Справа № 348/463/17
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/8762/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Хобор Р.Б., Попка Я.С.

з участю секретаря судового засідання Гелецького П.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львові апеляційну скаргу Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13 липня 2017 року у справі № 348/463/17 за позовом ОСОБА_1 до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій, -

В С Т А Н О В И В :

22 лютого 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до Надвірнянського об'єднаного управління ПФУ Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій щодо перерахунку пенсії та стягнення недоплаченої щомісячної державної пенсії за віком.

Позовні вимоги мотивує тим, що він з 02.08.2013 р. в перебуває на обліку в Надвірнянському об'єднаному управління ПФУ Івано-Франківської області та отримує пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Загальний стаж його роботи складає 29 років 09 місяців 1 день. При цьому ним було подано необхідний пакет документів про його стаж роботи, заробітну плату. Однак йому не було враховано при обчисленні пенсії заробітну плату за період з 1986 р. по 1991 р., яку він отримував в Івано-Франківському обласному виробничому шляхо-будівельному з'єднанні «Прикарпатагрошляхбуд».

03.10.2016 р. він звернувся із заявою та надав довідку про нарахування заробітної плати за № 26 від 30.04.2004 р. в Івано-Франківському обласному виробничому шляхо- будівельному об'єднанні «Прикарпатагрошляхбуд».

Однак, Надвірнянське об'єднане управління ПФУ Івано-Франківської області листом від 07.10.2016 р. за 264/7-16 відмовило йому у зарахуванні заробітної плати до розрахунку пенсії за вказаний період, оскільки його не можна підтвердити первинними документами.

Вважає такі дії відповідача неправомірними.

Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13 липня 2017 року у справі № 348/463/17 позов задоволено частково.

Постанову суду першої інстанції оскаржив відповідач, подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що період роботи з 1986 по 1991 рік в Івано-Франківському обласному виробничому шляхо-будівельному об'єднанні "Прикарлатагрошляхбуд» включено до розрахунку стажу при первинному призначенні пенсії згідно копії трудової книжки. Однак в зв'язку з тим, що Івано-Франківське обласне виробниче шляхо-будівельне об'єднання "Прикарлатагрошляхбуд ліквідовано і місце знаходження документів підприємства не відоме, то провести зустрічну перевірку наданої позивачем довідки неможливо. Тому зазначений період заробітної плати не враховано до розрахунку пенсії за вказаний період, оскільки його не можна підтвердити первинними документами до липня 2000 року, що передбачено ст. 40 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Просить скасувати постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13 липня 2017 року у справі № 348/463/17 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що позивач перебуває на обліку в Надвірнянському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Івано-Франківської області та отримує пенсію за віком з 02 серпня 2013 року відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (а.с.10, 28).

Пенсію призначено при загальному стажі роботи 29 років 09 місяців 1 день. Позивачем надано копію трудової книжки, згідно якої було обчислено стаж роботи.

Період роботи з 1986 по 1991 рік в Івано-Франківському обласному виробничому шляхо-будівельному об'єднанні "Прикарпатагрошляхбуд» включено до розрахунку стажу при первинному призначенні пенсії згідно копії трудової книжки (а.с.10, 28-29).

03.10.2016 р. позивач звернувся із заявою про перерахунок пенсії та надав довідку про нарахування заробітної плати за № 26 від 30.04.2004 р. в Івано-Франківському обласному виробничому шляхо-будівельному об'єднанні «Прикарпатагрошляхбуд» (а.с. 55).

Однак, Надвірнянське об'єднане управління ПФУ Івано-Франківської області листом від 07.10.2016 р. за 264/7-16 відмовило позивачу зарахуванні заробітної плати до розрахунку пенсії за вказаний період, оскільки його не можна підтвердити первинними документами (а.с. 10).

Задовольняючи частково позовні вимоги у справі, суд першої інстанції виходив з того, що зі змісту ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 ч. 1 Європейської Соціальної хартії випливає, що кожна особа похилого віку має право справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 40 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (на яку послався відповідач в обґрунтування своїх заперечень; далі - Закон № 1058-IV) за бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Суд звертає увагу, що Управління ПФУ, як суб'єкт владних повноважень, в силу наведеного положення Основного Закону позбавлене права самовільно здійснювати перерахунок пенсії та здійснювати утримання надміру виплачених її сум.

