Справа № 569/2819/17
Суддя: Єрьомін А.В.
Дата ухвалення: 2017-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

29 вересня 2017 року м. Київ К/800/31630/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Єрьомін А.В., розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 18 квітня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 04 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними і зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними і зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 18 квітня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 04 вересня 2017 року, позов задоволено.

Визнано протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 67 % грошового забезпечення на 62 % грошового забезпечення.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити з 1 вересня 2016 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з врахуванням основного розміру пенсії 67 % грошового забезпечення.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області звернулося з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 наказом Головного управління Національної поліції в Рівненській області № 55 о/с від 31 березня 2016 року звільнено зі служби в поліції за пунктом 2 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу). Вислуга років позивача на день звільнення в календарному обчисленні становить 23 роки 17 днів, в пільговому обчисленні - 24 роки 3 місяці 8 днів.

З 1 квітня 2016 року ОСОБА_1 перебуває на обліку у відповідача та до 1 вересня 2016 року отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 67 % суми грошового забезпечення.

17 жовтня 2016 року листом відповідача № С-365/07 повідомлено позивачу про зменшення йому з 1 вересня 2016 року пенсійної виплати до 62 % суми грошового забезпечення з посиланням на те, що у свідоцтві про хворобу відсутня інформація про непридатність до служби в поліції.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з наступного.

Згідно з п.1.2 Положення про діяльність військово-лікарської комісії в системі МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України № 85 від 6 лютого 2001 року, в системі Міністерства внутрішніх справ створюються спеціальні органи (військово-лікарські комісії) в складі лікарів-спеціалістів з метою проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду кандидатів на службу, осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ і членів їх сімей, військовослужбовців внутрішніх військ МВС України, осіб цивільної молоді, які бажають вступити до навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ, Міністерства оборони України, курсантів і слухачів навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України, колишніх осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ і колишніх військовослужбовців.

Пунктом 2.12 цього Положення визначено, що у складі військово-лікарської комісії в системі МВС України діють Центральна військово-лікарська комісія МВС України, військово-лікарська комісія Головного управління МВС України в Криму, м. Києві, Київській області, управління МВС України в областях та м. Севастополі.

Відповідно до п.1.1 Порядку проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України № 85 від 6 лютого 2001 року, медичний огляд проводиться згідно з пунктом 1.2 Положення про діяльність військово-лікарської комісії в системі МВС України з метою визначення: придатності кандидатів за станом здоров'я, фізичним розвитком, а для окремих видів службової діяльності - за індивідуальними психофізіологічними особливостями, до служби в органах внутрішніх справ на посадах рядового й начальницького складу, з урахуванням вимог пункту 1.43 цього Порядку.

Пунктом 1.117 Порядку № 85 визначено, що свідоцтво про хворобу складається: у мирний час на осіб рядового й начальницького складу, визнаних непридатними до військової служби зі зняттям з військового обліку, непридатними для військової служби в мирний час, з обмежено придатними у воєнний час, обмежено придатними до військової служби, на курсантів та слухачів навчальних закладів МВС, визнаних непридатними до подальшого навчання за станом здоров'я.

За результатами медичного огляду осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ військо-лікарські комісії виносять такі постанови: «Придатний до військової служби»; «Придатний до військової служби. Непридатний на посаду» ( вказану в направленні відділу роботи з особовим складом та згідно з Таблицею вимог до індивідуальних психофізіологічних особливостей ); «Обмежено придатний до військової служби»; «Потребує звільнення від виконання службових обов'язків ( занять ), відпустки за станом здоров'я»; «Непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час»; «Непридатний до військової служби зі зняттям з військового обліку» ( п.п.1.63.5 п.1.63 Порядку №85 ).

Відповідно до п. 1.117 Порядку № 85 у мирний час на осіб рядового й начальницького складу, визнаних непридатними до військової служби складається свідоцтво про хворобу, у якому відображається відповідне рішення військово-лікарської комісії.

Таким чином, вищенаведені нормативні акти регламентують діяльність військово-лікарських комісій та містять чіткі приписи щодо форми та змісту прийнятих ними рішень за результатами медичного огляду осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ на предмет їх придатності за станом здоров'я до подальшої служби в органах внутрішніх справ.

Враховуючи вказані норми, суди прийшли до висновку, що Військо-лікарська комісія УМВС України в Рівненській області є уповноваженим органом на проведення медичного огляду осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ з метою визначення їх придатності за станом здоров'я до служби в органах внутрішніх справ. Видане позивачу свідоцтво про хворобу є рішенням військово-лікарської комісії, прийнятим у межах повноважень та у спосіб, визначений нормативними актами, що регламентують діяльність таких комісій, яке підтверджує непридатність позивача за станом здоров'я до служби в органах внутрішніх справ - поліції, а відтак про задоволення позову.

У відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI та частини третьої статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) від 6 липня 2005 року № 2747-IV Вищий адміністративний суд України переглядає судові рішення місцевих та апеляційних адміністративних судів у касаційному порядку як суд касаційної інстанції.

Згідно з частиною третьою статті 211 КАС України підставами касаційного оскарження є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

За змістом пункту 4 частини другої статті 213 КАС України касаційна скарга повинна бути обґрунтованою, тобто містити посилання на помилкове застосування судами норм матеріального права, які не підлягають застосуванню до спірних відносин; та/або неправильне застосування норм матеріального права, які хоч і підлягають застосуванню, проте неправильно витлумачені судами; та/або порушення судами норм процесуального права (та пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи, у випадку, якщо оскаржується судове рішення по суті).

Виходячи з викладеного, зазначена касаційна скарга не є обґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки були належним чином досліджені й оцінені судами, а заявник не наводить підстав вважати, що суди при цьому неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини п'ятої статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Виходячи з викладеного, та керуючись статтями 211, 213, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 18 квітня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 04 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними і зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвала оскарженню не підлягає, може бути переглянути Верховним Судом України у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя А.В. Єрьомін