Справа № 431/3342/17
Суддя: Форощук О. В.
Дата ухвалення: 2017-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 431/3342/17
Провадження № 2-а/431/113/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(в порядку письмового провадження)

15 вересня 2017 року Старобільський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Форощука О.В.,

за участі секретаря Хорольської І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Старобільську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Старобільської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та скасування повідомлення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Старобільської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та скасування повідомлення, у якому просить суд визнати неправомірним та скасувати повідомлення управління соціального захисту населення Старобільської РДА № 01-10/1523 від 27 квітня 2017 року про відмову у подовженні виплати грошової допомоги, про відшкодування коштів та також зарахувати кошти за попередній період який не сплачувався.

В обґрунтування свого позову посилається на те, що у квітні 2017 року в усній формі від представника кправління соціального захисту населення Старобільської РДА ОСОБА_2 вона почула, що їй не мають права нараховувати щомісячну адресну допомогу, що вона начебто подала недостовірну інформацію про наявність частки житла у чоловіка за адресою: вул.. Залізнична, 11/4, м. Старобільськ. Та зайво нараховані кошти вона повинна повернути. 10 квітня 2017 року вона звернулася з заявою до УСЗН Старобільської РДА, щоб вони їй надали у письмовій формі інформацію, що до невиплати адресної допомоги. 03 травня 2017 року на адресу: вул.. Залізнична, 11/4 надійшло повідомлення № 01-10/1523 за підписом начальника, в якому вказано, що на підставі висновків проведеної перевірки інформації, яка надана для призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, УСЗН Старобільської РДА встановлено, що начеб то подала недостовірну інформацію про наявність частки нерухомостя свого чоловіка у м. Старобільськ по вул.. Залізнична, 11/4 та керуюись п.п. 1 п. 6 Порядку та розпорядженням КМУ від 07.11.2014 року № 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» у подовжені виплати грошової допомоги їй відмовлено. Відповідно до постанови КМУ № 505 від 01.10.2014 року допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. Жодного доказу того, що м. Старобільськ не входить до районів проведення АТО, визначених керівництвом АТО, відповідачем у своїй відмові не надано, тому вона вважає їх дії у ціому сенсі протиправними. Тому просить суд визнати неправомірними та скасувати рішення УСЗН Старобільської РДА № 2 від 21.04.2017 року № 01-10/1378 про відмову у подовжені виплати грошової допомоги, про відшкодування коштів та просить суд зарахувати кошти за попередній період.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Надала суду заяву в якій просить суд позовні вимоги задовольнити та розглянути справу у ї відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Надав суду письмові заперечення проти позову посилаючись на те, що чоловік позиваа ОСОБА_3 є власником 1/3 частини квартири розташованої за адресою: вул.. Залізнична, 11/4, м. Старобільськ Луганської області. Проте при заповненні заяви для призначення цього виду державної допомоги в графі «Відомості про житлові приміщення, що перебувають у власності або володінні заявника та членів сім'ї» позивач не зазначила це житло. Крім того, згідно п. 6 Порядку встановлено, що грошова допомога не призначається у разі коли будь-хто з членів сім'ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищують 10-кратний розмір прожиткового мінімуму встановленому для працездатної особи. ОСОБА_1 з 06.08.2015 року мала на депозитному рахунку Луганської філії ПАТ «Приватбанк» кошти у сумі 157798,92 грн., про що не повідомила УСЗН. Крім того, надав суду заяву в якій проти задоволення позовних вимог заперечував та просив суд розглянути справу у його відсутності.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 122 КАС України судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без участі сторін.

Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідношення:

Відповідно до довідки від 19.11.2014 року № 934002547, ОСОБА_1 дійсно є внутрішньо переміщеною особою.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, ОСОБА_1 має чоловіка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до копії договору дарування частини квартири від 09.08.2008 року, ОСОБА_4 подарував ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 1/3 частину квартири № 4 у житловому будинку № 11, що розташована по вул.. Залізничній в м. Старобільськ Луганської області.

Відповідно до ОСОБА_4 з Державного реєстру правочинів, ОСОБА_3 дійсно є власником 1/3 частини квартири розташованої за адресою: вул.. Залізнична, 11/4, м. Старобільськ Луганської області.

Відповідно до копії рішення № 01-10/1378 від 21.04.2017 року, ОСОБА_1 було відмовлено в признаенні адресної допомоги у період з 17.01.2017 року у звязку з наявністю у членів сім'ї у власності житлового приміщення, яке розташоване в регіонах, інших ніж тимасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лініїї зіткнення відповідно до п. 6 Постанови КМУ № 505 від 01.10.2014 року.

Відповідно до копії заяви від 13.12.2016 року, ОСОБА_1 звернулася з заявою про поновлення виплат компенсації з жовтня 2016 року та залишок зайво отриманих коштів зобовязувалася повернути протягом року.

