Справа № 810/4070/16
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/4070/16 Головуючий у 1-й інстанції: Панова Г.В. Суддя-доповідач: Аліменко В.О.
У Х В А Л А

Іменем України

26 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

за участю секретаря Лебедєвої Ю.Б.,

розглянувши у відкритому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства «Васильків тепломережа» на постанову Київського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом Комунального підприємства «Васильківтепломережа» до Васильківського відділення Києво-Святошинської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про скасування податкового повідомлення-рішення про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Комунальне підприємство «Васильківтепломережа» з позовом до Васильківського відділення Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про скасування податкового повідомлення - рішення від 05.07.2016 року № .

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2017 року в задоволенні позовних відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням Позивачем, подано апеляційну скаргу, у якій суб'єкт владних повноважень просить скасувати постанову та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у справі доказами, колегія суддів приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 26.02.2015 Комунальним підприємством «Васильків тепломережа» засобами електронного зв'язку було подано податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за 2014 рік, що підтверджується наданою позивачем квитанцією № 2.

Відповідно до змісту зазначеної декларації позивачем в рядку 20 АВ декларації (сума нарахованого авансового внеску у зв'язку із виплатою дивідендів (прирівняних до них платежів), що має бути сплачена у звітному (податковому) періоді за місцезнаходженням юридичної особи - платника консолідованого податку) задекларовано суму 241 968 грн..

Також позивачем надано суду Додаток АВ до рядка 20 Податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 2014 рік, а саме Розрахунок авансового внеску з податку на прибуток на суму виплачених дивідендів (прирівняних до них платежів), в рядку 1 якого зазначено, сума виплачених у звітному (податковому) періоді дивідендів (прирівняних до них платежів) 1 344 266 грн., у тому числі сума дивідендів, виплачена у вигляді акцій (часток, паїв), емітованих платником податку, за умови, що така виплата жодним чином не змінює пропорцій (часток) участі всіх акціонерів (власників) у статутному фонді емітента 1 344 266 грн., відповідно до рядка 1.2 Розрахунку.

В рядку 5.1 зазначеного Розрахунку вказано, що сума авансового внеску у зв'язку із виплатою дивідендів (прирівняних до них платежів) у звітному (податковому) періоді, що має бути сплачена за місцезнаходженням юридичної особи - платника консолідованого податку (переноситься в рядках 20 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства) дорівнює 241 968 грн., зазначена сума відображена в рядку 22 Податкової декларації.

Позивачем зазначено, що вказану суму авансового внеску у зв'язку з виплатою дивідендів та прирівняних до них платежів нараховану відповідно до декларації з податку на прибуток за 2014 перераховано підприємством до бюджету на розрахунковий рахунок, вказаний в переліку рахунків для обліку доходів (місцевий бюджет), що підтверджується платіжним дорученням від 26.02.2015 року № 272.

09.06.2016 року посадовими особами відповідача було проведено камеральну перевірку податкової звітності Комунального підприємства «Васильків тепломережа» з розрахунку частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями.

Перевірку проведено за звітний податковий період 2014 рік, назва звітності - звітна податкова декларація з розрахунку частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями.

За результатами перевірки було складено Акт від 09.06.2016 року № 422/10-07-15-02-23/31916457.

У висновках зазначеного Акта перевірки зафіксовано порушення Комунальним підприємством «Васильків тепломережа» термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання: авансового внеску та/або одночасної сплати з виплатою дивідендів з частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями протягом строків, визначених пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України.

На підставі Акта перевірки відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення від 05.07.2016 № , яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток підприємств і організацій, що належать до комунальної власності (міста або району) за штрафними санкціями (фінансовими) санкціями у розмірі 36 60 492 грн.

Не погоджуючись із такими висновками та рішенням податкового органу, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що дивіденди за 2014 рік позивачем були виплачені раніше ніж 26.02.2015 року, в той час, як авансові внески у зв'язку із виплатою дивідендів сплачені лише 26.02.2015 року, а отже позивачем порушено строки сплати авансових внесків у зв'язку із виплатою дивідендів за 2014 рік.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, порядок сплати податкового зобов'язання з податку на прибуток при виплаті дивідендів визначено у пункті 57.11 статті 57 Податкового кодексу України.

Згідно з положеннями пункту 57.11 статті 57 Податкового кодексу України, яким починаючи з 01.01.2015 регулюється порядок сплати податкового зобов'язання з податку на прибуток при виплаті дивідендів у разі прийняття рішення щодо виплати дивідендів платник податку на прибуток - емітент корпоративних прав, на які нараховуються дивіденди, проводить зазначені виплати власнику таких корпоративних прав незалежно від того, чи є оподатковуваний прибуток, розрахований за правилами, визначеними статтею 137 цього Кодексу (підпункт 57.11.1 пункту 57.11).

Відповідно до підпункту 57.11.2 пункту 57.11 статті 57 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених підпунктом 57.11.3 цього пункту, емітент корпоративних прав, який приймає рішення про виплату дивідендів своїм акціонерам (власникам), нараховує та вносить до бюджету авансовий внесок із податку на прибуток.

Авансовий внесок розраховується з суми перевищення дивідендів, що підлягають виплаті, над значенням об'єкта оподаткування за відповідний податковий (звітний) рік, за результатами якого виплачуються дивіденди, грошове зобов'язання щодо якого погашене. У разі наявності непогашеного грошового зобов'язання авансовий внесок розраховується зі всієї суми дивідендів, що підлягають виплаті. Авансовий внесок обчислюється за ставкою, встановленою пунктом 136.1 статті 136 цього Кодексу. Сума дивідендів, що підлягає виплаті, не зменшується на суму авансового внеску.

При цьому у разі якщо дивіденди виплачуються за неповний календарний рік, то для обрахунку суми зазначеного перевищення використовується значення об'єкту оподаткування, обчислене пропорційно кількості місяців, за які сплачуються дивіденди. Зазначений авансовий внесок вноситься до бюджету до/або одночасно з виплатою дивідендів.

Сума сплачених авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів підлягає зарахуванню у зменшення податкового зобов'язання з податку на прибуток, задекларованого у податковій декларації за звітний (податковий) рік.

Сума сплачених авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів не підлягає поверненню платнику податків або зарахуванню в рахунок погашення грошових зобов'язань з інших податків і зборів (обов'язкових платежів).

У разі виплати дивідендів у формі, відмінній від грошової (крім випадків, передбачених підпунктом 57.11.3 цього пункту), базою для нарахування авансового внеску згідно з абзацами першим та другим цього підпункту є вартість такої виплати, визначена у рішенні про виплату дивідендів, або вартість такої виплати, розрахована за звичайними цінами в операціях, визнаних відповідно до статті 39 цього Кодексу контрольованими. Обов'язок з нарахування та сплати авансового внеску з податку за визначеною пунктом 136.1 статті 136 цього Кодексу ставкою покладається на будь-якого емітента корпоративних прав, що є резидентом, незалежно від того, чи користується такий емітент пільгами із сплати податку, передбаченими цим Кодексом, чи у вигляді застосування ставки податку іншої, ніж встановлена пунктом 136.1 статті 136 цього Кодексу.

Це положення поширюється також на державні некорпоратизовані, казенні або комунальні підприємства, які зараховують суми дивідендів у розмірі, встановленому органом виконавчої влади, до сфери управління якого належать такі підприємства, відповідно до державного або місцевого бюджету.

При цьому якщо платіж особою називається дивідендом, такий платіж оподатковується під час виплати згідно з нормами, визначеними згідно з положеннями цього пункту, незалежно від того, чи є особа платником податку.

Підпунктом 57.11.5 пункту 57.11 статті 57 Податкового кодексу України авансовий внесок з податку на прибуток, сплачений у зв'язку з нарахуванням/сплатою дивідендів, є невід'ємною частиною податку на прибуток та не може розцінюватися як податок, який справляється під час репатріації дивідендів (їх сплаті на користь нерезидентів) відповідно до пункту 141.4 статті 141 цього Кодексу або міжнародних договорів України.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач сплатив авансові внески у зв'язку із виплатою дивідендів в один день з подачею податкової декларації з податку на прибуток підприємства.

Під час судового розгляду в суді апеляційної інстанції апелянт наголошував, що ним не було порушено строку сплати авансових внесків у зв'язку із виплатою дивідендів, оскільки у 2014 КП «Васильків тепломережа» було підприємством у якого податковий період дорівнював календарному року і відповідно до підпункту 49.18.3 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України податкова декларація з податку на прибуток за 2014 рік повинна була подана протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового року).

Крім того, скаржник наголошував на тому, що граничний термін подання декларації з податку на прибуток за 2014 рік є 02.03.2015 року, та відповідно до положень пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У зв'язку з викладеним, апелянт вважає, що граничний строк сплати зобов'язань задекларованих підприємством було 12.03.2015, в той час, як позивач сплатив авансові внески завчасно, а саме 26.02.2015.

З даними твердженнями позивача, судова колегія погодитись не може, оскільки з аналізу статті 57 Податкового кодексу України вбачається, що спеціальною нормою, яка регулює порядок сплати податкового зобов'язання з податку на прибуток при виплаті дивідендів є пункт 57.11.

Зі змісту пункту 153.3 статті 153 Податкового кодексу України, що діяв до 01.01.2015 та пункту 57.11 статті 57 Податкового кодексу України, що вступив у дію з 01.01.2015, вбачається, що емітент корпоративних прав, який приймає рішення про виплату дивідендів своїм акціонерам (власникам), нараховує та вносить до бюджету авансовий внесок із податку на прибуток. Зазначений авансовий внесок вноситься до бюджету до/або одночасно з виплатою дивідендів.

Як встановлено судом та на спростування чого позивачем не надано жодних доказів, дивіденди за 2014 рік позивачем були виплачені раніше ніж 26.02.2015, в той час, як авансові внески у зв'язку із виплатою дивідендів сплачені лише 26.02.2015.

Крім того, контролюючий орган в Акті перевірки та у запереченнях на позов не ставить під сумнів факт сплати авансових внесків, а зазначає про прошення строку їх сплати.

Під час судового засідання, в підтвердження правомірності своїх дій апелянт послався на лист ДФС України №2707/7/99-99-19-02-01-17 від 29.01.2015 року.

Однак, судом не беруться до уваги посилання на лист ДФС України №2707/7/99-99-19-02-01-17 від 29.01.2015 року, оскільки такий лист не є нормативно-правовим актом в розумінні ст. 117 Конституції України, а відтак, відповідно не являється обов'язковим до застосування.

Враховуючи наведені обставини справи та положення Податкового кодексу України відповідно до яких авансовий внесок вноситься до бюджету до/або одночасно з виплатою дивідендів, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивачем порушено строки сплати авансових внесків у зв'язку із виплатою дивідендів за 2014 рік, а отже контролюючим органом правомірно було прийнято спірне податкове - повідомлення - рішення від 05.07.2016 № .

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, покладений на суб`єкта владних повноважень даною нормою тягар доказування правомірності своїх дій не звільняє позивача від обов`язку доказування своїх тверджень чи заперечень. Водночас, позивачем не було надано будь-яких доказів, спростовуючи доводи відповідача, а також не наведено жодних контраргументів на підтвердження протиправності прийнятого спірного рішення.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що окружним адміністративним судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Васильківтепломережа» - залишити без задоволення, постанову Київського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя Аліменко В.О.

Судді: Безименна Н.В.

Кучма А.Ю.