Справа № 804/5278/17
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2017-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 вересня 2017 р. Справа № 804/5278/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді суддівРябчук О.С. Голобутовського Р.З., Коренева А.О.
при секретаріСкупейко І.М.
позивача представника позивача представників відповідача Михайлова В.Є. Макарової Т.П. Драганчука Я.Я., Лисенка І.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Національної гвардії України, військової частини НОМЕР_1 Центрального оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України про визнання протиправними та скасування наказів, -
17 серпня 2017 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з адміністративним позовом до Національної гвардії України, військової частини НОМЕР_1 Центрального оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України (далі відповідачі) з вимогами про:
- визнання протиправними та скасування наказів Національної гвардії України та військової частини НОМЕР_1 Центрального оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України від 07.07.2016 р. № 426, № 112 о/с від 26.07.2016 р. та № 260 від 03.08.2016 р. в частині позбавлення ОСОБА_1 військового звання;
- визнання дій військової частини НОМЕР_1 Центрального оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України неправомірними щодо надання негативної службової характеристики на ОСОБА_1 від 08.07.2016 р.
Позивачта представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити позов в повному обсязі. В обґрунтування позовних вимог зазначили наступне. ОСОБА_1 проходив військову службу в військових частинах НОМЕР_2 , НОМЕР_1 , двічі брав безпосередню участь в антитерористичній операції. При зверненні до суду з позовом про стягнення належних позивачу сум грошового забезпечення, ОСОБА_1 стало відомо про існування низки наказів відповідачів про позбавлення його військового звання. З наведеними наказами позивач не згоден з наступних підстав. При винесенні постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності щодо подій 15.05.2016 р. обставини не були з`ясовані повно та всебічно. Що стосується вироку, то підстави для самовільного залишення місця служби позивачем були поважними. При проходженні служби в військовій частині НОМЕР_1 Центрального оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України ОСОБА_1 зазнав упередженого ставлення до себе з боку командування військової частини. Враховуючи зазначене, накази Національної гвардії України та військової частини НОМЕР_1 Центрального оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України від 07.07.2016 р. № 426, № 112 о/с від 26.07.2016 р. та № 260 від 03.08.2016 р. в частині позбавлення ОСОБА_1 військового звання суперечать вимогам чинного законодавства та підлягають скасуванню.
Представники відповідача - військової частини НОМЕР_1 Центрального оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України, в судовому засіданні позов не визнали, просили в задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування своєї позиції зазначили наступне. За період проходження служби ОСОБА_1 неодноразово притягався до адміністративної відповідальності та притягнутий до кримінальної відповідальності. Враховуючи низку значних порушень службової дисципліни, командуванням військової частини було направлено до командувача Національної гвардії України подання про накладення на позивача дисциплінарного стягнення у виді позбавлення військового звання. З огляду на наведене, позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Представник відповідача - Національної гвардії України, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представників відповідача, суд приходить до наступного висновку.
ОСОБА_1 з 29.03.2016 р. по 03.08.2016 р. проходив службу в військовій частині НОМЕР_1 Центрального оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України.
07.07.2016 р. наказом командувача Національної гвардії України № 426 ОСОБА_1 за порушення ст.ст. 11, 13, 16, 58, 59, 120, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України притягнуто до дисциплінарної відповідальності в виді позбавлення військового звання.
В наказі викладені наступні обставини.
15 травня 2016 р. призваний під час мобілізації на особливий період командир 2-го стрілецького взводу 2-гоїстрілецької роти стрілецького батальйону (з охорони взводних опорних пунктів) військової частини НОМЕР_1 Центрального оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України капітан ОСОБА_1 під час несення служби з охорони та оборони взводного опорного пункту № М2/18 поблизу населеного пункту Малогнатівка Волноваського району Донецької області вжив спиртні напої та, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, допустив факт неналежного виконання службових обов`язків з організації служби з охорони та оборони взводного опорного пункту, а також управління діями підлеглих, що негативним чином позначилося на бойовій готовності особового складу взводного опорного пункту.
За фактом вживання спиртних напоїв ОСОБА_1 постановою Волноваського районного суду Донецької області притягнуто до адміністративної відповідальності.
Крім того, ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за вживання спиртних напоїв рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська.
Наказом командувача Національної гвардії України № 112 о/с від 26.07.2016 р. позбавлено військового звання та звільнено з військової служби в запас Збройних Сил капітана ОСОБА_1 (Г-016705) командира 2-го стрілецького взводу 2-гоїстрілецької роти стрілецького батальйону (з охорони взводних опорних пунктів) військової частини НОМЕР_1 Центрального оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України. Підстава: наказ командувача Національної гвардії України від 07.07.2016 р. № 426.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Центрального оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України № 260 від 03.08.2016 р. оголошено про позбавлення наказом командувача Національної гвардії України по особовому складу № 112 о/с від 26.07.2016 р. військового звання в порядку дисциплінарного стягнення капітана ОСОБА_1 (Г-016705) командира 2-го стрілецького взводу 2-гоїстрілецької роти стрілецького батальйону (з охорони взводних опорних пунктів).
08.07.2016 р. заступником командира військової частини НОМЕР_1 по роботі з особовим складом складено службову характеристику на капітана ОСОБА_1 (Г-016705) командира 2-го стрілецького взводу 2-гоїстрілецької роти стрілецького батальйону (з охорони взводних опорних пунктів) військової частини НОМЕР_1 Центрального оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України.
Згідно вказаної характеристики ОСОБА_1 за період проходження служби на займаній посаді зарекомендував себе незадовільно.
Програму бойової та спеціальної підготовки засвоїв на оцінку «незадовільно».
Вимоги загальновійськових статутів та інших керівних документів не знає. До виконання службових обов`язків ставиться недбало, схильний до вживання спиртних напоїв, самовільних залишень місця служби, потребує постійного контролю.
Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02.10.2015 р. справа № 206/6309/15-п, провадження № 3/204/1114/15 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 172-20 КУпАП, а саме, виконання обов`язків військової служби у нетверезому стані.
Постановою встановлено наступні обставини.
10.09.2015 р. капітан ОСОБА_1 приблизно о 17.00 годині звернувся до заступника командира частини по роботі з особовим складом за дозволом вийти в місто для придбання медикаментів. Підполковник ОСОБА_2 надав дозвіл вийти в місто до 20.00 години, але 10.09.2015 р. капітан ОСОБА_1 повернувся з запізненням та з ознаками вживання спиртних напоїв.
Вину ОСОБА_1 підтверджено протоколом про адміністративне правопорушення № 18 від 15.09.2015 р., витягом з наказу від 14.07.2014 р. № 143, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 10.09.2015 р., відповідно до якого ОСОБА_1 знаходився у стані, викликаному вживанням алкоголю.
Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.11.2015 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02.10.2015 р. без змін.
Вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06.04.2015 р. № 204/1196/16-к

