Справа № 750/7901/17
Суддя: Литвиненко І. В.
Дата ухвалення: 2017-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/7901/17
Провадження № 2-а/750/1095/17

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 жовтня 2017 року м.Чернігова

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді Литвиненко І. В.

за участю секретаря Юрченко І. В.,

за участі представника відповідача Лотоцького А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України в якому просить:
-визнати неправомірними та скасувати рішення Міністерства оборони України від 07.07.2017 року № 73 виражене у формі Протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум в частині відмови позивачу у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби про перебуванні у країнах де велись бойові дії;
-зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби про перебуванні у країнах де велись бойові дії у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності (ч. 1 п. 6 Порядку затвердженого постановою КМ України від 25.12.2013 року № 975);
-встановити судовий контроль за виконанням МО України рішення суду та зобов`язати МО України протягом місяця, з дня набрання рішенням суду законної сили, подати звіт про виконання рішення суду;
-зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 направити на адресу МО України заяву позивача з додатками про призначення одноразової грошової допомоги на адресу МО України для розгляду її по суті.
Позивач до початку розгляду справи через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, підтримав заявлений позов та просив суд його задовольнити.
Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 в судовому засіданні проти позову заперечував, у задоволенні позову просив відмовити.
Від представника Міністерства оборони України до початку розгляду справи через канцелярію суду надійшли письмові заперечення, в яких представник відповідача у задоволенні позову просила відмовити..
Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 в період з 27.04.1985 по 06.01.1986 брав участь у виконанні інтернаціонального обов`язку в Демократичній республіці Афганістан, що підтверджується копією військового квитка НОМЕР_1 (а.с. 10-12) та довідкою Коропського районного військового комісаріату від 06.03.2017 року № 683 (а.с. 13).
Під час проходження строкової військової служби у республіці Афганістан отримав множинне вогнепальне осколкове поранення голови, правої ноги (контузія головного мозку 1985 р.).
Відповідно до висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи Київського міського бюро СМЕ від 13.05.2016 року № 1220/Ж, наслідками поранень є шкіряні рубці які є наслідком загоєння ран, що могли утворитися внаслідок осколочних поранень, які виникли внаслідок розривної дії снаряду, могли бути спричинені в період проходження служби під час виконання бойових дій в 1985 році (а.с. 16).
Протоколом Центральної військово-лікарської комісії МО України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 2139 від 16 травня 2016 року встановлено, що поранення (контузія) та захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії (а.с. 17).
02.06.2016 позивач пройшов медико-соціальну експертизу, якою йому було визначено ІІІ групу інвалідності строком до 01.07.2017 року, що настала внаслідок виконання обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, про що свідчить довідка серії АВА № 029757. (а.с. 18)
10.03.2017 року позивач звернувся з заявою на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням III групи інвалідності, проте листом № 5/837с від 14.03.2017 року, ЧОВК було повідомлено, що права на отримання одноразової грошової допомоги не має, так як позивачем не надано документ, що свідчить про причини та обставини поранення (а.с. 20).
Комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум своїм Протоколом від 11.07.2017 року відмовила ОСОБА_1 (п..8) у призначенні одноразової грошової допомоги, оскільки заявником не подано документ, що свідчить про обставини поранення (а.с. 24).
Відповідно до пп. 4 п. 2 ст.16, підпункту «б» частини 1 статті16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності IIІ групи.
Згідно з пунктом 6 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі: 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності IІI групи.
Пунктом 11 зазначеного Порядку передбачено, що військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.
До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).
Позивач надав до військового комісаріату усі необхідні документи, передбачені вказаним Порядком, відтак, має право на отримання одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності, яка настала внаслідок поранення та пов`язана з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії.
Абзацом 6 пункту 11 Порядку № 975 не передбачено надання якогось конкретного документу, який би підтверджував причини та обставини поранення. В абзаці 6 пункту 11 Порядку № 975 зазначено про документ, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. Такий документ позивач надав на розгляд комісії, а саме висновок спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи та протокол Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв.
Крім того, ні Порядок № 975, ні Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ні будь який-інший нормативно правовий акт не містить норми про те, що відсутність того чи іншого документа є підставою для повернення документів щодо призначення одноразової грошової допомоги. Відповідні юридичні факти можуть підтверджуватись і іншими документами, як в даному випадку висновком судово-медичної експертизи, протоколом центральної військово-лікарської комісії МО України, довідкою МСЕК.
Відсутність у абзаці 6 пункту 11 Порядку № 975 вказівки про якийсь конкретний документ (довідка, акт, відомість тощо), який свідчить про причини та обставини поранення говорить про те, що в кожному конкретному випадку це можуть бути різні документи, які свідчать про причини та обставини поранення, як у випадку позивача висновок судово-медичного експерта та протокол Центральної військово-лікарської комісії МО України.
При цьому, посилання представника відповідача на те, що позивачем не надано документ, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесних ушкоджень, у зв`язку із чим виникають сумніви щодо об`єктивності висновків про наявність та характер поранень позивача, є необґрунтованими, оскільки на підтвердження отримання поранення, що пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії, позивачем надано, копію військового квитка та довідки з Коропського військкомату із яких вбачається, що позивач в період з 27.04.1985 року по 06.01.1986 року брав участь в бойових діях на території Республіки Афганістан; висновок спеціаліста у галузі судово - медичної експертизи від 13.05.2016, із змісту якого вбачається, що поранення, отримані позивачем виникли внаслідок вогнепальних поранень, що могли бути спричинені під час проходження служби у 1985 році; витяг із протоколу засідання Центральної військово - лікарської комісії МО України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, яким установлено, що поранення, травма, контузія і захворювання позивача пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії; довідку МСЕК серія АВА № 029757 від 02.06.2016, якою встановлено причину інвалідності: - «Поранення, травма, контузія, захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії».
Таким чином, суд вважає, що така вимога носить більше формальний характер та утворює додаткові ускладнення для отримання позивачем гарантованої державою виплати по встановленню інвалідності.
Матеріалами справи підтверджено, що Чернігівським обласним військовим комісаріатом до Міністерства оборони України були надані всі документи, визначені пунктом 11 Порядку № 975, для подальшого винесення ним відповідного рішення по одноразовій грошовій допомозі позивача.
Так як в судовому засіданні підтверджено право ОСОБА_1 на одноразову грошову допомогу, а весь пакет документів щодо позивача знаходиться у розпорядженні Міністерства оборони України, суд дійшов висновку про відсутність підстав у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 направити на адресу МО України заяву позивача з додатками про призначення одноразової грошової допомоги на адресу МО України для розгляду її по суті.
В частині вимоги позивача про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення слід відмовити, оскільки у суду відсутні підстави вважати, що рішення суду виконане не буде, крім того положеннями частин 1-2 ст. 267 КАС України передбачає право, а не обов`язок суду зобов`язати суб`єкта владних повноважень не на користь якого ухвалено судове рішення у встановлений судом строк подати звіт про виконання судового рішення.

Тому, враховуючи вищевикладене, суд доходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 2, 11, 18, 71, 86, 94, 186 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:
позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати неправомірним та скасувати п. 8 Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України від 07.07.2017 року № 73 з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум в частині відмови ОСОБА_1 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби про перебуванні у країнах де велись бойові дії;
Зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби про перебуванні у країнах де велись бойові дії у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.
В іншій частині позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: І.В. Литвиненко