Справа № 344/14868/16-а
Суддя: Островський Л. Є.
Дата ухвалення: 2017-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/237/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Островський Л.Є.

секретаря Гула Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Приватбуд» до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Департаменту містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради про визнання дій протиправними та скасування рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №167 від 03.03.2016 року,-

В С Т А Н О В И В:

ТзОВ «Будівельна компанія «Приватбуд» звернулося до Івано-Франківського міського суду з позовною заявою до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Департаменту містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради про визнання дій протиправними та скасування рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №167 від 03.03.2016 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задоволити позов.

Представник відповідача - Івано-Франківської міської ради проти позову заперечив, просив відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача, Департаменту містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення представників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

03.03.2016р. Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради прийнято рішення від 03.03.2016р. № 167, яким скасовано містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки №194/13-0/1/01 від 16.03.2013року, видані ТзОВ «Будівельна компанія «Приватбуд» на будівництво молодіжного відпочинково-розважального центру на вул. Військових ветеранів, 5

Пунктом 1, вказаного вище рішення вирішено скасувати містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки №194/13-01/1/01 від 16.10.2013р. видані ТзОВ «Будівельна компанія «Приватбуд» на будівництво молодіжного відпочинково-розважального центру на вулиці Військових Ветеранів,5 в м. Івано-Франківську.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності врегульовано ОСОБА_1 України №3036-УІ «Про регулювання містобудівної діяльності», який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до вимог ОСОБА_1 № 3038-VI та Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства № 109 від 07.07.2011 (далі - Порядок), містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки, які є складовою вихідних даних та отримуються замовником для проектування будівництва і передують початку будівництва, при розробленні проектної документації та її затвердженні, проведенні експертизи проекту будівництва та отриманні самого дозволу на початок будівельних робіт є реалізованими. Крім того, у разі встановлення в ході перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, ОСОБА_1 № 3038-VI передбачена можливість скасування декларації про початок виконання будівельних робіт органом державного архітектурно-будівельного контролю, в той час як законодавством не передбачено можливості скасування виданих містобудівних умов та обмежень

У пункті 8 частини 1 статті 1 ОСОБА_1 № 3038-VI визначено поняття містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об'єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Відповідно до ст.6 ОСОБА_1 № 3038-VI, управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, органами державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

Згідно ст. 13 ОСОБА_1 України «Про архітектурну діяльність», до уповноважених органів містобудування та архітектури належать : центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері архітектури; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері архітектури; орган державного архітектурно-будівельного контролю; орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань архітектури; структурні підрозділи обласних, районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій; виконавчі органи сільських, селищних, міських рад. Органи місцевого самоврядування здійснюють свою діяльність у сфері містобудування та архітектури відповідно до ОСОБА_1 «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон № 28/97-ВР). З питань делегованих повноважень, передбачених підпунктом "б" частини першої статті 31 ОСОБА_1 № 280/97-ВР, виконавчі органи сільських, селищних, міських рад підконтрольні відповідним органам виконавчої влади.

Частинами 2 та 3 статті 8 ОСОБА_1 № 3038-VI передбачено, що планування та забудова земельних ділянок здійснюється їх власниками чи користувачами в установленому законодавством порядку. Рішення з питань планування та забудови територій приймаються сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами, районними, обласними радами, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями в межах визначених законом № 3038-VI повноважень з урахуванням вимог містобудівної документації.

Статтею 26 ОСОБА_1 № 3038-VI передбачено, що забудова територій здійснюється шляхом розміщення об'єктів будівництва. Суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів. Виконавчий орган сільської, селищної, міської ради вживає заходів щодо організації комплексної забудови територій відповідно до вимог ОСОБА_1 № 3038-VI. Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

У частині 5 цієї статті визначено, що проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку : 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 ОСОБА_1 № 3038-VI, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; 6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Згідно ст. 29 ОСОБА_1 № 3038-VI, основними складовими вихідних даних є : 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.

Частиною 2 цієї статті передбачен6о, що фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об'єкта будівництва.

Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними спеціально уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі.

Перелік об'єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, містобудування та архітектури.

Спеціально уповноважений орган містобудування та архітектури визначає відповідність намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Розгляд заяви і надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову у їх наданні здійснюються спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом семи робочих днів з дня реєстрації заяви.

Рішення про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень приймається у разі невідповідності намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

До містобудівних умов та обмежень можуть включатися вимоги щодо архітектурних та інженерних рішень.

