Справа № 522/20852/16-а
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2017-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2017 року м. Київ К/800/18583/17

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Горбатюка С. А., Стрелець Т. Г.,

розглянувши у письмовому провадженні у касаційній інстанції адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, за участю третьої особи - ОСОБА_2, про визнання протиправними та скасування припису і постанови, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2017 року,

у с т а н о в и л а :

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1) звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, в якому просить:

визнати протиправним та скасувати припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил № 017/16 від 21 жовтня 2016 року;

визнати незаконною та скасувати постанову № 013/16 від 26 жовтня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що на підставі матеріалів позапланової перевірки щодо дотримання ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, відповідачем було прийнято постанову № 013/16 від 26 жовтня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у розмірі 8500,00 гривень.

Відповідно до матеріалів перевірки позивачем виконано будівельні роботи з реконструкції нежитлової будівлі сараю під житлову будівлю з прибудовою по АДРЕСА_1, без отримання права на виконання таких робіт, чим порушено вимоги частини першої статті 34 та частини першої статті 36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Вважаючи припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 21 жовтня 2016 року та постанову № 013/16 від 26 жовтня 2016 року протиправними, а зазначені обставини в матеріалах перевірки такими, що не відповідають дійсності, позивач звернулась до суду з вимогою про їх скасування.

Постановою Приморського районного суду міста Одеси від 20 січня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправним та скасовано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил № 017/16, винесений 21 жовтня 2016 року Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради.

Визнано протиправною та скасовано постанову У справі про адміністративне правопорушення за № 013/16, прийняту 26 жовтня 2016 року Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2017 року постанову Приморського районного суду міста Одеси від 20 січня 2017 року скасовано та прийнято нову, якою у позові відмовлено.

У своїй касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати його рішення, а постанову суду першої інстанції залишити в силі.

Водночас ОСОБА_2 та представник Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради у своїх запереченнях вказують на необґрунтованість касаційної скарги і просить залишити її без задоволення, а судові рішення - без змін.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у зв'язку зі зверненням ОСОБА_2 № 01-5/133-ОГ від 11 жовтня 2016 року до відповідача з проханням провести перевірку, на підставі наказу начальника Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради № 24ДАБК від 04 жовтня 2016 року посадовою особою Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради проведено позапланову перевірку об'єкта "Реконструкція нежитлової будівлі сараю під жилу будівлю з прибудовою за адресою: АДРЕСА_1".

За результатами проведеної перевірки 21 жовтня 2016 року відповідачем складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та одночасно складено протоколи, в яких встановлені порушення вчинені ОСОБА_1, а саме: виконання будівельних робіт з реконструкції нежитлової будівлі сараю під житлову будівлю з прибудовою по АДРЕСА_1, без отримання права на виконання таких робіт, а також експлуатація житлової будівлі (літ. "Л" - колишній сарай), яка неприйнята в експлуатацію по АДРЕСА_1.

Приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 21 жовтня 2016 року відповідачем зобов'язано ОСОБА_1 усунути виявлені під час перевірки порушення вимог містобудівного законодавства у термін до 21листопада 2016 року.

На підставі матеріалів перевірки 26 жовтня 2016 року Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради прийнято постанову № 013/16 у справі про адміністративне правопорушення, якою визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частинами п'ятою та дванадцятою статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та на підставі частини другої статті 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 гривень.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в цьому випадку позивачем здійснювався саме ремонт допоміжного приміщення - сараю, а не реконструкція будівлі.

Одеський апеляційний адміністративний суд, скасовуючи постанову суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у позові, прийшов до висновку про правомірність оскаржуваних припису та постанови, оскільки вони прийняті на підставі та за результатом повного та всебічного дослідження всіх обставин в їх сукупності та у відповідності до чинного законодавства, а висновки суду першої інстанції, які слугували підставою для задоволення позовних вимог ОСОБА_1, не відповідають фактичним обставинам, не підтверджуються належними і допустимими доказами та спростовуються матеріалами справи.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України зазначені висновки суду апеляційної інстанції вважає вірними та такими, що зроблені на підставі правильно застосованих норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до обставин справи між сторонами виник спір щодо обґрунтованості зроблених висновків відповідачем за актом перевірки і, як наслідок, правомірність прийняття оскаржуваних ОСОБА_1 припису та постанови.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положенням про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 липня 2014 року № 294, встановлено, що основними завданнями Держархбудінспекції України є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, зокрема:

здійснення в межах повноважень, визначених законом, державного архітектурно-будівельного контролю за дотриманням замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт;

здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських держадміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності під час провадження ними містобудівної діяльності.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 31 жовтня 1975 року є власником 3/10 частин житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 та складається в цілому з одноповерхової кам'яної житлової будівлі, жилою площею 60 кв. м. та надвірних споруд.

У відповідності до технічного паспорту від 29 березня 2007 року, виданого КП "ОМБТІ та РОН" за реєстровим номером 104-125-46, серед надвірних споруд під літ. "Л" знаходиться сарай загальною площею 12,9 кв. м, побудований у 1976 році.

