Справа № 820/1560/17
Суддя: Бондар В.О.
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 р.Справа № 820/1560/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бондара В.О.

Суддів: Калиновського В.А. , Кононенко З.О.

за участю секретаря судового засідання Струкової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ОСОБА_2 Огли на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 30.05.2017р. по справі № 820/1560/17

за позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2 Огли

до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області треті особи Московський РВ у м. Харкові Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області , Управління Служби безпеки України в Харківській області

про скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 огли (далі позивач ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (далі відповідач), треті особи - які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Московський РВ у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (далі по тексту третя особа 1, Московський РВ), Управління Служби безпеки України в Харківській області (далі по тексту третя особа -2, УСБУ в Харківській області), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд: скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області від 06.02.2017 року про відмову в наданні дозволу на імміграцію в Україну громадянину ОСОБА_3 ОСОБА_2 огли ІНФОРМАЦІЯ_1, прийняте за результатами розгляду заяви від 02.06.2016 року та зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області надати дозвіл на імміграцію в Україну громадянину ОСОБА_3 ОСОБА_2 огли ІНФОРМАЦІЯ_1 за заявою від 02.06.2016 року та стягнути з Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області на користь громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_1 ОСОБА_2 огли ІНФОРМАЦІЯ_1 1280, 00 грн. здійснених судових витрат та встановити судовий контроль за виконанням ГУ ДМС України в Харківській області рішення Харківського окружного адміністративного суду та зобовязати ГУ ДМС України в Харківській області надати звіт про виконання судового рішення, а в разі неподання такого звіту встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 30.05.2017 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ОСОБА_2 огли до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Московський РВ у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, Управління Служби безпеки України в Харківській області про скасування рішення - відмовлено в повному обсязі.

Позивач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд постанову суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги

В обґрунтування апеляційної скарги позивачем зазначено, що судом першої інстанції неправильно застосовані та порушено норми матеріального та процесуального права

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як було встановлено судом першої інстанції та знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду, що 02.06.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Московського РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області із заявою про надання дозволу на імміграцію в Україну разом із доданими до нього документами.

На виконання вимог п.9 Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від №1983 від 26.12.2002 р., фахівцями відповідача направлено особову справу позивача на адресу Управління Служби безпеки України в Харківській області для проведення перевірки в межах компетенції, а саме для виявлення серед осіб, які подали заяву про надання дозволу на імміграцію, таких, яким дозвіл на імміграцію не можу бути наданий відповідно до ст. 10 Закону України Про імміграцію.

За результатами розгляду особової справи ОСОБА_1 начальником відділу ГВ КР УСБ України в Харківській області О. ОСОБА_4 було висловлено заперечення щодо надання позивачу дозволу на імміграцію на підставі п. 4 ст. 10 Закону України Про імміграцію.

Враховуючи заперечення управління Служби безпеки України в Харківській області відповідач 06.02.2017 року затвердив висновок про відмову у наданні дозволу на імміграцію в Україну на підставі п.4 ч.1 ст.10 Закону України "Про імміграцію".

Як вбачається з письмових пояснень УСБУ в Харківській області та письмової відповіді на адвокатський запит представника позивача від 10.05.2017 року № 70/2-33-287/7 в результаті перевірки встановлено, що ОСОБА_1 за адресою, вказаною ним, як адреса місця проживання в Україні, не проживає, контактний телефон відсутній.

На підставі вказаного висновку, 06.02.2017 року відповідачем прийнято рішення про відмову в наданні дозволу на імміграцію в Україну за №04/1-693-16.

Не погодившись із вказаним рішенням відповідача за №04/1-693-16 від 06.02.2017 р., позивач звернувся до суду з даним позовом про його оскарження.

Відмовляючи у задоволенні позову судом першої інстанції зроблено висновок, що відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення від 06.02.2017 року про відмову у наданні дозволу на імміграцію в Україну ОСОБА_1 ОСОБА_2 огли, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України "Про імміграцію".

