Справа № 826/17148/16
Суддя: Бабенко К.А
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Бабенко К.А
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 жовтня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів: Кузьменка В.В., Файдюка В.В., секретаря Антоненко К.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Шелл Енерджі Юкрейн» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 червня 2017 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить судове рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників Сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, Постанову суду першої інстанції - скасувати, ухвалити нову Постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю з наступних підстав.

Відповідачем проведено позапланову виїзну перевірку Позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2010 року по 18.07.2016 року, про що складено відповідний Акт від 29 липня 2016 року №1103/28-10-14-04/33832091, копія якого наявна в матеріалах справи (Т.1, а.с.23-125).

Перевіркою встановлено порушення Позивачем пп. 14.1.11. п.14.1. ст.14., пп. 134.1.1. п.134.1. ст.134., пп. 135.5.4. п.135.5. ст.135., п.138.2. ст.138. Податкового кодексу України, Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 21 «Вплив змін валютних курсів», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 10.08.2000 року №193, Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов'язання», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 року №20, що призвело до завищення від'ємного значення об'єкту оподаткування податком на прибуток у сумі 451515,00 грн. за І квартал 2016 року та заниження на 2091529,00 грн. податку на прибуток, у тому числі на 1234069,00 грн. за 2014 рік, на 751961,00 грн. за 2015 рік, на 105499,00 грн. за І квартал 2016 року; п. 198.1. ст. 198. Податкового кодексу України, п.2.4., п.2.16. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, що призвело до завищення суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у сумі 22943,07 грн., у тому числі на 10348,31 грн. у лютому 2016 року, на 12594,76 грн. у березні 2016 року та заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду у сумі 65740,00 грн., у тому числі на 58575,00 грн. у лютому 2015 року, на 7166,00 у вересні 2015 року; п.п.164.2.17.е п.164.17. ст.164. Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб у сумі 187917,82 грн. в 2015 році, у тому числі на 123427,52 за серпень 2015 року, на 64490,30 грн. за грудень 2015 року; п.п.1.2. п.161 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, що призвело до заниження військового збору у сумі 11275,07 грн., у тому числі на 7405,65 за серпень 2015 року, на 3869,42 за грудень 2015 року; п. 176.2б п.176.2. ст.176., п.119.2. ст.119. Податкового кодексу України, що призвело до подання не у повному обсязі податкової звітності про суми доходів нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку; п. 1 частини другої ст. 6, п. 1 частини першої ст.7, частин п'ятої, сьомої ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», що призвело до донарахування єдиного внеску у сумі 3698,78 грн. (3018,06 грн. (37,26%), 408,24 грн.(3,6%), 272,48. (8,41%), в тому числі на 389,12 грн. за березень 2011 року, на 694,62 грн. за березень 2012 року, на 1144,08 грн. за січень 2013 року, на 735,48 грн. за березень 2014 року, на 735,48 грн. за березень 2015 року.

Позивачем подано Заперечення на висновки Акта, за результатами розгляду яких Листом Відповідача «Про розгляд заперечень» від 11.08.2016 року №286/10/28-10-14-04-12 (Т.1, а.с. 135-142), висновки Акта залишено без змін.

На підставі зазначених порушень, Відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 15 серпня 2016 року №№, , , , , , , якими Позивачу на 2426421,00 грн. збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів, у тому числі на 2091529,00 грн. за податковими зобов'язаннями та на 334892,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями; на 451515,00 грн. зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за І квартал 2016 року; на 82175,00 грн. збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість, у тому числі на 65740,00 грн. за податковими зобов'язаннями та на 16435,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями; встановлено завищення Позивачем на 22943,00 грн. суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, у тому числі на 10348,00 грн. у лютому 2016 року, на 12595,00 грн. у березні 2016 року; на 308063,99 грн. визначено суму грошового зобов'язання з податків та зборів та пені з податку на доходи фізичних осіб, у тому числі на 187917,82 грн. за податковими зобов'язаннями, на 87482,22 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) та на 32663,95 суми пені відповідно до пп. 129.1.3. п. 129.1. ст. 129. Податкового кодексу України; до Позивача за подання не у повному обсязі податкової звітності про суми доходів нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 510,00 грн.; на 17266,30 грн. визначено суму грошового зобов'язання з податків та зборів та пені з військового збору, у тому числі на 11275,07 грн. за податковими зобов'язаннями, на 5248,94 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) та на 742,29 суми пені відповідно до пп. 129.1.3. п. 129.1. ст. 129. Податкового кодексу України.