Статтею 50 Закону № 1058-IV передбачена така можливість лише у разі, коли надмірні виплати стались внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Крім того, такі ж випадки (а також внаслідок невиконання пенсіонером обов'язку щодо повідомлення про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати) передбачені і статтею 103 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення».

З матеріалів справи вбачається, що перелічені обставини у цьому випадку відсутні. Сам собою факт непередання юридичною особою документів до архіву при ліквідації не може бути однозначною підставою вважати, що такі документи містять неправдиві відомості.

За таких обставин сумніви відповідача у достовірності довідки є необґрунтованими.

Суд першої інстанції також враховує, що редакція статті 40 Закону № 1058-IV зазнала суттєвих змін з 2005 по 2013 рік. Зокрема, у 2005 році у ній була відсутня умова щодо підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами. Запровадження такого правила у подальшому, в силу принципу стабільності суспільних відносин, не може бути підставою для настання несприятливих наслідків для пенсіонера, який своєчасно вчинив усі необхідні дії для призначення пенсії з урахуванням заробітної плати за відповідний період.

Надана позивачем довідка про заробітну плату, видана Івано-Франківським обласним виробничим шляхо-будівельним з'єднанням «Прикарпатагрошляхбуд» від 30.04.2004 р. за № 26, за період з січня 1986 р. по червень 1991 р відповідає всім вимогам: містить печатку підприємства та підписи уповноважених на те осіб (а.с. 7).

Відповідно до відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Надвірнянська міжгосподарська шляхова госпрозрахункова дільниця № 76 знаходиться в процедурі припинення згідно рішення суду від 07.05.2014 р. № 809/1005/14 (а.с. 40-42, 45, 51, 54).

Згідно повідомлення архівного відділу Надвірнянського районної державної адміністрації вбачається, що документи з особового складу кадрових питань МШГРД-7 в Надвірнянський архівний відділ не надходили (а.с. 39).

Місцезнаходження документів по даному підприємстві не відоме. Із цих причин працівники управління не можуть провести перевірку нарахованої та виплаченої заробітної плати (а.с. 10, 39).

Про порушення своїх законних прав позивач дізнався лише 07 жовтня 2016 року, отримавши відповідь № 264/І-16 (а.с. 10).

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Оскільки позивач звернувся до управління із заявою про перерахунок пенсії лише 03.10.2016р., а тому такий підлягає проведенню з 01.10.2016 р.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до висновку, що вимоги позивача є підставними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком та аргументами суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачених Конституцією України та іншими Законами України.

Виходячи з положення ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що період роботи з 1986 по 1991 рік в Івано-Франківському обласному виробничому шляхо - будівельному об'єднанні "Прикарпатагрошляхбуд» включено до розрахунку стажу при первинному призначенні пенсії згідно копії трудової книжки.

Згідно ч.1 ст.58 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов'язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

У відповідності до вимог Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ № 22-1 від 25.11.2005 (п.п.2.1, 2.10) (далі - Порядок), до заяви про призначення (перерахунок) пенсії за віком додаються, зокрема, документи про стаж та довідка про заробітну плату особи за період страхового стажу до 01.07.2000, а починаючи з 01.07.2000 індивідуальні відомості про застраховану особу надаються відділом персоніфікованого обліку.

Також передбачено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Відповідно до п.4.2 Порядку, орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно з приписами ст.101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Тобто, саме на Пенсійний фонд покладено обов'язок щодо здійснення виплат пенсій з урахуванням вимог пенсійного законодавства, а також щодо контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, що виключає можливість виплати пенсій, виплата яких не передбачена чинним законодавством, навіть за умови послідуючого відшкодування відповідних втрат Пенсійного фонду сторонніми особами.

Відповідно до ст.48 КЗпП України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідно до ст.49 цього Кодексу, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

Повнота записів у довідці та трудовій книжці позивача не були спростовані відповідачем в ході розгляду заяви та в суді, а тому безпідставно не взяті для розрахунку розміру пенсії.

Крім того, колегія судів зазначає, що відсутність первинних документів про розміри заробітної плати позивача за період з 1986 року по 1991 року, вказаних в довідці від 30.04.2004 року №26, не залежить від волі позивача і не може бути підставою для відмови у перерахунку його пенсії.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що заявлені вимоги позивача є підставними та підлягають до часткового задоволення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

На підставі наведеного колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при вирішенні оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області - залишити без задоволення.

Постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13 липня 2017 року у справі № 348/463/17 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4

Повний текст судового рішення виготовлено 03.10.2017 року.