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи при зверненні 02.06.2016 року до Московського РВ ГУ ДМСУ в Харківській області позивачем був поданий пакет документів у відповідності до вимог ст.9 Закону №2491, а 03.06.2016 року за вих. № 17/10324 справу позивача було направлено до ГУ ДМСУ в Харківській області для прийняття відповідного рішення.

Відповідно до ст.9 Закону України "Про імміграцію" від 07.06.2001р. за №2491-ІІІ (далі за текстом - ОСОБА_5 №2491), заяви про надання дозволу на імміграцію подаються: 1) особами, які постійно проживають за межами України, - до дипломатичних представництв та консульських установ України за кордоном за місцем їх постійного проживання; 2) особами, які перебувають в Україні на законних підставах, - до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері імміграції.

Заяву про надання дозволу на імміграцію заявник подає особисто до відповідного органу державної влади. За наявності поважних причин (хвороба заявника, стихійне лихо тощо) заява може надсилатися поштою або за дорученням заявника, посвідченим нотаріально, подаватися іншою особою.

Для надання дозволу на імміграцію до заяви додаються такі документи: 1) три фотокартки; 2) копія документа, що посвідчує особу; 3) документ про місце проживання особи; 4) відомості про склад сім'ї, копія свідоцтва про шлюб (якщо особа, яка подає заяву, перебуває в шлюбі); 5) документ про те, що особа не є хворою на хронічний алкоголізм, токсикоманію, наркоманію або інфекційні захворювання, перелік яких визначено центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я.

У разі неподання особою всіх визначених цим Законом документів заява про надання дозволу на імміграцію не приймається.

Термін розгляду заяви про надання дозволу на імміграцію не може перевищувати одного року з дня її подання.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.10 Закону №2491 дозвіл на імміграцію не надається, зокрема, особам, які в заявах про надання дозволу на імміграцію зазначили свідомо неправдиві відомості чи подали підроблені документи.

Пунктом 2 ч. 1 статтею 5 Закону № 2491 передбачено, що порядок провадження за заявами про надання дозволів на імміграцію і поданнями про скасування дозволів на імміграцію та виконання прийнятих рішень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 грудня 2002 р. № 1983 затверджено Порядок провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень (далі за текстом - Порядок №1983).

Пунктом 1 Порядку № 1983, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що він визначає процедуру провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію іноземцям та особам без громадянства, які іммігрують в Україну (далі - іммігранти), поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень (далі - провадження у справах з питань імміграції), а також компетенцію центральних органів виконавчої влади та підпорядкованих їм органів, які забезпечують виконання законодавства про імміграцію.

У відповідності до пп.3 п.2 Порядку № 1983 рішення за заявами про надання дозволу на імміграцію залежно від категорії іммігрантів приймають, зокрема, територіальні підрозділи ДМС (далі - територіальні підрозділи) - стосовно іммігрантів, які на законних підставах перебувають на території України і є іммігрантами позаквотової категорії (крім іммігрантів, стосовно яких рішення приймає ДМС), а саме: одного з подружжя, якщо другий з подружжя, з яким він перебуває у шлюбі понад два роки, є громадянином України, дітей і батьків громадян України; осіб, які є опікунами чи піклувальниками громадян України або перебувають під опікою чи піклуванням громадян України; осіб, які мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням; закордонних українців, подружжя закордонних українців, їх дітей у разі їх спільного в'їзду та перебування на території України.

Так, територіальні органи і підрозділи після отримання документів від зазначених у пунктах 12 і 13 цього Порядку органів перевіряють у місячний термін правильність їх оформлення, з'ясовують у межах своєї компетенції питання щодо наявності чи відсутності підстав для відмови у наданні дозволу на імміграцію, передбачених статтею 10 Закону України "Про імміграцію", надсилають відповідні запити до регіональних органів СБУ, Робочого апарату Укрбюро Інтерполу та Держприкордонслужби.

Регіональні органи СБУ, Робочий апарат Укрбюро Інтерполу та Держприкордонслужба проводять у межах своєї компетенції у місячний термін після надходження таких запитів перевірку з метою виявлення осіб, яким дозвіл на імміграцію не надається. Про результати перевірки інформується орган, який зробив запит (п.14 Порядку № 1983).

