Справа № 809/872/17
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/9374/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.

суддів: Довгополова О.М., Ільчишин Н.В.,

за участю секретаря судового засідання: Дідик Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Івано-Франківської митниці ДФС на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування картки відмови та рішення,-

В С Т А Н О В И В:

В червні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Івано-Франківської митниці ДФС, в якому просив визнати незаконними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA206010/2017/000215/1 від 12.05.2017 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA206010/2017/01284 від 12.05.2017 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що відповідачем протиправно, в порушення норм статті 57 Митного кодексу України та за наявності усіх документів, що підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару та обраний метод її визначення, а саме основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), здійснено визначення митної вартості товару, який ввозиться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту за другорядним методом (резервним), внаслідок чого прийнято оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів за №UA206010/2017/000215/1 від 12.05.2017 року та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №UA206010/2017/01284 від 12.05.2017 року.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 липня 2017 року адміністративний позов задоволено повністю; визнано протиправними та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів №UA206010/2017/000215/1 від 12.05.2017 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA206010/2017/01284 від 12.05.2017 року.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, Івано-Франківська митниця ДФС оскаржила її в апеляційному порядку, яка, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити, з підстав, викладених у своїй апеляційній скарзі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та матеріалами справи підтверджується, що 29.04.2017 року позивачем придбано у нерезидента транспортний засіб - легковий автомобіль, вживаний, марки Skoda, модель Octavia, ідентифікаційний номер кузова TMBGT61ZXA2086168, що підтверджується рахунком-фактурою (інвойсом) від 29.04.2017 року (а.с. 11).

Декларантом ОСОБА_2 подано до Івано-Франківської митниці електронну митну декларацію №UA206010/2017/412429 від 13.05.2017 року (а.с. 13), якою було задекларовано для митного оформлення товар, який ввозиться на територію України, а саме автомобіль легковий, марки Skoda, модель Octavia, бувший у використанні, номер кузова - TMBGT61ZXA2086168, загальна кількість місць для сидіння 5, включаючи місце для водія, призначений для перевезення пасажирів, тип кузова універсал, тип двигуна дизельний (а.с. 13).

У вказаній митній декларації позивачем самостійно визначено митну вартість товару за основним методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), а саме договору купівлі автомобіля, що був у використанні від 29.04.2017 року, укладеного між ОСОБА_3 як Продавцем та ОСОБА_1 як Покупцем, згідно якого загальна вартість транспортного засобу склала 3 700 євро (а.с. 64-65).

Декларантом одночасно із митною декларацією було надано відповідачу ряд документів для підтвердження митної вартості товару і обраний метод її визначення. Зокрема, представлено рахунок-фактуру (інвойс) від 29.04.2017 року (а.с. 11), декларацію про походження товару від 29.04.2017 року, акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UA20903/2017/05689 від 03.05.2017 року (а.с. 14), свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу №DU005769 від 05.02.2010 року, №K01174790 від 05.02.2010 року, інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару за №0380 від 29.04.2017 року, паспорт громадянина України з відміткою про реєстрацію місця проживання в Україні, а також митну декларацію країни відправлення за №MRN17PL401010E0084258 від 12.05.2017 року.

Івано-Франківською митницею ДФС було розпочату процедуру консультацій із декларантом шляхом формування електронного повідомлення про необхідність надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару згідно частини 2 статті 53 Митного кодексу України, а саме:

- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи;

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації товару (а.с.33-34).

Однак, декларантом не було подано відповідачу додаткових документів, з підстав їх відсутності.

У зв»язку із вищенаведеними обставинами, Івано-Франківською митницею ДФС винесено оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів за № UA206010/2017/000215/1 від 12.05.2017 року, згідно якого митна вартість товару визначена за резервним методом (стаття 64 Митного кодексу України). Перший метод не застосований у зв»язку з ненаданням документів, передбачених ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, а саме: якщо рахунок сплачено, - банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інших платіжних та/або бухгалтерських документів, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. Другий-п»ятий методи визначення митної вартості товарів (статті 59-63 Митного кодексу України) не застосовані, у зв»язку з відсутністю інформації щодо угод на ідентичні та подібні (аналогічні) товари (стаття 59, стаття 60 Митного кодексу України), та даних, на підставі яких можливе визначення митної вартості згідно методів чотири та п»ять (стаття 62, стаття 63 Митного кодексу України). Джерело інформації: каталог SchwaсkeListe 01/2017 ст. 1065. Проведено консультацію з декларантом, доведено інформацію про право декларанта вчинити дії, передбачені пунктом 5 частини 2 статті 55 та Главою 4 Митного кодексу України (а.с. 15).

Також у відповідності до частини 6 статті 54, частини 12 статті 264 Митного кодексу України, Івано-Франківською митницею ДФС винесено оскаржувану картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №UA206010/2017/01284 від 12.05.2017 року, відповідно до якої декларанту відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів з підстав коригування митної вартості товару (а.с. 16-17).

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом позивача розрахунку митної вартості товару за ціною договору, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару не встановлено, тобто основні документи містили всі необхідні числові дані, необхідні для визначення вартості, зазначеної в митній декларації.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є помилковим, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Пунктом 1 частини 1 статті 50 Митного кодексу України, передбачено, що серед іншого, відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.

Відповідно до частини першої статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

У частині другій цієї статті наведений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п»ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об»єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Судом встановлено, що позивачем разом з митною декларацією для митного оформлення транспортного засобу марки SKODA було подано: рахунок-фактуру (інвойс) від 29.04.2017 року (а.с. 11), декларацію про походження товару від 29.04.2017 року, акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UA20903/2017/05689 від 03.05.2017 року (а.с. 14), свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу №DU005769 від 05.02.2010 року, №K01174790 від 05.02.2010 року, інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару за №0380 від 29.04.2017 року, паспорт громадянина України з відміткою про реєстрацію місця проживання в Україні, а також митну декларацію країни відправлення за №MRN17PL401010E0084258 від 12.05.2017 року.

Проте, з аналізу та переліку поданих документів до митного оформлення слідує, що не було подано первинних документів, підтверджуючих митну вартість даного транспортного засобу.

Зокрема декларантом не було подано документи, які підтверджують заявлену митну вартість: у випадку якщо рахунок сплачено-банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності-інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 МКУ контроль правильності митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно із ч. 5 ст. 54 МК України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Відповідно п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ в разі не подання декларантом або уповноваженою ним особою будь-якого документу, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Івано-Франківська митниця ДФС відмовляє у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Не зважаючи на те, що декларанту було роз»яснено вимогу згідно ч. 1 та ч. 8 ст. 55 надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, що декларуються, проте на цю вимогу декларантом або уповноваженою ним особою не було надано жодних відповідей щодо надання додаткових документів.

Відповідно до ч. 9 ст. 55 МК України у разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Декларантом або уповноваженою ним особою на протязі 80 днів не було надано додаткових документів, у зв»язку з цим посадовою особою Івано-Франківської митниці не було скасовано рішення про коригування заявленої митної вартості товару.

Згідно ч. 2 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору(контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов»язковою при її обчисленні.

Згідно ч. 3 ст. 58 МКУ у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за: основним та другорядними методами. Першим (основним) методом визначення митної вартості товарів, які імпортуються, є метод за ціною договору (вартість операцій). Кожний наступний (другорядний) метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 64 МК України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 МК України, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що в даному випадку інспектор не міг застосувати жоден із другорядних методів, крім резервного, з урахуванням наступного.

Як зазначено у рішенні про коригування, основний метод не застосований, у зв»язку з відсутністю в документах, зазначених в ч. 2 ст. 53 МК України всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей, щодо ціни, що була фактично сплачена, або підлягає сплаті за ці товари. У зв»язку з цим посадовою особою і було направлено повідомлення з вимогою додаткових документів.

У разі якщо митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), за митну вартість береться вартість операції з ідентичними товарами, які продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: фізичні характеристики; якість та репутація на ринку; країна походження; виробник.

У разі якщо митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору щодо ідентичних товарів, за митну вартість береться вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продаються на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. Під подібними (аналогічними) розуміють товари, які хоч і є однаковими за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються із схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними. Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються такі ознаки: якість, наявність торгової марки та їх репутація на ринку; країна походження; виробник.

Використання двох попередніх методів відповідачем не здійснювалось через те, що не було можливості знайти ідентичний, аналогічний або подібний товар, оскільки критерії, які зазначені суттєво різняться.

Метод на основі віднімання вартості не був використаний у зв»язку із відсутністю в органу доходів і зборів інформації щодо основи для віднімання вартості.

Метод на основі додавання вартості не був використаний у зв»язку із відсутністю в органу доходів і зборів інформації щодо основи для додавання вартості.

Методи на основі віднімання або додавання вартості теж не могли бути використані в даному випадку з аналогічних підстав, тому ціна транспортного засобу була зкоригована і приведена у відповідність залежно від комплектації та технічного стану транспортного засобу, отже, митна вартість визначена за резервним методом, про що і проводились консультації між органом доходів і зборів та декларантом.

Івано-Франківською митницею ДФС прийнято картку відмови №UA206010/2017/01284 від 12.05.2017 року, рішення про коригування митної вартості №UA206010/2017/000215/1 від 12.05.2017 року.

Судом першої інстанції зазначено, що із наявних в матеріалах справи письмових доказів встановлено, що подані до митного оформлення документи містять усі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомості щодо ціни, що була фактично сплачена.

Однак, поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що відповідачем вимагались документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Не подання повного переліку, зазначеного у ч. 2 ст. 53 МК України є підставою для відмови у митному оформленні товару.

Суд першої інстанції не взяв до уваги вищезазначених обставин та дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що прийняті картка відмови №UA206010/2017/01284 від 12.05.2017 року та рішення про коригування митної вартості №UA206010/2017/000215/1 від 12.05.2017 року є обґрунтованим, прийнятими з дотриманням норм чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального права, суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору помилково встановив фактичні обставини справи та надав їм не належну правову оцінку через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Івано-Франківської митниці ДФС задовольнити, постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 липня 2017 року у справі №809/872/17 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

ОСОБА_4

Повний текст постанови виготовлено та підписано 04.10.2017 року.