Справа № 344/9700/17
Суддя: Татарінова О. А.
Дата ухвалення: 2017-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/9700/17
Провадження № 2-а/344/1033/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Татарінової О.А.,

секретаря Бухвак І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного Фонду України в м.Івано-Франківську про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з адміністративним позовом до Управління пенсійного Фонду України в м.Івано-Франківську про визнання неправомірною відмову відповідача ОСОБА_2 щодо виплати недорахованої суми пенсії з 05.01.2011 року.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 28.07.2017 року було відкрито провадження по справі.

В позові зазначено, що постановою Івано-Франківського міського суду від 20.02.2017 року, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного уду від 22.05.2017 року було визнано протиправним відмову відповідача у перерахунку пенсії та зобовязано відповідача здійснити перерахунок і виплачувати позивачу пенсію за віком. Відповідач провів перерахунок та почав виплачувати недораховану частину пенсії з 31.05.2017 року, а не з 05.01.2011 року з часу виходу позивача на пенсію. З такими діями відповідача позивач не згідний.

Відповідач подав до суду заперечення на адміністративний позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову, оскільки немає законних підстав для перерахунку пенсії та її виплати з моменту виходу на пенсію.

Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено, що публічно-правовий спір між сторонами виник з приводу того, що відповідач здійснив перерахунок та проводить виплату пенсії з 31.05.2017 року (за твердженням відповідача, з моменту набрання постановою суду законної сили), а не з 05.01.2011 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 31 грудня 2010 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківськ та у відповідності до статті 37 Закону України «Про державну службу» отримує пенсію державного службовця в розмірі 90 відсотків від заробітної плати.

Як випливає зі змісту позовної заяви та підтверджується матеріалами справи, при нарахуванні пенсії позивача та визначення її розміру відповідачем не було включено в суму заробітної плати для обчислення розміру пенсії суми матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди та суми індексації.

Позивач звернулася до відповідача із заявою, в якій просила здійснити їй перерахунок пенсії державного службовця з врахуванням включення до заробітку, з якого нараховується пенсія, суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди та суми індексації, з яких утримувався, а також нараховувався і сплачувався збір на обовязкове державне пенсійне страхування, в чому їй було відмовлено листом Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську №23/Б-15 від 24 січня 2017 року.

Постановою Івано-Франківського міського суду від 20.02.2017 року було адміністративний позов задоволено: визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську щодо відмови у перерахунку ОСОБА_1 пенсії державного службовця з врахуванням включення до заробітку, з якого нараховується пенсія, суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, а також індексації та грошової винагороди; зобовязано Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську здійснити перерахунок та забезпечувати виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, як державному службовцю, з включенням до заробітної плати (з якої нараховується пенсія) суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, а також індексації і грошової винагороди (за період з січня 2009 року по грудень 2010 року), з яких утримувався, а також нараховувався і сплачувався збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

Статтею 22 Конституції України передбачено, що конституційні права і свободи людини гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР «Про оплату праці» (далі - Закон № 108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до п.56.11. ст.56 вищенаведеного Кодексу, не підлягає оскарженню податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально - побутових питань та індексація заробітної плати входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, ст. 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Згідно ч. 1 ст. 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), які враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постанові від 14.05.2013 року у справі № 21-125а13 по якій зазначено, що отримувані застрахованою особою суми виплат з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»» статтею 46 передбачено, що «нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

Частиною 2 зазначеної вище статті передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Таке ж правило закріплене частиною другою статті 46 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у якій йдеться про те, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6-11, 72, 99, 100, 158-163, 244-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного Фонду України в м.Івано-Франківську про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити дії задовольнити.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії та провести виплату недорахованої частини пенсії з 05.01.2011 року.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, але якщо апеляційна скарга не була подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається через Івано-Франківський міський суд протягом 10 днів з дня її проголошення, а у разі прийняття постанови в письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Татарінова О.А.