Відповідно до п.2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою КМУ №505 від 01.10.2014року «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі оплату житлово-комунальних витрат», в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, грошова допомога надається громадянам України і переміщеним особам, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Пунктом 5 цього Порядку передбачено, що для отримання грошової допомоги уповноважений представник сім'ї звертається до уповноваженого органу за фактичним місцем проживання (перебування) з відповідною заявою, в якій зазначає наявність у будь- кого з членів сім'ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції.

Відповідно до п.6 зазначеного Порядку грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім'ї має у володінні житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції.

Згідно п.11 зазначеного Порядку уповноважений член сім'ї, якому призначено грошову допомогу, зобов'язаний повідомляти уповноважений орган про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплаченої надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

Також розпорядженням КМУ від 30.10.2014року № 1053-р визначено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого увійшов і м.Старобільськ, Луганської області.

Зупинення зазначеного розпорядження постановою окружного адміністративного суду м.Києва від 09.02.2015року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.04.2015року, визнано не чинним.

Розпорядженням КМУ від 02.12.2015року №1275-р розпорядження КМУ № 1053- р від 30.10.2014року втратило чинність, але цим самим розпорядженням м.Старобільськ знову віднесено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція.

На підставі вищезазначених обставин суд вважає, що на момент звернення позивач ОСОБА_1 при отриманні соціальної допомоги не надавала відповідачу недостовірної інформації щодо відсутності у неї у володінні вищевказаної квартири, оскільки вона відповідно до розпорядження КМУ знаходиться на території проведення АТО і не могла вплинути на призначення та виплату їй та членам її сім'ї вказаної допомоги.

Дійсно, питання визначення районів проведення Антитерористичної операції, відповідно до ст.1 Закону України «Про боротьбу із тероризмом», визначається керівництвом антитерористичної операції, а саме район проведення антитерористичної операції - визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція. Але, саме керівництвом антитерористичної операції і були визначені райони проведення антитерористичної операції, які повністю знайшли своє відображення у розпорядженнях КМУ з цього питання щодо визначення переліку населених пунктів цих районів.

Так, наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення», були визначені районами проведення антитерористичної операції Донецька та Луганська області (без виключень). Це означає, що усі населені пункти Донецької та Луганської областей є районами проведення АТО, а розпорядженням КМУ № 1053-р від 30.10.2014року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», затверджено саме перелік населених пунктів Донецької і Луганської областей, в яких проводилась АТО.

Новим розпорядженням КМУ №1079-р від 05.11.2014року, яким відміняється розпорядження № 1053-р від 30.10.2014року, зона АТО залишається незмінною, до якої входить і м.Старобільськ, Луганської області, та визначеною Наказом СБУ - Антитерористичним центром №33/6/а від 7 жовтня 2014 року "Про визначення районів проведення антитерористичної операції та терміни дії її проведення", де чітко зазначено, що це є вся без винятку Луганська та Донецька області.

Разом з тим, Постановою КМУ № 370 від 31.05.2017 року. яка набрала инності 03.06.2017 року, до п.6 Порядку «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі оплату житлово-комунальних витрат» було внесено зміни, відповідно до яких в абз. 1 п. 7 та абз. 3 п. 12 слова «районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, щ орозташовані на лінії зіткнення» замінено словами «населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення».

За таких підстав позивач ОСОБА_1 втрачає право на нарахування та виплати щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території та районів проведення АТО з моменту набрання чинності Постанови КМУ № 370 від 31.05.2017 року, а саме з 03.06.2017 року, оскільки у власності її чоловіка перебуває 1/3 частина квартири, розташована за адресою: м. Старобільськ, вул.. Залізнична, 11/4, а м. Старобільськ є підконтрольним державній владі України.

Посилання відповідача на те, що позивач ОСОБА_1 має на депозитному рахунку Луганської філії ПАТ «Приватбанк» кошти у сумі 157798,92 грн суд не приймає до уваги, оскільки відповідно до довідки, наданої ПАТ КБ «ПриватБанк» від 09.12.2016 року, ОСОБА_1 закрила свій депозитний рахунок № 8309 16.08.2016 року. Станом на 09.12.2016 року не має відкритих депозитних рахунків. Таким чином, на момент звернення до УСЗН Старобільської РДА позива депозитного рахунку не мала.

На підставі ч. 2 ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обовязком держави.

Згідно із ст. 21 Конституції України усі люди є вільними у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

На підставі ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1)на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2)з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3)обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4)безсторонньо (неупереджено);

5)добросовісно;

6)розсудливо;

7)з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8)пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9)з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10)своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

На підставі ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі вищевказаного суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Старобільської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та скасування повідомлення такими, що підлягають частковому задоволенню з вищевикладених підстав.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 159-163, 167, 254 КАС України КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Старобільської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та скасування повідомлення задовольнити частково.

Частково скасувати рішення управління соціального захисту населення Старобільської районної державної адміністрації № 01-10/1378 від 21.04.2017 року «Про відмову у призначенні (відновленні) соціальних виплат».

Зобовязати Управління соціального захисту населення Старобільської районної державної адміністрації нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну адресну допомогу особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території та районів проведення АТО з 13.12.2016 року по 03.06.2017 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, з подачею її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.В. Форощук