Справа № 2114/233/12
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2013-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2013 р.Справа № 2114/233/12

Категорія: 10.3 Головуючий в 1 інстанції: Дзиговський Юрій Васильович

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кравець О.О.
судді Домусчі С.Д.
судді Шеметенко Л.П.

за участю секретаря Левицької З.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Комсомольського районного суду м.Херсона від 20.04.2012 року та апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Комсомольського районного суду м.Херсона від 20.04.2012 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про стягнення заборгованості з компенсації за піднайом житла,

В С Т А Н О В И В:
12.01.2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до військової частини НОМЕР_1 та просив визнати причину пропуску строку позовної давності поважною та поновити строк позовної давності для звернення з адміністративним позовом до суду, визнати дії командування військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати йому грошової компенсації за оренду житла незаконними, стягнути з військової частини НОМЕР_1 на його користь грошову компенсацію за оренду житла в період з 01.08.1998 року по 01.04.2011 року у розмірі 105410 грн.

Ухвалою Комсомольського районного суду м.Херсона від 20.04.2012 року позовні вимоги ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про стягнення заборгованості з компенсації за піднайом житла за період з 01.08.1998 року по 12.08.2011 року залишені без розгляду у зв`язку з пропуском строку позовної давності для звернення з адміністративним позовом до суду.

Постановою Комсомольського районного суду м.Херсона від 20.04.2012 року у задоволенні позову за період з 12.08.2011 року до 01.04.2012 року було відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою та постановою позивач подав апеляційну скаргу, у якої вважає вказані ухвалу та постанову прийнятими з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та направити справу на новий розгляд .

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст.34 -39 КАС України.

Апеляційний суд, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, вважає, що вони підлягають частковому задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування зобов`язані діяти тільки на підставі ,в межах повноважень та у спосіб ,що передбачені Конституцією й законами України

Судом 1ої інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 з жовтня 1996 року по 30.09.2009 року проходив військову службу у Збройних силах України, в том числі у військовій частині НОМЕР_1 з серпня 1998 року по 30.09.2009 року та орендував житлове приміщення за власні кошти з вересня1998 року по квітень 2011 року , але договори про оренду житлового приміщення не були узгоджені командиром в/ч з квартирно-експлуатаційною частиною, не були зареєстровані та обліковані відповідно до встановленого порядку.

Військовою частиною НОМЕР_1 житлом не забезпечений та йому компенсація за піднайом житла не виплачувалася.

За весь час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 позивач не надавав рапорту про виплату йому компенсації за найм житлового приміщення.

22.04.2011 року ОСОБА_1 звернувся до командування військової частини НОМЕР_1 із заявою про виплату йому компенсації за оренду житла за весь період проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 в розмірі 105410 грн.

На зазначену заяву позивача командуванням військової частини НОМЕР_1 27.10.2011 року було надано вмотивовану відповідь про відсутність підстав для виплати компенсації.

Згідно ч.1 ст. 12 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п.2 Інструкції про порядок виплати грошової компенсації за піднайом (найм) житлових приміщень військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженої директивою начальника Головного штабу Збройних Сил України №ДПШ-38 від 13.03.1993 року, для отримання грошової компенсації військово-службовці подають за командою рапорт із зазначенням місця тимчасового проживання і суми фактичних затрат за піднайом (найм) житлового приміщення ( без вартості комунальних послуг ).

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду 1-ої інстанції , що позов підлягає залишенню без без розгляду , так як відсутні поважні причини пропуску строку позовної давності (так як перебування позивача у Ліберії тривало коло 6 місяців з 19.02.2004 р. до 31.08.2004 р. та коло 6 місяців з 26.04.2006 р. до 28.10.2006 року та не може бути підставою для поновлення іншого ( за виключенням періоду перебування) пропущеного у період з 01.08.1998 року по 01.04.2011 р.процесуального строку )

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції правильно застосовані норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та дана правова оцінка, постановлена ухвала суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми законів України та відповідає чинному законодавству, але постанова суду 1-ої інстанції була прийнята із порушенням ст.11 КАС України за позовними вимогами за період з 12.08.2011 року до 01.04.2012 року, яки не заявлялися позивачем.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 202 КАС України ,за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право задовольнити апеляційну скаргу , а постанову суду скасувати.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 199 КАС України ,за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін

Виходячи з цього, апеляційний суд доходить до висновку, що не має підстав для скасування чи зміни ухвали суду 1-ої інстанції, але наявні підстави для скасування постанови суду 1-ої інстанції.

Керуючись ч.1 ст. 195, ст.196, 198, 199, 202, п.1 ч.1 ст. 205,ст. 206,210, 211, 212 , ч. 5 ст. 254 КАС України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:
Апеляційні скарги ОСОБА_1 задовольнити частково , а ухвалу Комсомольського районного суду м.Херсона від 20.04.2012 року без змін, скасувати постанову Комсомольського районного суду м.Херсона від 20.04.2012 року

Ухвала апеляційного адміністративного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого Адміністративного Суду України шляхом подання касаційної скарги протягом 20-ти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя пис/

Судді: