Справа № 822/2505/17
Суддя: Майстер П.М.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2505/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участі:позивача: ОСОБА_3, представника відповідача: ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання незаконним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, в якому просить визнати незаконним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_5 №176 від 07.02.2017 року про притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани із зменшенням премії за лютий 2017 року на 10% від розрахункового відсотку премії за відповідною посадою.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани із зменшенням премії за лютий 2017 року на 10% від розрахункового відсотку премії за відповідною посадою, є неправомірним, оскільки жодних дій, які б слугували підставою для накладення вказаного стягнення він не вчиняв. Посилаючись на викладене, позивач вважає наказ начальника Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_5 №176 від 07.02.2017 року про притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності у виді догани із зменшенням премії за лютий 2017 року на 10% від розрахункового відсотку премії за відповідною посадою незаконним та таким, що порушує його права, свободи та законні інтереси.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, з підстав необґрунтованості позовних вимог та вказав, що спірний наказ відповідача є правомірним.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши належним чином зібрані докази по справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення спору по суті, приходить до висновків, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_3 з 17 червня 2016 року працює на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції №2 Шепетівського відділу поліції ГУНП.

Наказом т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_6 від 05.01.2017 року №16 призначено службове розслідування за фактом порушення службової дисципліни, неналежного виконання посадових інструкцій окремими працівниками поліції Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області.

Згідно висновку службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни, неналежного виконання посадових інструкцій окремими працівниками поліції Шепетівського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області від 03.02.2017 року, зазначено, що ОСОБА_3 неналежно виконував посадову інструкцію в частині організації діяльності підпорядкованого особового складу, проведення ним профілактичної роботи, у тому числі документування адміністративних правопорушень, які безпосередньо впливають на стан оперативної обстановки.

07.02.2017 року відповідачем прийнято наказ № 176 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності за фактом порушення службової дисципліни, неналежного виконання посадових інструкцій окремими працівниками Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області", згідно якого на підставі проведеного службового розслідування, наказано:

- за неналежне виконання службової дисципліни, що виразилось у порушенні вимог Законів України від 02.07.2015 року №580-VІІІ "Про Національну поліцію", від 22.02.2006 року №3460-ІV "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України", наказу МВС України від 09.11.2016 року №1179 "Про затвердження Правил етичної поведінки поліцейських", неналежне виконання посадових інструкцій в частині організації діяльності підпорядкованого особового складу, проведення ним профілактичної роботи, у тому числі документування адміністративних правопорушень, які безпосередньо впливають на стан оперативної обстановки, на начальника сектору реагування патрульної поліції №2 Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області майора поліції ОСОБА_3, накласти дисциплінарне стягнення у виді догани із зменшенням премії за лютий 2017 року на 10% від розрахункового відсотку премії за відповідною посадою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наведене нижче.

Спеціальним Законом, який визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України є Закон України «Про Національну поліцію».

У відповідності до статті 1 Закону України "Про національну поліцію" Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Згідно статті 3 Закону України "Про національну поліцію" у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президент України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності до статті 8 Закону України "Про національну поліцію" поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Поліцейському заборонено виконувати злочинні чи явно незаконні розпорядження та накази.

Накази, розпорядження та доручення вищих органів, керівників, посадових та службових осіб, служба, політична, економічна або інша доцільність не можуть бути підставою для порушення поліцейським Конституції та законів України.

Згідно із статтею 19 Закону України "Про національну поліцію" у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України".

Згідно з п. 9 Закону України від 23.12.2015 № 901-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію" до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" поширено на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України", від 22.02.2006 № 3460-ІV.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України визначено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та ОСОБА_1 працівника органів внутрішніх справ України.

Стаття 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України вказує, що дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Згідно до ст. 5 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Особи рядового і начальницького складу не несуть дисциплінарної відповідальності в разі, якщо шкода завдана правомірними діями внаслідок сумлінного виконання наказу начальника або виправданого за конкретних умов службового ризику.

Відповідно ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги ОСОБА_1 працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників.

З метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць (ст. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України).

Порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України, навчальних закладів та науково-дослідних установ системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України (далі - ОВС) при його проведенні регулюється Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженою наказом МВС України від 12.03.2013 № 230 (далі - Інструкція).

Згідно до п. 2.1 Інструкції, підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - РНС) службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі, зокрема невиконання або неналежного виконання особами РНС під час службової діяльності вимог чинного законодавства, що призвело до порушення прав та законних інтересів громадян або негативно вплинуло на забезпечення виконання покладених на ОВС завдань з охорони громадського порядку, боротьби зі злочинністю (пп. 2.2.1 п.2.2 Інструкції).