Вироком встановлено наступні обставини.

Відповідно до наказу командира військовоїчастини 3021 від 13 листопада 2015 року №239 капітан ОСОБА_1 був призначений 15 листопада 2015 року в добовий наряд для охорони та оборони радіотелевізійної передавальної станції, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, 15 листопада 2015 року капітан ОСОБА_1 , заступивши в добовий наряд, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби у військовій частині, самовільно залишив місце несення служби, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини НОМЕР_3 та про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв.

26 листопада 2015 року капітан ОСОБА_1 самостійно прибув до військової частини НОМЕР_3 та заявив про себе.

Таким чином, 15 листопада 2015 року капітан ОСОБА_1 самовільно залишив місце несення служби та незаконно перебував поза межами військової частини до 26 листопада 2015 року.

В подальшому, 16 грудня 2015 року капітан ОСОБА_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби у військовій частині, повторно самовільно залишив військову частину НОМЕР_3 , яка дислокується у АДРЕСА_2 , своїслужбовіобовязки не виконував, час проводив на власнийрозсуд, не приймаючимір для повернення до військовоїчастини 3021 та про своє місце знаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв.

4 лютого 2016 року капітан ОСОБА_1 звернувся за медичною допомогою до лікарні ГУ НП України в Дніпропетровськійобласті.

Таким чином, капітан ОСОБА_1 16 грудня 2015 року повторно самовільно залишив військову частину та незаконно перебував поза межами військової частини НОМЕР_3 до 4 лютого 2016 року.

26 листопада 2015 року ОСОБА_3 в розташуваннівійськовоїчастини 3021, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою уникнення відповідальності за самовільне залишення військової частини, надав командуванню військової частини НОМЕР_3 завідомо підроблений документ - листок непрацездатності АБП № 217966 виданий на його ім`я, в якому зазначалось, що з 16 листопада 2015 року по 26 листопада 2015 року він перебував на амбулаторному лікуванні.

Вироком суду ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.4 ст.407 КК України і призначено покарання:за ч.4 ст.358 КК України у вигляді 6 (шести) місяців арешту; за ч.4 ст.407 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністюзлочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_1 остаточне покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 відвідбування покарання з випробуванням на строк 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає обовязки, покладені на нього судом.

На підставі ст. 76 КК України зобовязано ОСОБА_1 повідомляти органи кримінально - виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Постановою Волноваського районного суду Донецької області від 03.06.2016 р. справа № № 221/2757/16-п, провадження № 3/221/1255/2016 визнано ОСОБА_1 винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 2465 грн.