Позивач скористався правом адміністративного оскарження, за результатами якого Рішенням Державної фіскальної служби України «Про результати розгляду скарги» від 19.10.2016 року №22587/6/99-99-11-02-01-15 (Т.1, а.с. 152-159), податкові повідомлення-рішення Відповідача від 15.08.2016 року №, № у частині донарахувань з операцій за період 2015 року, щодо яких контролюючим органом підтверджено здійснення оплати скаржником на користь Шелл Інтернейшнл Бі Ві (Велика Британія) та у відповідній частині штрафні санкції, а в іншій частині зазначені податкові повідомлення-рішення та податкові повідомлення-рішення від 15.08.2016 року №№, , , , залишено без змін, а скаргу - задоволено частково.

На підставі зазначеного Рішення, Відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 28.10.2016 року №, яким Позивачу на 2264819,00 грн. збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів, у тому числі на 1956302,00 грн. за податковими зобов'язаннями та на 308517,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Між Позивачем, як Позичальником, та компанією Шелл Трежері Долар Компані Лімітид (Великобританія), як Кредитором, укладено Договір про резервний кредит від 30.03.2009 року (Т.1, а.с.161-170) (надалі - Договір), згідно з яким Кредитор зобов'язався надати Позичальнику станом на відповідній час кредит, який потрібний Позичальнику для фінансування його потреб в обіговому капіталі.

Відповідно до п. 3.4 Договору, зокрема комісія за зобов'язання щодо надання кредиту має сплачувалися впродовж тридцяти (30) днів після дати відправлення заявки на виплату Позичальнику Кредитором або від імені Кредитора відповідно до інструкцій щодо оплати, встановлених в такій заявці на виплату.

До перевірки Позивачем надано Інвойси на сплату комісії за зобов'язання щодо надання кредиту, нарахованої за 2009 та 2010 роки від 28.09.2011 року №STUS0028, №STUS0029, у зв'язку з чим, останній день погашення комісії за зобов'язання щодо надання кредиту є 29.10.2011 року.

Відповідно до пп. 14.1.11. п. 14.1. ст. 14. Податкового кодексу України, безнадійна заборгованість - заборгованість за зобов'язаннями, щодо яких минув строк позовної давності.

Згідно з п. 14 Договору, цей Договір та будь-які не договірні обов'язки, що виникають з нього або у зв'язку ним, регулюються законодавством Англії, та сторони цим підпорядковуються невинятковій юрисдикції судів Англії.

Проте, в англійському варіанті тексту договору у п.14 зазначено «ву English law» без артиклю та в однині, що перекладається як «англійське право», а не «законодавство Англії». Термін «Англійське право» є правовою системою Англії та Уельсу та лежить в основі правових систем більшості держав Британської Співдружності націй та США та воно створюється судами.

Компетенція створювати право закріплено за судами Англії як конституційне повноваження, тобто судді в процесі слухань на підставі принципу stare desises (неукаснительно придерживаться решенного ранее) застосовують юридичні прецеденти до фактів та обставинам кожного конкретного судового розгляду.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про міжнародне приватне право» від 23.06.2005 року № 2709-IV, при застосуванні права іноземної держави суд чи інший орган встановлює зміст його норм згідно з їх офіційним тлумаченням, практикою застосування і доктриною у відповідній іноземній державі; особи, які беруть участь у справі, мають право подавати документи, що підтверджують зміст норм права іноземної держави, на які вони посилаються в обґрунтуванні своїх вимог або заперечень, іншим чином сприяти суду чи іншому органу у встановленні змісту цих норм; якщо зміст норм права іноземної держави в розумні строки не встановлений, незважаючи на вжиті згідно з цією статтею заходи, застосовується право України.