Пунктом 2.5 Інструкції передбачено, що підстави для призначення службового розслідування можуть міститися в службових документах осіб РНС, матеріалах перевірок, письмових зверненнях громадян України, осіб без громадянства та іноземців, депутатських запитах та зверненнях народних депутатів України, повідомленнях уповноважених органів досудового розслідування, заявах і повідомленнях інших правоохоронних органів, підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації або в інших документах, отриманих в установленому законодавством України порядку.

Як вбачається з висновку службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни, неналежного виконання посадових інструкцій окремими працівниками поліції Шепетівського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області від 03.02.2017 року, позивач неналежно виконував посадову інструкцію в частині організації діяльності підпорядкованого особового складу, проведення ним профілактичної роботи, у тому числі документування адміністративних правопорушень, які безпосередньо впливають на стан оперативної обстановки, зокрема ОСОБА_3 - начальника сектору реагування патрульної поліції №2 Шепетівського відділу поліції ГУНП притягнено до дисциплінарної відповідальності у виді догани із зменшенням премії за лютий 2017 року на 10% від розрахункового відсотку премії за відповідною посадою за малу кількість складених адміністративних протоколів працівниками СРПП, тими в кого протоколів менше 20.

З приводу цього суд звертає увагу на те, що Наказ Міністерства внутрішніх справ України Про подальше вдосконалення аналітичного забезпечення діяльності підрозділів органів внутрішніх справ від 02 квітня 2013 року N 334, яким затверджено ОСОБА_5 визначення ефективності та законності службової діяльності підрозділів органів внутрішніх справ України на основі нових показників та індикаторів, втратив чинність згідно з наказом Міністерства внутрішніх справ України від 13 листопада 2015 року N 1462.

Відтак, у відповідача не було законних підстав для призначення службового розслідування щодо ОСОБА_3 та притягнення його до дисциплінарної відповідальності за малу кількість складених адміністративних протоколів його підлеглими.

Крім того, суд вважає за необхідне наголосити на тому, що підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

В ході судового розгляду судом не встановлено, а відповідачем не наведено будь - яких доказів щодо допущеного порушення позивачем службової дисципліни.

Окрім цього, суд відмічає наступні критерії оцінки правомірності рішень, у даному випадку наказу про притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани із зменшенням премії за лютий 2017 року на 10% від розрахункового відсотку премії за відповідною посадою.

Критерій обґрунтованості рішення - прийняття рішення, вчинення (невчинення) дії обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії. Цей критерій відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб'єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, висновки експертів тощо. Суб'єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

На переконання суду, відповідачем не дотримано даного критерію при прийнятті спірного наказу, оскільки при проведенні службового розслідування відповідачем не враховувалися усі обставини, що мають значення для прийняття об'єктивного рішення.

Критерій пропорційності - пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Щодо даного критерію суд зазначає, що цей критерій відображає принцип пропорційності (адекватності). Дотримання принципу пропорційності особливо важливе при прийняті рішень або вжитті заходів, які матимуть вплив на права, свободи та інтереси особи. Метою дотримання цього принципу є досягнення розумного балансу між публічними інтересами, на забезпечення яких спрямовані рішення або дії суб'єкта владних повноважень, та інтересами конкретної особи. Принцип пропорційності, зокрема, передбачає, що: 1) здійснення повноважень, як правило, не має спричиняти будь-яких негативних наслідків, що не відповідали б цілям, яких заплановано досягти; 2) якщо рішення або дія можуть обмежити права, свободи чи інтереси осіб, то такі обмеження мають бути виправдані необхідністю досягнення важливіших цілей; 3) несприятливі наслідки для прав, свобод та інтересів особи внаслідок рішення чи дії суб'єкта владних повноважень мають бути значно меншими від тієї шкоди, яка могла б настати за відсутності такого рішення чи дії; 4) для досягнення суспільно-корисних цілей необхідно обирати найменш «шкідливі» засоби.

Таким чином, принцип пропорційності має на меті досягнення балансу між публічним інтересом та індивідуальним інтересом особи, а також між цілями та засобами їх досягнення.

На переконання суду, відповідачем не дотримано даного критерію при винесенні спірного наказу. Також відповідачем не наведено жодних обґрунтувань щодо необхідності (доцільності) застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді догани із зменшенням премії за лютий 2017 року на 10% від розрахункового відсотку премії за відповідною посадою.

Згідно ст. 69 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. При цьому належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

У відповідності зі статтею 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, водночас частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, усі рішення та дії суб'єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Відповідно до частини першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку - позов задовольнити в повному обсязі.

Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 07.02.2017 року №176 в частині притягнення до відповідальності майора поліції ОСОБА_3 - накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани із зменшенням премії за лютий 2017 року на 10% від розрахункового відсотку премії за відповідною посадою.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 04 жовтня 2017 року о 12 год. 00 хв.

Суддя/підпис/
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_1