Пунктом 9 Порядку № 1983, Служба безпеки України та її регіональні органи, Робочий апарат Укрбюро Інтерполу, Держприкордонслужба у межах своєї компетенції вживають у місячний термін за зверненням ДМС, територіальних органів та підрозділів заходів: до виявлення серед осіб, які подали заяву про надання дозволу на імміграцію, таких, яким дозвіл на імміграцію не може бути наданий відповідно до статті 10 Закону України "Про імміграцію"; до встановлення відомостей, що можуть бути підставою для скасування дозволу на імміграцію згідно із статтею 12 Закону України "Про імміграцію".

СБУ, Робочий апарат Укрбюро Інтерполу та Держприкордонслужба проводять у межах своєї компетенції у місячний термін після надходження таких запитів перевірку щодо виявлення осіб, яким дозвіл на імміграцію не надається. Про результати перевірки надсилається інформація ДМС (абзац другий пункту 17 Порядку № 1983).

На виконання положень Порядку №1983 відповідачем було надіслано на адресу управління Служби безпеки України в Харківській області особову справу позивача, за результатами розгляду якої начальник відділу ГВКР УСБ України в Харківській області підполковник ОСОБА_4 висловив заперечення проти надання позивачу дозволу на імміграцію, про що свідчить напис на зворотній частині супровідного листа (а.с. 57).

Як вбачається з матеріалів справи, адвокатом ОСОБА_6 з метою з'ясування причин висловлених начальником відділу ГВКР УСБ України в Харківській області заперечень, був направлений письмовий адвокатський запит № АЗ -109/17 від 24.04.2017 року (а.с. 88).

На вказаний адвокатський запит була надана відповідь від 10.05.2017 року № 70/2-33-287/7, в якій зазначено, що в результаті перевірки встановлено, що ОСОБА_1 за адресою, вказаною ним, як адреса місця проживання в Україні, не проживає, контактний телефон відсутній, у звязку з чим було висловлено заперечення у наданні дозволу на імміграцію в Україну позивачу на підставі п. 4 ст. 10 Закону України Про імміграцію.

30.05.2017 р. управлінням Служби безпеки України в Харківській області надані до суду письмові пояснення по адміністративній справі де зазначено, що підставою для заперечень стало повідомлення позивачем неправдивих даних. Так, в ході перевірки управлінням Служби безпеки України в Харківській області встановлено, що за вказаною в документах адресою позивач не проживає.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що відповідач, отримавши вищенаведені заперечення УСБУ в Харківській області - повноважного органу щодо перевірки відомостей, зазначених позивачем у заяві, у відповідності до приписів п.4 ч.1 ст.10 Закону №2491 не міг залишити його поза увагою та не врахувати при прийнятті рішення про відмову у наданні позивачеві дозволу на імміграцію в Україну.

Чинним законодавством України не встановлено права органів ДМС України надавати особам дозвіл на імміграцію за наявності заперечень, висловлених органом Служби безпеки України.

Щодо наданих в судовому засіданні апеляційної інстанції адвокатом позивача письмових пояснень гр. ОСОБА_7 та гр. ОСОБА_8 колегія суддів вважає, що наявність цих пояснень не спростовують факту надання позивачем неправдивих відомостей. Окрім того, зазначене пояснення не можливо визначити допустимими доказами, оскільки вони належним чином не завірені.

Враховуючи встановлене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки позивачем під час подання заяви про надання дозволу на імміграцію в Україну від 02.06.2016 р. було свідомо надано неправдиві відомості щодо його місця проживання, що відповідно до п.4 ст.10 Закону №2491 є підставою для відмови органу Державної міграційної служби у наданні дозволу на імміграцію.

Згідно частини першої статті 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частини першої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_1 ОСОБА_2 огли необґрунтовані та безпідставні, а тому задоволенню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, постанова суду ухвалена з дотриманням норм процесуального права, у відповідності до вимог норм матеріального права, тому колегія суддів вважає, що підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 ОСОБА_2 Огли залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 30.05.2017р. по справі № 820/1560/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_9
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_10 ОСОБА_5
Повний текст ухвали виготовлений 02.10.2017 р.