Справа № 826/23789/15
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Троян Н.М.

За участю секретаря: Івченка М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного територіального управління юстиції у м. Києві на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 травня 2017 року за заявою ОСОБА_2 про встановлення способу і порядку виконання судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання протиправним та сксаування наказу, про стягнення середнього заробітку,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного територіального управління юстиції у м. Києві, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення заступника начальника управління фінансового та матеріально технічного забезпечення ОСОБА_3, від 18.09.2015 року про відмову у виплаті ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період часу з 23 січня 2015 року по 02 липня 2015 року;

- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2, середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 23 січня 2015 року по 02 липня 2015 року;

- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі п'яти тисяч гривень.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 лютого 2016 року, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

18 лютого 2017 року на адресу Окружного адміністративного суду м. Києва від ОСОБА_2 надійшла заява про встановлення способу виконання судового рішення, в якій позивачка просила змінити спосіб та порядок виконання рішення, шляхом зобов'язання Головне територіальне управління юстиції у м. Києві здійснити нарахування та провести виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період часу з 23.01.2015 року по 02.07.2015 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 травня 2017 року заяву задоволено. Змінено спосіб виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва №826/23789/15 від 15 лютого 2016 року шляхом стягнення з Головного територіального управління юстиції у м. Києві на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 23.01.2015 року по 02.07.2015 року у розмірі 18 239,04 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволенні заяви про встановлення способу та порядку виконання судового рішення відмовити.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши осіб, що з'явились в судове засідання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.02.2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення заступника начальника управління фінансового та матеріально технічного забезпечення ОСОБА_3 від 18.09.2015 року про відмову у виплаті ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період часу з 23.01.2015 року по 02.07.2015 року. Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 23.01.2015 року по 02.07.2015 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

19 квітня 2016 року Окружним адміністративним судом м. Києва у справі № 826/23789/15 видано виконавчий лист.

18 лютого 2017 року на адресу Окружного адміністративного суду м. Києва від ОСОБА_2 надійшла заява про встановлення способу виконання судового рішення.

Зі змісту заяви вбачається, що обґрунтування заявлених в ній вимог, позивачкою зазначено про неможливість виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва №826/23789/15 від 15 лютого 2015 року в частині позовних вимог щодо стягнення з Головного територіального управління юстиції у м. Києві на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 23.01.2015 року по 02.07.2015 року, оскільки судом не вказано суми стягнення.

Також позивачка зазначає про те, що 15.06.2016 року нею було направлено до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві виконавчий лист №826/23789/15, виданий 19 квітня 2016 року Окружним адміністративним судом м. Києва для примусового стягнення з Головного територіального управління юстиції у м. Києві на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 23.01.2015 року по 02.07.2015 року.

Проте, розглянувши заяви ОСОБА_2 щодо виконання виконавчого листа №826/23789/15, листами №5-08/1798-9961 від 29.08.2016 року та №5-08/159-1157 від 31.01.2017 року, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві повідомлено позивачці про неможливість його виконання, оскільки рішенням суду чітко не визначено суми середнього заробітку, що підлягає стягненню з відповідача за час вимушеного прогулу за період з 23.01.2015 року по 02.07.2015 року.

Крім того, у листах вказано про те, що в разі зазначення судом конкретної суми, яка підлягає стягненню, Головним управлінням Казначейства в межах своєї компетенції будуть здійснені заходи щодо виконання виконавчого документу.

В той же час, позивачці було повернуто оригінал виконавчого листа Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 квітня 2016 року у справі №826/23789/15 та додані документи.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи позивача щодо наявності підстав для зміни способу виконання чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, виходячи із наступного.

Відповідно до частини 1 статті 263 КАС України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Аналіз наведеної норми дає підстави вважати, що суд може змінити спосіб і порядок виконання рішення лише: 1) у виняткових випадках; 2) за наявності обставин, що ускладнюють його виконання або роблять його неможливим; 3) за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин.

Під зміною способу і порядку виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів реалізації (виконання) рішення в разі неможливості його виконання у спосіб і порядок, встановлений раніше.

Зміна способу і порядку виконання рішення суду може відбутися шляхом заміни одного заходу примусового виконання судового рішення іншим або коли, при виконанні рішення адміністративного суду, яким присуджені певні речі або кошти, неможливо їх повернути за їх відсутності, що є підставою для звернення стягнення на грошові кошти тощо.

Вказана заявником підстава неможливості виконання рішення суду не дає суду можливості застосування зміни способу і порядку виконання цього рішення, оскільки не вичерпані інші встановлені законом заходи виконання рішення суду, в тому числі примусового характеру.

Крім того, потрібно зазначити, що реалізуючи своє право на захист позивач має право вимагати від суду зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії (пункт 2 частини 4 статті 105 КАС України).

У разі задоволення адміністративного позову суд, обираючи спосіб захисту порушених прав позивача, може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії (пункт 2 частини 2 статті 162 КАС України).

Аналіз наведених норм та статті 263 КАС України дають підстави зробити висновок про те, що суд, здійснюючи зміну способу і порядку виконання рішення суду, не може змінювати зміст резолютивної частини рішення або змінити обраний судом спосіб захисту порушеного права.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.2 ст.235 Кодексу законів про працю в Україні при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Середній заробіток працівника згідно з ч.1 ст.27 Закону України "Про оплату праці" визначається за правилами, закріпленими у порядку.

Згідно з п.5 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 (надалі - Порядок №100), основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є розрахована згідно з абз.1 п.8 цього Порядку середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абз.2 п.8 Порядку №100).

Згідно абз.3 п.8 Порядку №100 середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 14.01.2014 року №21-395а13.

Відповідно до ч. 1 ст. 168 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо:1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, судом першої інстанції може бути ухвалено додаткове судове рішення по правовідносинам, що виникли між сторонами та стосуються питання зазначення у судовому рішення конкретної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка підлягає стягненню з відповідача.

Аналізуючи наведені фактичні обставини справи, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Згідно з ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п. 1, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 199, п. 1 ч. 1 ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції вирішив скасувати її та прийняти нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви про встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 199, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И ЛА :

Апеляційну скаргу Головного територіального управління юстиції у м. Києві задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 травня 2017 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 про встановлення способу і порядку виконання судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання протиправним та сксаування наказу, про стягнення середнього заробітку.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Повний текст виготовлено: 04 жовтня 2017 року.

Головуючий суддя Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.