Справа № 825/1112/17
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2017-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/1112/17 Головуючий у 1-й інстанції: Непочатих В.О. Суддя-доповідач: Желтобрюх І.Л.
У Х В А Л А

Іменем України

27 вересня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючої-судді: Желтобрюх І.Л.,

суддів: Бєлової Л.В.,

Парінова А.В.,

при секретарі: Вітковській К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України звернулось до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області та просило скасувати постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження № 52386149 від 05.07.2017 в сумі 66,40 грн.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що оскаржувана постанова є незаконною, оскільки Управлінням в добровільному порядку було виконано рішення суду, а тому підстави до проведення виконавчих дій були відсутні.

Сторони в судове засідання не з'явилися. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін. Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши й проаналізувавши доводи апеляційної скарги і докази на їх підтвердження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 28.09.2016 на підставі виконавчого листа № 825/263/16, виданого 15.09.2016 Чернігівським окружним адміністративним судом, про зобов'язання Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України видати подання до Головного управління Державної казначейської служби України в Чернігівській області про повернення ОСОБА_3 безпідставно сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна за договором купівлі-продажу квартири у сумі 5210,98 грн., старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Назаренко М.Б. було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 52386149.

05 Липня 2017 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Назаренко М.Б. було винесено постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження ВП № 52386149, якою стягнуто з Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України витрати на проведення виконавчих дій у сумі 66,40 грн.

В подальшому, у зв'язку з фактичним виконанням рішення суду, на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», 12.07.2017 старшим державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №52386149.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що

відповідачем підтверджено правильність обрахування розміру витрат на проведення виконавчих дій, який зазначений у оскаржуваний постанові, а також правомірність винесення самої постанови, з огляду на що підстави до її скасування, - відсутні.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 42 Закону України «Про виконавче провадження» кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення (частина друга та четверта статті 42 вказаного Закону).

Пунктом 2 розділу 6 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, передбачено, зокрема, що витрати виконавчого провадження стягуються з боржника на підставі постанови виконавця про їх стягнення, у якій зазначаються види та суми витрат виконавчого провадження. Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження надсилається сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення. Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження виноситься на стадії, зокрема закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження». Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

Так, наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2830/5 «Про встановлення видів та розмірів витрат виконавчого провадження» визначено, що виготовлення документів виконавчого провадження (папір, копіювання, друк документів, канцтовари), пересилання документів виконавчого провадження (конверти, знаки поштової оплати (марки), послуги маркувальної машини, послуги поштового зв'язку), плата за користування Єдиним державним реєстром виконавчих проваджень відносяться до витрат виконавчого провадження. Розміри витрат виконавчого провадження вказаних видів визначаються відповідно до вартості товарів і послуг, зазначеної у відповідних договорах; згідно з тарифами Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта», відповідно до встановленого Міністерством юстиції України розміру оплати.

Як вбачається з постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 05.07.2017 ВП № 52386149, витрати виконавчого провадження складають 66,40 грн. з них: друк 1 аркуша (папір включено): 0,50*8=4 грн.; направлення рекомендованого листа: 1*11,40=11,40 грн.; плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження: 1*51,00=51,00 грн.

Тобто, в оскаржуваній постанові наведено розрахунок здійснених державним виконавцем витрат із зазначенням обсягу та розміру усіх складових загальної суми витрат виконавчого провадження, що відповідає наказу Міністерства юстиції України від 24.03.2017 № 954/5 «Про встановлення розміру плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження».

Стосовно посилань апелянта на те, що оскаржувана постанова всупереч вимогам законодавства була винесена після закінчення виконавчого провадження, колегія суддів вважає їх необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Так само необґрунтованими та такими, що не підтверджені жодними належними та допустимими доказами є посилання апелянта на те, що рішення суду було виконано ним в добровільному порядку до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Крім того, в контексті наведено суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що в даній справі позивачем оскаржується саме постанова про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, а тому, відповідно, в межах даної адміністративної справи судом не досліджуються обставини та правові підстави до відкриття виконавчого провадження.

Враховуючи наведені вище обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржувана постанова про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження винесена відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому підстави до її скасування, - відсутні.

Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Допущення судом першої інстанції порушень норм матеріального та процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не виявлено, а тому підстав для скасування оскаржуваної постанови суду немає.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України залишити без задоволення, а постанова Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2017 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 02 жовтня 2017 року.

Головуючий суддя Желтобрюх І.Л.

Судді: Бєлова Л.В.

Парінов А.Б.