Справа № 824/487/17-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 р. м. Чернівці Справа № 824/487/17-а

12 год. 55 хв.

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брезіної Т.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Мандрик І.А.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Головного управління ДФС України у Чернівецькій області до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 податковий борг в сумі 51952,56 грн до місцевого бюджету м. Чернівці.

В обґрунтування позовних вимог податковий орган зазначає, що за відповідачем рахується заборгованість щодо сплати орендної плати, у звязку із чим виникла заборгованість зі сплати вказаного податку на загальну суму 51952,56 гривень. Позивач зазначив, що відповідачу направлялась податкова вимога, в якій визначена загальна сума податкового боргу з орендної плати за землю з фізичних осіб, однак ОСОБА_2 не забезпечила своєчасної сплати податкового боргу.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не зявилася, належним чином була повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи. Відповідачу було направлено ухвалу про відкриття провадження по справі та запропоновано подати заперечення на позов, або заяву про визнання позову. Поштове повідомлення адресоване відповідачу, 17.08.2017 року повернулось з відміткою пошти за зазначеною адресою не проживає. Згідно з ч. 11 ст. 35 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Згідно положень ч. 2 ст. 128 КАС України неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які прибули в судове засідання, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за даною явкою сторін.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

10.06.2015 р. між Чернівецькою міською радою та гр. ОСОБА_3, гр. ОСОБА_2 укладено договір оренди землі №9552, щодо оренди земельної ділянки загальною площею 0,1328 га, строком на 5 років. (а.с. 44).

Станом на 14.06.2017 р. за ОСОБА_2 рахується заборгованість на загальну суму 51952,56 грн, яка виникла у звязку з несплатою грошового зобовязання з орендної плати за землю з фізичних осіб, а саме на підставі податкового повідомлення рішення № від 30.06.2016 року. (а.с.11).

У звязку з несплатою відповідачем самостійно визначених зобовязань, 19.10.2016 р. податковим органом прийнята податкова вимога форми Ф №3433-25, в якій визначена загальна сума податкового боргу станом на 19.10.2016 р. в сумі 56616,46 гривень. Вказана вимога була направлена відповідачу за його адресою місцезнаходження та отримана 31.10.2016 року. (а.с.10).

Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_2 загальна сума заборгованості по сплаті орендної плати з фізичних осіб складає 51952,56 грн та добровільно сплачена не була. (а.с. 8).

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення законодавства.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Згідно п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 287.1 ст. 287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

У відповідності до п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Згідно з п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до п. 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Згідно з п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Як встановлено судовим розглядом справи, позивач належним чином не виконував взяті на себе обовязки щодо сплати орендної плати, у звязку із чим виникла заборгованість зі сплати вказаного податку на загальну суму 51952,56 грн, яка підлягає примусовому стягненню.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем доведено суду правомірність заявлених вимог.

Відповідно із вимогами ч. 4 ст. 94 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного та керуючись статтями 11, 70, 71, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, місцезнаходження: 60030, Чернівецька обл., Хотинський район, с. Рукшин) податковий борг в сумі 51952,56 грн до місцевого бюджету м. Чернівці.

У відповідності до ст.ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Т.М. Брезіна

Постанова в повному обсязі складена 03 жовтня 2017 р.