Склад, зміст, порядок надання містобудівних умов та обмежень визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, містобудування та архітектури.

Містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об'єкта незалежно від зміни замовника.

Зміни до містобудівних умов та обмежень можуть вноситися тільки за згодою замовника.

Завдання на проектування об'єктів будівництва складається і затверджується замовником за погодженням із проектувальником.

Завдання на проектування визначає обґрунтовані вимоги замовника до планувальних, архітектурних, інженерних і технологічних рішень об'єкта будівництва, його основних параметрів, вартості та організації його будівництва і складається з урахуванням технічних умов, містобудівних умов та обмежень.

Наведені вище правові норми передбачають етапи здійснення проектування та будівництва об'єктів, які повністю дотримані ТзОВ «Будівельна компанія «Приватбуд», а також обов'язок спеціально уповноваженого органу містобудування та архітектури визначити відповідність намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

ОСОБА_1 № 3038-VI, яким на спеціально уповноважений орган містобудування та архітектури покладено обов'язок визначити відповідність намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, після чого останній приймає рішення про надання або про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень.

У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Конституції України, систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон № 280/97-ВР.

Згідно ст. 4 ОСОБА_1 № 280/97-ВР, місцеве самоврядування в Україні здійснюється на принципах : народовладдя; законності; гласності; колегіальності; поєднання місцевих і державних інтересів; виборності; правової, організаційної та матеріально-фінансової самостійності в межах повноважень, визначених цим та іншими законами; підзвітності та відповідальності перед територіальними громадами їх органів та посадових осіб; державної підтримки та гарантії місцевого самоврядування; судового захисту прав місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 11 цього ОСОБА_1, виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. (положення частини першої статті 11 визнано такими, що відповідають Конституції України (є конституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 09.02.2000 року N 1-рп/2000). Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні по справі Справа «Рисовський проти України» (Заява № 29979/04)71 вказав, що принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), п. 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (PincovaandPinc v. theCzechRepublic), заява № 36548/97, п.58). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або недотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків (рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), п.74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (PincovaandPinc v. theCzechRepublic), п.58, а також рішення у справі «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року та у справі «Трґо проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року). У контексті скасування помилково наданого права на майно принцип «належного урядування» може не лише покладати на державні органи обов'язок діяти невідкладно, виправляючи свою помилку (рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), п. 69), а й потребувати виплати відповідної компенсації чи іншого виду належного відшкодування колишньому добросовісному власникові (рішення у справах «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (PincovaandPinc v. theCzechRepublic).

Конституційний Суд України у згаданому рішенні вказав, що зі змісту частини другої статті 144 Конституції України та частини десятої статті 59 ОСОБА_1 вбачається, що рішення органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з мотивів невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними з ініціативи заінтересованих осіб судом загальної юрисдикції, тобто в судовому порядку. Однак, як вважає Конституційний Суд України, це не позбавляє орган місцевого самоврядування права за власною ініціативою або ініціативою інших заінтересованих осіб змінити чи скасувати прийнятий ним правовий акт (у тому числі і з мотивів невідповідності Конституції чи законам України).

Конституційний Суд України зазначає, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 ОСОБА_1). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата.

Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

З врахуванням наведених вище правових норм, рішень Конституційного Суду України та Європейського суду з прав людини містобудівні умови та обмеження, які є актом одноразового застосування та не можуть бути скасовані виконавчим комітетом ради.

Приймаючи спірне рішення субєкт владних повноважень - виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради порушив встановлений Конституцією та законами України порядок скасування актів органу місцевого самоврядування. Пунктом 9 ст. 59 ОСОБА_1 України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення виконавчого комітету ради з питань, віднесених до власної компетенції виконавчих органів ради, можуть бути скасовані відповідною радою.

Крім того, як вимагає ст. 59 ОСОБА_1 України «Про місцеве самоврядування в Україні» скасування рішення повинно містити мотивацію прийняття такого документу. Однак в оскаржуваному рішенні від 03.03.2016року №167 відсутня мотивувальна частина.

Наведений вище перелік ознак вказує на незаконність даного акта субєкта владних повноважень, яка полягає у порушенні вимог ст. 19 Конституції України та яка зобовязує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов задоволити частково.

Поновити строк ТзОВ «Будівельна компанія «Приватбуд».

Визнати протиправним та скасувати Рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №167 від 03.03.2016 року "Про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки".

В задоволенні решті позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з часу її проголошення.

Суддя Островський Л.Є.