Справа № 805/3509/16-а
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2017-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2017 року м. Київ К/800/13881/17

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України
в складі: Стародуб О.П. (доповідач), Пасічник С.С., Швець В.В.,
секретар судового засідання Іванова І.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 24.11.2016р. та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 29.03.2017р. у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про поновлення на публічній службі, -
в с т а н о в и л а:
У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом (з урахуванням уточнень позовних вимог) про визнання протиправним та скасування наказу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 29.08.2016р. №835 про звільнення його на підставі пункту «е» частини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (через службову невідповідність), зобов`язання відповідача поновити його на посаді стрільця 1-го відділення 2-го взводу спеціального призначення 1-ої роти спеціального призначення батальйону спеціального призначення (резервний батальйон) та зобов`язання нарахувати і виплатити йому грошове та речове забезпечення за встановленими нормами за весь час вимушеного прогулу.
Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 24.11.2016р., яка залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 29.03.2017р., в задоволенні позову відмовлено.
З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився позивач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати ухвалені судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов.
Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
Так, відповідно до пункту «е» частини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби через службову невідповідність.
Згідно пункту 228 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008р. №1153/2008, звільнення з військової служби через службову невідповідність здійснюється в разі застосування до військовослужбовця відповідного дисциплінарного стягнення, передбаченого Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.
В ході розгляду справи судами встановлено, що позивач проходив військову службу за контрактом у Національній гвардії України на посаді стрільця 2-го відділення 2-го взводу спеціального призначення 2-ої роти спеціального призначення батальйону спеціального призначення (резервний батальйон).
Наказом т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 від 26.08.2016р. №832 з метою з`ясування причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення позивачем, встановлення ступеню вини військовослужбовця та покарання винних призначено службове розслідування по встановленню причин та умов, що сприяли незаконному зберіганню позивачем боєприпасів.
Пунктом другим цього наказу позивача відсторонено від виконання службових обов`язків на час проведення службового розслідування.
Висновком службового розслідування, затвердженого т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 29.08.2016р., встановлено, що 26.08.2016р. близько 14 год позивач без дозволу залишив неврологічне відділення ДУ ТМО ГУ МВС України в Донецькій області м. Маріуполя, в якому він з 17.08.2016р. перебував на стаціонарному лікуванні, та цього ж дня близько 17 год 30 хв на залізничному вокзалі ст. Маріуполь співробітниками Приморського ВП Маріупольського ВП ГУНП в Донецькій області затримано позивача та під час огляду особистих речей та багажу нарядом комендантського патруля було вилучено набої 5,45 мм 1595 шт., набої 7,62 мм 452 шт., гранати Ф-1 4 одиниці, УЗРГМ 4 шт.
Позивачем надано пояснення, з яких вбачається, що вказані боєприпаси він знайшов раніше під час виконання службових обов`язків поблизу м. Докучаєвськ Донецької області. Про свою знахідку позивач нікому з прямих чи безпосередніх командирів не доповів, та приховав знахідку з метою подальшого використання під час бойових дій, мотивуючи тим, що військовою частиною видаються боєприпаси не в достатній кількості та у зв`язку з тим, що під час участі у збройних конфліктах виданих боєприпасів не вистачає. А також пояснив, що пригадав про приховані боєприпаси, забрав їх з місця зберігання та збирався добровільно здати їх до поліції.
Інформацію про вказану подію 26.08.2016р. слідчим відділом Приморського ВП Маріупольського ВП ГУ НП в Донецькій області внесено до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України.
Також службовим розслідуванням встановлено, що причинами скоєного правопорушення є особиста недисциплінованість позивача, недодержання ним порядку і правил, встановлених статутами та іншим законодавством України з питань проходження військової служби. а також низька усвідомленість свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на його вірності Військовій присязі, низькі бойові і морально-психологічні якості та патріотизм.
За результатами проведеного службового розслідування встановлено, що позивач в порушення статей 11, 12, 13, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України не повідомив нікому з безпосередніх чи прямих командирів про знайдені під час виконання службових завдань боєприпаси, своєчасно до відділку поліції зазначені боєприпаси не здав, зберігав їх у прихованому місці з метою подальшого використання за призначенням, переміщався із даними боєприпасами у власному рюкзаку у м. Маріуполі, в тому числі в громадському транспорті, чим наразив на небезпеку себе та оточуючих його громадян.
Враховуючи здійснення досудового розслідування кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України відносно позивача, та з урахуванням встановлення вини позивача, вирішено за порушення статей 11, 12, 13, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, свідоме негативне ставлення до військової служби, виконання військового обов`язку та вірності Військовій присязі, ураховуючи суспільно-політичну обстановку в регіоні, а також обсяги і ступінь важливості виконання службово-бойових завдань, які покладені на підрозділ та на кожного військовослужбовця окремо, накласти на позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з військової служби за контрактом через службову невідповідність.
