Справа № 826/3532/17
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2017-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/3532/17 Головуючий у 1-й інстанції: Аблов Є.В. Суддя-доповідач: Бєлова Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

02 жовтня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Желтобрюх І.Л., Безименної Н.В.

за участю секретаря судового засідання: Прудиус І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу відповідача - Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» Валендюка Владислава Сергійовича на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» Валендюка Владислава Сергійовича (Чернявської Олени Степанівни), треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року позивач, ОСОБА_5, звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому просив:

визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду Чернявської О.С. щодо не включення кредиторських вимог ОСОБА_5 в розмірі 21 352 675,36 грн. у Реєстр акцептованих вимог кредиторів до четвертої черги задоволення вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»;

визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду Чернявської О.С. щодо перерахування коштів у розмірі 907 879,79 дол. США з рахунків відкритих в Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит» на ім'я ОСОБА_5 в дохід Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»;

зобов'язати Уповноважену особу Фонду Валендюка В.С. віднести кредиторські вимоги ОСОБА_5 у розмірі 21 352 675,36 грн. до четвертої черги задоволення вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» та подати на затвердження виконавчій дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни до Реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» у частині кредиторських вимог ОСОБА_5

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 липня 2017 року позовні вимоги задоволено:

визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» Чернявської Олени Степанівни щодо не включення кредиторських вимог ОСОБА_5 у розмірі 21 352 675,36 грн. у Реєстр акцептованих вимог кредиторів до четвертої черги задоволення вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит».

визнано протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» Чернявської Олени Степанівни щодо перерахування коштів у розмірі 907 879,79 дол. США з рахунків, відкритих у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит» на ім'я ОСОБА_5, в дохід публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»;

зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» Валендюка Владислава Сергійовича внести виконавчій дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб пропозицію щодо затвердження останньою змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» у частині включення до четвертої черги такого Реєстру кредиторських вимог ОСОБА_5 у розмірі 21 352 675,36 грн.

у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 липня 2017 року та ухвалити нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 23 серпня 2013 року між ОСОБА_5 і Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит», в особі заступника Голови Правління Голуба В.Ф. укладений договорів-заява № 24713/370-13 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 370 днів в іноземній валюті, та додаткова угода від 23 серпня 2013 року до договору від 23 серпня 2013 року.

За умовами договору Банк залучає запропонований ОСОБА_5 вклад у сумі 800 000 дол. США на строк 28 серпня 2013 року по 28 серпня 2014 року включно, для чого Банк відкриває вкладнику вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_1 з нарахуванням та виплатою процентів відповідно до умов цього договору. Поповнення вкладу не проводиться. Строк розміщення вкладу можу бути продовжено в порядку, строки та на умовах, визначених положеннями п. 5.2 Основних умов залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит».

Сторонами не заперечується, що позивачем внесено кошти на вказаний вкладний (депозитний) рахунок у Банку в сумі 800 000 дол. США.

Постановою правління Національного банку України № 612 від 17 вересня 2015 року прийнято рішення про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та та Кредит» до категорії неплатоспроможних на строк 180 днів та запроваджено обмеження у його діяльності.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 17 вересня 2015 року № 612 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та та Кредит» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17 вересня 2015 року № 171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку". У Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит» запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 18 вересня 2015 року до 17 грудня 2015 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора Банку, визначені ст.ст. 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», заступнику начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Чернявській О.С. строком на три місяці з 18 вересня 2015 року до 17 грудня 2015 року включно.

На підставі постанови правління Національного банку України від 17 грудня 2015 року № 898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк "Фінанси та Кредит» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 18 грудня 2015 року № 230, «Про початок процедури ліквідації АТ «Банк "Фінанси та кредит» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит», призначено Уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора Банку заступнику начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Чернявській О.С. на два роки з 18 грудня 2015 року до 17 грудня 2017 року включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 01 вересня 2016 року № 1703 змінено Уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту управління активами Валендюка В.С.

Судом першої інстанції встановлено, що 25 грудня 2016 року за договором банківського вкладі Фондом виплачена позивачу гарантована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» сума відшкодування у розмірі 200 000 грн. (еквівалент в іноземній валюті 9 164,81 дол. США).

28 грудня 2015 року позивач направив на адресу Уповноваженої особи Фонду Чернявської О.С. заяву від 24 грудня 2015 року про включення грошових вимог ОСОБА_5 до реєстру акцептованих вимог кредиторів банку, що підтверджується даними опису вкладення у цінний лист № 633, датованого 28 грудня 2015 року, з відміткою штампу відділення поштового зв'язку від 28 грудня 2015 року.

Згідно з копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (цінний лист) № 633 вказана заява позивача від 24 грудня 2015 року отримана уповноваженою особою банку ОСОБА_6 31 грудня 2015 року.

Листів-відповідей від Уповноваженої особи Фонду за результатами розгляду заяви від 24 грудня 2015 року позивач не отримав.

Відповідно до виписок по особовим рахункам № НОМЕР_2 і № НОМЕР_1 за період з 01 грудня 2015 року по 30 квітня 2016 року, ОСОБА_5 стало відомо про перерахування коштів з його вкладного (депозитного) рахунку в дохід Банку у сумах 107 879,79 дол. США та 800 000 дол. США (всього 907 879,79 дол. США, що в еквіваленті на національну валюту за курсом Нацбанку станом на день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Банку (17 грудня 2015 року) становлять 21 352 675,36 грн.).

13 січня 2017 року позивач звернувся до Уповноваженої особи Фонду Валендюка В.С. з письмовим запитом про надання інформації з питання включення грошових вимог ОСОБА_5 до реєстру вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит».

Листом від 07 лютого 2017 року № 3-131100/700 позивачу повідомлено про відсутність інформації щодо направлення заявником кредиторської вимоги у строк прийому кредиторських вимог (а саме упродовж періоду з 23 грудня 2015 року по 21 січня 2016 року), та про пропуск ним законодавчо визначеного строку для заявлення кредиторської вимоги. У включенні боргових зобов'язань Банку за договором банківського вкладу з позивачем до реєстру вимог кредиторів Банку - відмовлено.

Вважаючи, що його права та законні інтереси порушено, позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом.

Даючи правову оцінку вищевикладеним обставинам, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для часткового задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Серед функцій Фонду, визначених ч. 2 ст. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», визначенні такі: здійснення заходів щодо організації виплат відшкодувань за вкладами у строки, визначені цим Законом; здійснення процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організація відчуження всіх або частини активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку і навіть застосування до банків та їх керівників відповідно фінансових санкцій і накладення адміністративні штрафів.

Отже, функції Фонду спрямовані на здійснення владних управлінських повноважень.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єктом владних повноважень є, зокрема, будь-який суб'єкт при здійсненні ним владних управлінських функцій.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, а уповноважена особа діє від імені суб'єкта владних повноважень - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та у межах повноважень, передбачених Законом.

Відтак, уповноважена особа, будучи посадовою особою суб'єкта владних повноважень, а не посадовою особою банку, здійснює владні управлінські функції на основі законодавства по відношенню до позивача.

Таким чином, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у банку є суб'єктом владних повноважень, яка у правовідносинах щодо збереження активів банку реалізує владні управлінські функції шляхом, зокрема, прийняття рішень про нікчемність правочинів та повідомлення сторін таких договорів.

Так, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та уповноважена особа є суб'єктом владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що за своїм характером спір між Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб і вкладниками банку є публічно-правовим, а відтак такий спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» від 20 травня 2013 року №8, а також в інформаційному листі №992/11/14-14 від 25 серпня 2014 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Предметом спору у даній справі є бездіяльність та рішення Уповноваженої особи Фонду щодо не включення позивача до реєстру акцептованих вимог кредиторів.

Сторонами не заперечується, що листом від 07 лютого 2017 року № 3-131100/700 позивачу повідомлено про відмову включенні боргових зобов'язань Банку за договором банківського вкладу до реєстру вимог кредиторів банку.

Інших відомостей, які б підтверджували те, що позивач дізнався раніше про факт невключення його до реєстру кредиторів, матеріали справи не містять.

До суду першої інстанції з даним адміністративним позовом позивач звернувся 09 березня 2017 року, що підтверджується датою на штампі вхідної кореспонденції Окружного адміністративного суду міста Києва.

Отже, позивачем дотримано строк звернення до адміністративного суду, встановлений ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Щодо суті спірних правовідносин колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.. 12 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду здійснює управління поточною діяльністю Фонду.

Виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов'язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб.

Повноваження уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб визначені у ст.. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Згідно з ч. 1, 2 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду відповідно до цього Закону і нормативно-правових актів Фонду. Уповноважена особа Фонду має право вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду: 1) діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку; 2) видає накази та розпорядження, дає доручення, обов'язкові до виконання працівниками банку; 4) повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 6) звертається до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку.

Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Відповідно до положень ст. 49 цього Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду.

Протягом 20 днів з дня затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів Фонд сповіщає кредиторів про акцептування їх вимог шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті Фонду, неплатоспроможного банку, а також у приміщеннях такого банку в доступному для відвідувачів місці.