Практика застосування і доктрина змісту норм права іноземної держави, та зі змісту Договору не встановлено яке саме законодавство використовується при виникненні спірних питань - Англії чи іншої країни в основі правових систем яких використовується Англійське право, у зв'язку з чим, строк позовної давності має визначатися за законодавством України, що складає 3 роки.

Як вбачається з матеріалів справи, між Позивачем та компанією Шелл Трежері Долар Компані Лімітид укладено Додаткову угоду №3 до Договору про резервний кредит від 29.02.2012 року, згідно з п. 1.2 якої замінено визначення «Дата остаточного погашення», яка означає шосту річницю від Дати набуття чинності цього Договору, або якщо він не є Робочим днем, наступний Робочий день такого календарного місяця (у разі наявності такого) або попередній Робочий день (у разі його відсутності).

Також, між Позивачем та компанією Шелл Трежері Долар Компані Лімітид укладено Додаткову угоду №5 до Договору про резервний кредит від 02.04.2015 року, відповідно до п. 2 якої замінено визначення «Дата остаточного погашення», яка означає дев'яту річницю від Дати набуття чинності цього Договору, або якщо він не є Робочим днем, наступний Робочий день такого календарного місяця (у разі наявності такого) або попередній Робочий день (у разі його відсутності).

Тобто, Додатковою угодою №5 до Договору, строк дії зобов'язання щодо надання кредиту продовжено до 30 березня 2018 року.

Проте, первинні документи про визнання заборгованості, які свідчать про переривання перебігу строку позовної давності Позивачем до перевірки, не надано.

Враховуючи вищенаведене, Позивачем не визнано заборгованість з комісії за зобов'язання щодо надання кредиту безнадійною у зв'язку із закінченням строку позовної давності та не відображено у складі інших доходів Декларації з податку на прибуток за 2014 рік.

Також, між компанією Шелл Інтернешнл Бі Ві та Позивачем укладено Договір про надання консультаційних та супутніх послуг щодо людських ресурсів від 22 грудня 2014 року, відповідно до п. 2.1 якого предметом даного Договору є встановлення та іправління відносинами між Сторонами з надання консультаційних та супутніх послуг щодо людських ресурсів.

Згідно з п. 3.4 Договору, зокрема ціна послуг погоджується Сторонами шляхом підписання відповідного Акта прийому-передачі Послуг обома Сторонами.

Позивачем, на підтвердження факту реального здійснення господарських операцій, надано первинні документи, зокрема Акти про надання послуг, Податкові накладні.

Проте, з наданих до перевірки Актів про надання послуг не вбачається, за який саме Періоді виконано зазначені в них роботи та самі акти датовано 2015 роком.

Будь-яких інших первинних документів, в тому числі бухгалтерських довідок із зазначенням розрахункової суми витрат за 2012-2014 роки за взаємовідносинами з Шелл Інтернейшнл Бі Ві Позивачем до перевірки не надано.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Згідно зі ст. 1, частиною першою ст. 3 та частинами першою, другою ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року №996-ХІV, первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення; метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства; підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій; первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи; первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно з п.п. 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а)придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; не відносяться до податкового кредиту, зокрема, суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Тобто, обов'язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у платника податків первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв'язку між фактом придбання товару (послуги) і подальшою господарською діяльністю.

Як зазначено в Листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 року №742/11/13-11, з метою встановлення факту здійснення господарських операцій, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість має бути підтверджено рух активів у процесі здійснення господарських операцій, при цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарських операцій: договори, акти виконаних робіт тощо; фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарських операцій, як-от: наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності; встановлено зв'язок між фактом придбання товарів (послуг) і господарською діяльністю платника податку.

У зв'язку з зазначеним, колегія суддів дійшла висновку, що Позивачем не доведено факт отримання послуг від нерезидента та не обґрунтовано позицію щодо правомірності ведення бухгалтерського обліку на підставі наданих документів.

Також, між Позивачем та його працівниками - паном ОСОБА_10 та пані ОСОБА_9 укладено Трудові контракти від 15.12.2011 року та від 14.10.2013 року №С00007/SEU/LA, згідно з п. 1.1 якого, Компанія укладає трудовий договір, а Працівник висловлює згоду працювати на посаді Директора на умовах, встановлених цим Контрактом та Кодексом законів про працю України.

ОСОБА_10 є громадянином Республіки Франції, паспорт НОМЕР_1 якого видано 25.06.2008 року та проживає за адресою АДРЕСА_1.

ОСОБА_9 є громадянкою Нідерландів, паспорт НОМЕР_2 якої видано 04.07.2012 року та проживає за адресою АДРЕСА_2.

За рахунок коштів Позивача, зазначені працівники отримали дохід у вигляді безоплатно отриманих консультаційних та супутніх послуг на загальну суму 34043,21 дол. США, що за курсом НБУ на дату отримання такого доходу становить 751671,26 грн.

Відповідно до п.п. 164.2.17 п. 164.17 ст.164 Податкового кодексу України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді, зокрема вартості безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг), визначеної за правилами звичайної ціни, а також суми знижки звичайної ціни (вартості) товарів (робіт, послуг), індивідуально призначеної для такого платника податку, крім сум, зазначених у підпункті 165.1.53 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу.

Згідно з пп. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу);

Відповідно до пп. 171.2 п. 171 Податкового Кодексу України, особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів фізичних осіб є податковий агент - для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні.

Згідно з пп. 168.1.1 пі 168.1 ст. 168 Податкового Кодексу України, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до п. 176.2 статті 176 Податкового кодексу України податкові агенти зобов'язані, зокрема своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок; подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається; нести відповідальність у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з п. 127.1 статті 127 Податкового кодексу України, ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету; ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету; дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету; відповідальність за погашення суми податкового зобов'язання або податкового боргу, що виникає внаслідок вчинення таких дій, та обов'язок щодо погашення такого податкового боргу покладається на особу, визначену цим Кодексом, у тому числі на податкового агента.

У зв'язку з тим, що Позивачем Довідки на підтвердження статусу резидента України у розумінні Договору про уникнення подвійного оподаткування його працівників - ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до перевірки не надано, ним порушено вимоги пунктів 164.2, 164.5 ст. 164, підпунктів 168.1.1 та 168.1.2 пункту 168.1 ст. 168, пункту 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку з доходів фізичних осіб.

Крім того, відповідно до п. 161 підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Згідно з пп. 1.1. п. 161 підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України, платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.

Відповідно до п. 162.1. ст. 162 Податкового кодексу України, платниками податку є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Згідно з пп. 1.2. п. 161 підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

Відповідно до п.163.1 ст.163 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Згідно з пп. 1.3. п. 161 підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України, ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Відповідно до пп. 1.4. п. 161 підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України, нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Згідно з пп. 1.5. п. 161 підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України, відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу.

Відповідно до пп. 1.6. п. 161 підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України, платники збору зобов'язані забезпечувати виконання податкових зобов'язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.

У зв'язку із заниженням Позивачем податку з доходів фізичних осіб, колегія суддів дійшла висновку про заниження суми військового збору.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржені Позивачем податкові повідомлення-рішення Відповідача є правомірними, у зв'язку з чим адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

У зв'язку з вищевикладеним, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи, що мають значення для справи, тому, Постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 червня 2017 року скасовується та ухвалюється нова Постанова, якою у задоволенні адміністративного позову відмовляється повністю.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби задовольнити, Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 червня 2017 року скасувати, ухвалити нову Постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Постанову складено в повному обсязі 04.10.2017 року.

Головуючий суддя Бабенко К.А.

Судді: Кузьменко В.В.

Файдюк В.В.

Головуючий суддя Бабенко К.А

Судді: Файдюк В.В.

Кузьменко В. В.