Наказом т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 від 29.08.2016р. №183 на підставі рапорту начальника медичної служби від 29.08.2016р. вважати позивача таким, що прибув після одужання з лікарні МВС, виписаного за порушення режиму з 26.08.2016р.
Наказом т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 «Про підсумки службового розслідування за фактом незаконного зберігання боєприпасів ОСОБА_1 » від 29.08.2016р. №835 за порушення вимог статей 11, 12, 13, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, свідоме негативне ставлення до військової служби, виконання військового обов`язку та вірності Військовій присязі, враховуючи суспільно-політичну обстановку в регіоні, а також обсяги і ступінь важливості виконання службово-бойових завдань, які покладені на підрозділ та на кожного військовослужбовця окремо, позивача звільнено з військової служби за контрактом через службову невідповідність.
Наказом т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 від 29.08.2016р. №54 о/с в порядку реалізації дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та відповідно до статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» припинено (розірвано) контракт та звільнено позивача в запас Збройних Сил України за пунктом «е» частини 6 статті 26 цього Закону (через службову невідповідність).
Наказом т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 від 29.08.2016р. №183 позивача виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення.
Відмовляючи у задоволенні позову, суди виходили з того, що звільнення позивача через службову невідповідність здійснено відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законом. При цьому судами не встановлено будь-яких порушень порядку і строків проведення службового розслідування, порядку накладення дисциплінарного стягнення, невідповідності виду дисциплінарного стягнення ступеню тяжкості дисциплінарного проступку, неврахування при цьому обставин та характеру вчинення правопорушення, його наслідків та особи порушника.
При цьому суди виходили з того, що позивач заохочень не мав, проте мав наступні стягнення усну догану від 30.03.2016р. за низький рівень військової дисципліни, догану від 20.04.2016р. за незадовільне знання вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, усну сувору догану від 31.05.2016р. за систематичне запізнення на шикування та порушення форми одягу, а також попередження про неповну службову відповідність за порушення ст.ст. 11, 14, 16, 340 вказаного Статуту щодо несення чергування на блокпосту.
Крім того, апеляційний суд виходив з того, що вироком Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24.10.2016р. затверджено угоду про визнання винуватості від 31.08.2016р., укладеної між прокурором військової прокуратури Маріупольського гарнізону та позивачем. Визнано позивача винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України та призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 15000 грн.
Також суди виходили з того, що в матеріалах справи наявний витяг з особової справи позивача, в якому міститься його рапорт від 07.05.2015р. на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 про прийняття його на військову службу за контрактом на посаду стрільця 2-го відділення 2-го взводу 2-ої роти спеціального призначення батальйону спеціального призначення (резервний батальйон), контракт про проходження громадянами України військової служби у Національній гвардії України, укладеного між позивачем з одного боку та Міністерством внутрішніх справ України в особі командира військової частини НОМЕР_1 Східного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України з іншого боку.
З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального і процесуального права та фактичним обставинам справи.
Мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи судами встановлено факт порушення позивачем дисципліни, допущені позивачем порушення знайшли своє підтвердження в ході службового розслідування, звільнення позивача з військової служби проведено з дотриманням вимог закону, а тому суди обґрунтовано прийняли рішення про відмову у задоволенні позову.
Також безпідставним є посилання позивача в обґрунтування касаційної скарги на відсутність у нього дисциплінарних стягнень, оскільки в ході розгляду справи судами встановлено факти застосування до позивача стягнень, а довідки про розмір грошового забезпечення, на які позивач посилається як на доказ відсутності стягнень, безпідставне, оскільки такі довідки не є належним доказом наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень.
Посилання позивача на те, що судами не було вжито заходів для з`ясування чи вилучені у нього предмети дійсно були бойовими припасами також є безпідставним, оскільки в ході розгляду справи судами встановлено, що за результатами кримінального провадження позивач повністю визнав вину у незаконному придбанні, носінні та зберіганні саме боєприпасів і погодився на призначення йому покарання за частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України.
Крім того, за результатами розгляду обвинувального акту вироком суду встановлено факт проходження позивачем військової служби за контрактом.
Відповідно до частини 1 статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення без змін.
Керуючись статтями 210, 220, 221, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -
у х в а л и л а:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 24.11.2016р. та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 29.03.2017р. у даній справі без змін.
Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Судді: О.П. Стародуб

С.С. Пасічник

В.В. Швець