Справа № 456/2507/17
Суддя: Ковалишин Н. І.
Дата ухвалення: 2017-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 456/2507/17
Провадження № 2-а/456/149/2017
ПОСТАНОВА

іменем України

"29" вересня 2017 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді Ковалишин Н. І.

при секретарі Кміть Х.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Стрий адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачево, капрала поліції СРПП №2 УПП у містах Ужгороді та Мукачеві ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просить постанову серії АР № 449431 від 09.08.2017 року про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. визнати незаконною та скасувати, провадження по адміністративній справі закрити у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування позову покликається на те, що 09.08.2017р. суб»єкт владних повноважень зупинив автомобіль марки TREBNIE MERCEDES-BENZ, д.н.з. UMKA-962 якою він керував, причину зупинки не пояснив. Інспектором на нього було складено постанову про порушення ним вимог знаку 3.15, всупереч ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», а саме жодні докази до постанови не додавалися, а він як особа, що притягається до адміністративного правопорушення, мав право ознайомитися з доказами по справі, а сааме: письмовими поясненнями, рапортом, зафіксованих з привязкою до машини, та до дії знака 3.15). Крім цього у постанові відсутній його підпис, оскільки після того як він заявив вимогу до інспектора щодо ознайомлення з матеріалами справи та клопотав про надання йому правового захисту або можливість скористатися послугами адвоката, йому була дана відповідь, що його дії розцінюються як відмова від підпису та копії складеної постанови. Вважає постанову у зв'язку з викладеним незаконною, неправомірною та необґрунтованою та просить її скасувати.

Частиною 1 статті 276 КУпАП визначено, що справа про адміністративі правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Положення ч. 1 ст. 276 КУпАП згідни з рішенням Конституційного Суду України, згідно якого словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Тобто, розглядатися дана справа мала тільки в управлінні патрульної поліції в м. Ужгород.

Зазначає, що оскаржувана постанова не містить опису обставин справ встановлених під час розгляду справи. До неї не додано жодних схем, таблиць, фото відео матеріалів, а також пояснень свідків, які вказують на наявність його вини у вчиненні адміністративних правопорушень, за які він притягнутий до відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Всупереч наведеним вище положенням закону та тлумаченням, котрі містяться у рішенні Конституційного Суду України, капрал поліції СРПП №2 УПП у містах Ужгороді та Мукачеві ОСОБА_2 не виконав свого прямого обов'язку щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення та обґрунтування оскаржуваної постанови належними доказами.

Позивач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився.

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за їх з позивачем відсутності, позовні вимоги підтримують та просять позов задоволити.

Відповідач в судове засідання не зявився, однак на адресу суду надійшло заперечення на позовну заяву, в якому представник відповідача, покликаючись на ст. 23, Закону «Про національну поліцію», Наказ Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 р. №1395, ст.ст. 222, 252, 258 КУпАП просить суд відмовити в задоволенні позову та зазначає, що інспектор правомірно розглянув та виніс постанову на місці вчинення правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано адміністративний позов, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Як вбачається з копії постанови про накладення адміністративного стягнення серії АР № 449431 від 09.08.2017 року щодо ОСОБА_1, на останнього капралом поліції СРПП №2 УПП у містах Ужгороді та Мукачеві ОСОБА_2 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, а саме, за те, що 09.08.2017 року о 11 год. 55 хв. ОСОБА_1 рухався по автодорозі «Київ-Чоп» 717 км. та порушив вимоги знаку заборони 3.15 «Рух транспортних засобів, маса яких перевищує 24 т., заборонено».

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

За правилами ст.2 КАС України рішення суб'єкта владних повноважень має бути прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Виносячи оскаржувану постанову, відповідач мав дотримуватись вимог статтей 251, 254, 283 КУпАП і прийняти повне, законне і обґрунтоване рішення (постанову), зміст якого не викликав би сумніву у його достовірності, неупередженості, добросовісності та розсудливості.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення та транспорті» роз'яснено судам, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Суд враховує доводи представника відповідача та не бере до уваги пояснення позивача про те, що відповідач зобовязаний був скласти на місці події протокол про адміністративне правопорушення, оскільки покладення такого обовязку на відповідача законом не передбачено (ч.ч.2,4,5 ст.258 КУпАП).

Суд враховує доводи позивача про те, що єдиним доказом вини позивача у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122 КУпАП слугує постанова серії АР № 449431 від 09.08.2017р., та звертає увагу, що субєкт оскарження як при складанні постанови, так і при розгляді справи в суді не надав жодного доказу на спростування тверджень позивача, не вказав, якими додатковими доказами, окрім постанови, підтверджується факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень.

Згідно зі ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Відповідачем ж жодних доказів правомірності винесеної постанови представлено не було. Враховуючи вказане, оскаржувана постанова підлягає скасуванню.,

Керуючись ст.ст.71,159-163,167,171-2 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов задоволити.

Постанову серії АР № 449431 від 09.08.2017 р. у справі про адміністративне правопорушення, постановлену інспектором СРПП №2 УПП у містах Ужгороді та Мукачеві ВП ГУ НП у Закарпатській області ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_4 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП скасувати.

Апеляційна скарга на постанову суду можу бути подана протягом 10 днів з дня її проголошення. Якщо постанову ухвалено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_5