Постановою встановлено наступні обставини.

15.05.2016 року ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , вживав спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби на території військової частини.

Постановою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 02.10.2015 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-20 КУпАП та на нього накладене стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 1190 грн.

Провину ОСОБА_1 у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, доведено його письмовими поясненнями, щомістяться у протоколі про адміністративне правопорушення, актом медичного огляду, копією військового квитка, копією постанови суду від 02.10.2015 року, його письмовими поясненнями, що є наявними у матеріалах справи.

Висновком службового розслідування, затвердженого наказом командира об`єднаного угрупування Національної гвардії України № 216 від 13.07.2016 р. встановлено факт самовільного залишення місця служи капітаном ОСОБА_1 .

Висновком встановлено наступні обставини.

01.07.2016 р. близько 06 години капітан ОСОБА_1 самовільно залишив розташування пункту тимчасової дислокації та направився в м. Волноваха Донецької області. В м. Волноваха він зняв квартиру де і знаходився в період з 01.07.2016 р. по 07.07.2016 р.

Відповідно до ст. 1 розділу І Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Згідно до ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Відповідно до ст. 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Згідно до ст. 83 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Відповідно до ст. 68 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; е) пониження військового звання на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання.

Згідно до ст. 84 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Відповідно до ст. 86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обранняйого виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Згідно до п. 77 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого указом Президента України № 1153 від 10.12.2008 р. Військовослужбовці можуть бути позбавлені військового звання у зв`язку із засудженням за вчинення злочину, а також у порядку дисциплінарного стягнення.

Про позбавлення військовослужбовців військового звання у порядку дисциплінарного стягнення посадові особи, яким надано таке право Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, видають відповідний наказ.

Військовослужбовці, позбавлені військового звання: у порядку дисциплінарного стягнення - виключаються зі списків особового складу (крім військовослужбовців строкової військової служби) з дня підписання відповідного наказу, а якщо законодавством установлено строки здавання посади, - з дати затвердження акта про здавання і прийняття посади. Початком здавання посади є день, щонастає за днем підписання наказу про позбавленнявійськовогозвання.

Відповідно до пп. «в» п. 1 ч. 8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» під час дії особливого періоду з військової служби звільняються військовослужбовці: з моменту оголошення мобілізації до часу, визначеного пунктами 2 або 3 цієї частини: у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку.

Згідно до ч. 1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно до ч. 3 ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 124 КонституціїУкраїни судові рішення ухвалюються судами іменемУкраїни і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь тісамі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Оцінюючи усі докази, надані суду, у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для винесення оскаржуваних наказів стала низка порушень ОСОБА_1 норм чинного законодавства.

Факти знаходження ОСОБА_1 на службі в стані алкогольного сп`яніння встановлені постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02.10.2015 р., постановою Волноваського районного суду Донецької області від 03.06.2016 р., які на момент розгляду справи набрали законної сили.

Факти самовільного залишення позивачем місця служби встановлені вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06.04.2015 р., який на момент розгляду справи набрав законної сили.

Згідно ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Також, факт самовільного залишення місця служби ОСОБА_1 встановлений за результатами службового розслідування, затвердженого наказом командира об`єднаного угрупування Національної гвардії України № 216 від 13.07.2016 р.

Таким чином, вина у вчиненні ОСОБА_1 правопорушень є доведеною. Обставини, викладені в зазначених вище чинних постановах про притягнення до адміністративної відповідальності та в вироку, не підлягають повторному дослідженню при розгляді даної справи.

Позбавлення військового звання, як вид дисциплінарного стягнення, передбачений Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.

Відповідно до пп. «в» п. 1 ч. 8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» під час дії особливого періоду з військової служби звільняються військовослужбовці: з моменту оголошення мобілізації до часу, визначеного пунктами 2 або 3 цієї частини: у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку.

Враховуючи доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, позивачем не спростовано правомірність висновків службової характеристики.

З огляду на зазначене, накази Національної гвардії України від 07.07.2016 р. № 426, № 112 о/с від 26.07.2016 р., наказ та військової частини НОМЕР_1 Центрального оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України № 260 від 03.08.2016 р. в частині позбавлення ОСОБА_1 військового званнявідповідають вимогам п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 9, 11, 17, 69-72, 86, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Національної гвардії України, військової частини НОМЕР_1 Центрального оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України про визнання протиправними та скасування наказів відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимогст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст постанови складено 29 вересня 2017 року

Суддя (підпис) Суддя Суддя постанова не набула законної сили станом на 29.09.2017 суддя з оригіналом згідна помічник судді О.С. Рябчук Р.З. Голобутовський А.О. Коренев М.М.Бухтіярова