Сторонами не заперечується те, що відомості про ліквідацію банку опубліковано у газеті «Голос України» (№242 (6242) від 23 грудня 2015 року).

Так, строк прийому кредиторських вимог, відповідно до положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є: з 23 грудня 2015 року по 21 січня 2016 року.

Як вбачається з матеріалів справи, 28 грудня 2015 року позивач направив на адресу Уповноваженої особи Фонду Чернявської О.С. заяву від 24 грудня 2015 року про включення грошових вимог ОСОБА_5 до реєстру акцептованих вимог кредиторів банку. Зазначене підтверджується копією опису вкладення у цінний лист № 633, датованого 28 грудня 2015 року, з відміткою штампу відділення поштового зв'язку від 28 грудня 2015 року, що направлявся Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит» за адресою (04050, м. Київ, вул. Артема, 60).

Згідно з копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (цінний лист) № 633 вказана заява позивача від 24 грудня 2015 року отримана уповноваженою особою банку ОСОБА_6 31 грудня 2015 року.

Згідно з Довідкою ВПЗ Київ 50 №5 від 29 червня 2017 року, цінний лист з описом та повідомленням про вручення за номером 633 з ВПЗ Київ 105, відправлений 28 грудня 2015 року, дійсно вручений 31 грудня 2015 року особі, уповноваженій на отримання пошти Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» ОСОБА_6.

У апеляційній скарзі представник відповідача зазначає, що цінний лист № 633 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» не надходив, підпис на рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_6. не належить. На підтвердження зазначеного відповідачем надано Доповідну за підписом ОСОБА_6. від 21 липня 2017 року та Довідку за підписом Уповноваженої особи Фонду Валандюка В.С. від 19 квітня 2017 року №3-131100/2440, листом відділу діловодства Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» від 19 квітня 2017 року №3-131100/2430.

Згідно з п. 90 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05 березня 2009 року адресат може уповноважити іншу особу на одержання адресованого йому поштового відправлення, коштів за поштовим переказом за довіреністю, що оформляється в установленому законодавством порядку.

Довіреність на одержання поштового відправлення, коштів за поштовим переказом може бути посвідчена нотаріально, посадовою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на стаціонарному лікуванні, або за місцем його проживання.

Відповідно до п. 94 Правил порядок доставки поштових відправлень, поштових переказів, повідомлень про вручення поштових відправлень, поштових переказів, періодичних друкованих видань юридичним особам визначається на підставі договору, що укладається юридичною особою з оператором поштового зв'язку за місцем обслуговування.

Прості та рекомендовані поштові відправлення, повідомлення про надходження поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, періодичні друковані видання, адресовані юридичним особам, можуть доставлятися з використанням абонентських поштових скриньок, що встановлюються на перших поверхах приміщень чи інших доступних для цього місцях або у канцелярії, експедиції тощо, розміщені на перших поверхах приміщень, чи видаватися в приміщеннях об'єкта поштового зв'язку представникам юридичних осіб, уповноваженим на одержання пошти.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Колегія суддів звертає увагу на те, що виконавцем послуг поштового зв'язку є Публічне акціонерне товариство «Укрпошта». Так, виконавцем послуг поштового зв'язку підтверджено вручення 31 грудня 2015 року ОСОБА_6. цінного листа, що відправлений 28 грудня 2015 року за номером 633.

Згідно з ч. 2 ст..71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано доказів того, що у даному листі відсутня заява позивача про включення його до реєстру кредиторів. Натомість, направлення таким листом зазначеної заяви підтверджується описом вкладення у цінний лист № 633, датованого 28 грудня 2015 року, з відміткою штампу відділення поштового зв'язку від 28 грудня 2015 року.

Отже, матеріалами справи підтверджується, що 28 грудня 2015 року позивач вчинив дії щодо направлення заяви про включення його до реєстру акцептованих вимог. А тому, позивачем дотримано строк заялення кредиторських вимог, встановлений Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції було безпідставно стягнуто на користь позивача судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки саме такий спосіб розподілу судових витрат відповідає вимогам ст. 94 КАС України.

Аналогічна правова викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 14 червня 2017 року у справі № 809/4129/15.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги не спростовують викладених висновків.

Враховуючи викладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_5 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» Валендюка Владислава Сергійовича про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Приписами ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

На підставі викладеного, враховуючи, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» Валендюка Владислава Сергійовича на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 липня 2017 року - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 липня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів, відповідно до вимог ст. 212 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст виготовлено 02.10.2017

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Н.В. Безименна, І.Л. Желтобрюх

Головуючий суддя Бєлова Л.В.

Судді: Безименна Н.В.

Желтобрюх І.Л.