Дозвіл на будівництво вищевказаного сараю надано Виконавчим комітетом Київської районної ради, про що свідчить копія виписки з протоколу засідання міжвідомчої комісії Виконкому Київської районної ради № 7 від 27 липня 1976 року.

Вищезазначений сарай літ. "Л" відповідно до ДСТУ-Н.Б.В.1.2-16:2013 визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об'єкту будівництва (Додаток А), віднесено до ІІ категорії складності та згідно з рішенням Виконкому Київської районної ради за № 150 від 01 лютого 1980 року був узаконений, що підтверджується листом начальника РЖУ, надісланого на адресу позивача.

Частиною другою статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів № 553 від 23 травня 2011 року (далі - Порядок № 553), позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції.

Підставами для проведення позапланової перевірки є:

- подання суб'єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об'єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням чи письмової заяви про проведення перевірки щодо дотримання суб'єктом господарювання Ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності;

- необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів;

- виявлення факту самочинного будівництва об'єкта;

- перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимог приписів інспекцій;

- перевірка виконання суб'єктом господарювання вимог інспекції щодо усунення порушень ліцензіатом ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності;

- звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства;

- вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати десяти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочих дні.

Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язана пред'явити службове посвідчення та надати копію направлення для проведення позапланової перевірки.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для проведення 21 жовтня 2016 року позапланової перевірки слугувало звернення ОСОБА_2 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради з відповідним зверненням, на підставі якого видано наказ начальника Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради № 24ДАБК від 04 жовтня 2016 року щодо проведення позапланової перевірки дотримання позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Приписами пунктів 16, 17 Порядку № 553 обумовлено, що за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис). У приписі обов'язково встановлюється строк для усунення виявлених порушень згідно з додатком.

Як вбачається з матеріалів справи, під час здійснення перевірки було зафіксовано, що позивачем здійснено будівельні роботи з реконструкції сараю літ. "Л" під жилу будівлю з прибудовою. На час проведення перевірки встановлено, що будівельні роботи з реконструкції будівлі (літ. "Л") за адресою: АДРЕСА_1, завершено, а будівля експлуатується позивачем як житлова. Факт експлуатації будівлі сараю як житлової будівлі підтверджується фото фіксацією, наявною в матеріалах справи.

Враховуючи відсутність відповідної реєстрації повідомлення або декларації про початок виконання будівельних робіт та зафіксований факт будівництва, посадовими особами Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради встановлено, що ОСОБА_1 були виконані будівельні роботи з реконструкції сараю літ. "Л" під жилу будівлю з прибудовою без отримання права на виконання таких робіт.

Відповідно до підпункту "а" пункту 3 частини четвертої статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) посадові особи інспекцій державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Так, на підставі вищенаведеної норми позивачу видано оскаржуваний припис від 21 жовтня 2016 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

В подальшому, на підставі матеріалів перевірки 26 жовтня 2016 року відповідачем прийнято оскаржувану постанову № 013/16, якою позивача визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частинами п'ятою та дванадцятою статті 96 КУпАП та на підставі частини другої статті 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 гривень.

Визначення реконструкції міститься у ДБН В.3.2-2-2009 "Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт" та означає перебудову з метою поліпшення умов проживання, експлуатації, зміни кількості житлових квартир, загальної і житлової площі тощо у зв'язку зі зміною геометричних розмірів, функціонального призначення, заміною окремих конструкцій, їх елементів, основних техніко-економічних показників, а прибудова, в свою чергу, це вид реконструкції, при якій збільшується площа забудови шляхом створення нових приміщень, що безпосередньо прилягають до зовнішніх стін будинку.

Відповідно до пункту 2 Порядку прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та ІІ категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 79 від 24 квітня 2015 року, господарські (присадибні) будівлі - це допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо.

Згідно з таблицею 3.2а* п. 3.25а* ДБН 360-92** "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень" сараї призначені для утримання худоби, свійських тварин та птахів.

Таблицею 6-27 "Збірнику укрупнених показників вартості відтворення функціональних об'єктів аналогів для оцінки малоповерхових будинків, будівель та споруд", затвердженого наказом Фонду державного майна України № 72 від 21 січня 2005 року передбачено, що сараї призначені для зберігання палива та інвентарю.

За такого правового врегулювання колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що сарай - це крите неопалюване нежитлове господарське підсобне приміщення, що використовується як побутовий склад, рідше для утримання худоби чи птиці.

Так, відповідно до висновків проведеної перевірки та фото фіксації вбачається, що меблі не лише зберігаються у приміщенні сараю, а й використовуються, оскільки розташовані за функціональним призначенням.

Разом з цим, наявні й окремі приміщення ванної кімнати з встановленою душовою кабіною, спальні з м'якими меблями, кухні з кухонними меблями, які підключені до мереж водо- та електропостачання, що обладнані побутовою технікою, тобто приміщення експлуатуються як жиле, а не як сарай.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що позивачу правомірно видано припис від 21 жовтня 2016 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та законно прийнято постанову № 013/16 від 26 жовтня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на викладене, висновки суду апеляційної інстанції є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновки суду та обставин справи не спростовують.

Керуючись статтями 222-224, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2017 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович

Судді С. А. Горбатюк

Т. Г. Стрелець