 15 жовтня 2014 року, забезпечити обов'язкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою.

Також, згідно п.2.1, 2.3, 2.4 вказаного рішення передбачено під час розгляду клопотань про надання дозволів на розроблення документації із землеустрою щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності надсилати органам місцевого самоврядування (сільським, селищним, міським радам) за місцем розташування земельної ділянки запити про висловлення позиції щодо можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, на підставі якої зазначені земельні ділянки можуть бути передані у власність або користування. У разі надходження у десятиденний строк від органу місцевого самоврядування мотивованих заперечень стосовно надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, які безпосередньо передбачені законом, зокрема частиною сьомою статті 118 та частиною третьою статті 123 Земельного кодексу України, відмовляти заявникові у задоволенні відповідного клопотання. У разі, якщо у десятиденний строк відповідний орган місцевого самоврядування письмово або за замовчанням погодив (не надав мотивованих заперечень) надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності або надав заперечення, які суперечать вимогам чинного законодавства, забезпечувати у встановленому порядку розгляд клопотань заявників з урахуванням зазначених обставин.

Отже, наказом Держземагентства України від 15.10.2014 року №328 обов'язок щодо отримання позиції органу місцевого самоврядування щодо можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою покладений на відповідача, і час отримання такої позиції обмежений 10-денним строком, а не на громадянина, який звернувся із заявою.

Згідно частини 1 статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2.0 гектара.

В свою чергу, відповідно пункту 14 статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", учасникам бойових дій надаються, серед інших, такі пільги: першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва.

Надання у власність земельних ділянок здійснюється у порядку, визначеному статтею 118 ЗК України, за умови, що учасник бойових дій не скористався своїм правом на безоплатне отримання у власність земельної ділянки та надав відповідний документ, що посвідчує його участь в антитерористичній операції (посвідчення, довідка, наказ тощо).

Як встановлено судом, позивач, при зверненні до відповідача із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, подав всі необхідні документи, передбачені нормами ЗК України.

При цьому, земельні ділянки, які зазначені у додатках до заяви позивача, розташовані в межах території, підвідомчій Мокіївській сільській раді Шепетівського району Хмельницької області, рішення щодо резервування даних земельні ділянок для подальшої передачі місцевим жителям - учасникам антитерористичної операції сільською радою не прийняті.

Суд враховує, що відповідно до пункту 1 розпорядження Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 року за № 898-р "Питання забезпечення учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції земельними ділянками" Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру і обласним та Київській міській державним адміністраціям за участю органів місцевого самоврядування доручено визначити протягом місяця на території відповідної області та м. Києва земельні ділянки для відведення учасникам антитерористичної операції та сім'ям загиблих учасників антитерористичної операції.

Однак відповідачем не надано суду жодного рішення про резервування земельних ділянок за межами населених пунктів Мокіївської сільської ради (Ленковецька сільська територіальна громада) Шепетівського району Хмельницької області для надання у власність учасникам антитерористичної операції та сім'ям загиблих учасників АТО.

Обгрунтування причин відмови у задоволенні заяви позивача, викладене у листі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою для передачі земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Мокіївської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області від 11.07.2017 року не відповідає дійсності, оскільки зазначена земельна ділянка не була зарезервована для передачі учасникам антитерористичної операції та сім'ям загиблих учасників антитерористичної операції. Доказів на спростування цього, на час розгляду справи Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області до суду не надано, тому дії відповідача щодо формування даної відмови є протиправними.

Таким чином, при розгляді даної адміністративної справи суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 11.07.2017 року, яким відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_3 від 13.06.2017 року про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для передачі земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Мокіївської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області та зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 13.06.2017 року про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для передачі земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Мокіївської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області.

У відповідності зі статтею 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, водночас частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статтей 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи зазначене, оцінюючи у сукупності встановлені обставини та перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що наявні всі підстави для часткового задоволення адміністративного позову.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7-11, 69-71, 86, 87, 158-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 11.07.2017 року, яким відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_3 від 13.06.2017 року про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для передачі земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Мокіївської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 13.06.2017 року про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для передачі земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Мокіївської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області.

В решті позовних вимог відмовити.

В повному обсязі постанова суду буде виготовлена 03.10.2017 року.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 03 жовтня 2017 року

Суддя/підпис/ОСОБА_1
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_1