Справа № 552/2154/17
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2017-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2017 р.Справа № 552/2154/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Григорова А.М.

Суддів: Подобайло З.Г. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на постанову Київського районного суду м. Полтави від 08.06.2017р. по справі № 552/2154/17

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області

про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

10.04.2017 року позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області та просить суд визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії та зобовязати відповідача провести перерахунок розміру пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 90 % від заробітної плати включивши до суми заробітної плати для обчислення пенсії, виплачену суму індексації заробітної плати, матеріальну допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань та стягнути витрати по справі.

Свій позов обґрунтувала тим, що вона з 21.03.2009 року отримує пенсію у відповідача, яка призначена на підставі ЗУ «Про державну службу». Для обчислення розміру її пенсії не були враховані у складі заробітної плати виплати у вигляді матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально побутових потреб та індексації заробітної плати всього на суму 32638,08 гривень. 09.03.2017 року вона надала відповідачеві довідку видану Головним управлінням статистики у Полтавській області та заяву про перерахунок розміру її пенсії з урахуванням її заробітної плати, яка зазначені у довідці, однак їй було відмовлено у перерахунку пенсії.

Постановою Київського районного суду м. Полтава від 08.06.2017 р. позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано дії ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_2 протиправними. Зобовязано Полтавське обєднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату недоотриманої суми пенсії на підставі норм Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року в редакції, чинній станом на час призначення пенсії, в розмірі 90% заробітної плати та з урахуванням норм Постанови КМУ №865 від 31.05.2000 року «Про деякі питання визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» в редакції чинній станом на час призначення пенсії та на підставі довідки від 09.03.2017 року №17-55/145 про складові заробітної плати за останні 24 календарні місяці роботи перед зверненням за пенсією з урахуванням сум вказаних у довідці, в тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, інші виплати на які були нараховані та сплачені страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, шляхом визначення середньомісячної суми зазначених в довідці виплат ділення загальної суми виплат на 24 починаючи з дня звернення, тобто з 09.03.2017 року з урахуванням уже виплачених сум, не змінюючи базовий місяць індексації, встановлений при призначенні пенсії.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Полтавське обєднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області подало апеляційну скаргу в якій зазначає, що постанова Київського районного суду від 08 червня 2017 року, в частині задоволення позовної заяви ОСОБА_2, не відповідає нормам чинного законодавства, полягає в порушеннях та неповному дослідженні судом при розгляді справ норм матеріального права та процесуального права, які регулюють дані правовідносини та доказів, які були надані відповідачем. Ці порушення та недоліки виражені в цілому ряді таких обставин. Постановою Кабінету Міністрів України " Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" № 1013 від 09.12.2015, яка набула чинності 15.12.2015 року, внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії"" № 865 від 31.05.2000 року (надалі Постанова № 865), а саме: виключено норму про перерахунок пенсій державним службовцям (п. 4 Постанови № 865); абзац перший пункту 5 Постанови № 865 викладено у наступній редакції. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики". Вказують, що Постановою Кабінету Міністрів України № 622 від 14.09.2016 року, яка набрала чинності 23.09.2016 року, постанову Кабінету Міністрів України № 865 визнано такою що втратила чинність. З 01.05.2016 року набрав чинності ОСОБА_3 України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015 року (надалі ОСОБА_3 № 889-VIII). Пунктами 10,12 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII надано право, за дотримання визначених цими пунктами умов, на призначення пенсії за віком відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року (надалі ОСОБА_3 № 3723-ХІІ). Законом № 889-VIII перерахунки пенсій, призначених згідно Закону № 3723-ХІІ, не передбачено. З огляду на викладене, зазначеними нормативно-правовими актами не визначено жодних правових підстав для перерахунку пенсії позивача, як державного службовця. Постановою правління Пенсійного фонду України № 15-1 від 04.09.2013 року "Про виконання рішень Окружного адміністративного суду м. Києва по справах № 2а- 8893/12/2670 та № 2а-4753/09/2670"(в редакції, чинній на час звернення позивачки), було затверджено форму довідки про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу". Форму довідки про заробітну плату, яка надавалася для проведення перерахунку пенсії, виключено постановою правління Пенсійного фонду України № 15-2 від 04.07.2016 року. Постановою правління Пенсійного фонду України № 1-3 від 17.01.2017 року "Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсій державним службовцям", яка набула чинності 24.03.2017 року, постанови правління Пенсійного фонду України № 5-1 від 14.02.2011 року та № 15-1 від 04.09.2013 року визнано такими, що втратили чинність. Форма довідки про складові заробітної плати, яка подається для перерахунку пенсії, вищезгаданою постановою не передбачена. Зазначають, що 09.03.2017 року ОСОБА_2 звернулась до управління з заявою про перерахунок пенсії Дана заява розглянута відповідно до Закону України «Про звернення громадян». Враховуючи викладене просять скасувати постанову Київського районного суду м. Полтави від 08.06.2017 року по справі ОСОБА_2 до ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії. Винести рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2Ю в повному обсязі.

Апеляційна скарга розглядається відповідно до ч. 6 ст. 12 КАС України та ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Від позивача по справі до суду надійшло письмове клопотання в якому просить розгляд справи провести за її відсутності. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, а тому підлягають задоволенню.

Як було встановлено судами першої та апеляційної інстанції, що позивач з 21.03.2009 року перебуває на обліку у відповідача та з цього часу отримує пенсію, яка призначена на підставі ст. 37 ЗУ «Про державну службу» в редакції чинній на момент призначення пенсії.

У період роботи позивач отримувала матеріальну допомогу на оздоровлення і вирішення соціально-побутових потреб, індексацію заробітної плати.

09.03.2017 року вона надала відповідачеві довідку видану Головним управлінням статистики у Полтавській області та заяву про перерахунок розміру її пенсії з урахуванням її заробітної плати, яка зазначені у довідці.

З наданої довідки вбачається, що на всі вказані в довідці суми нараховані страхові внески. Дане твердженнями сторонами до суду не оскаржено.

ОСОБА_1 об'єднаного Управління Пенсійного фонду Полтавської області від 16.03.2017 р. позивачу було відмовлено у перерахунку пенсії

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наявності підстав для проведення перерахунку позивачу пенсії державного службовця з урахуванням сум матеріальних допомоги на оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань та сум індексації заробітної плати, згідно наданих довідок в призначеному розмірі 90 % заробітної плати.

Колегія суддів погоджується з таким висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» до складу заробітної плати державного службовця, з розміру якої обчислюється чи перераховується пенсія, підлягають включенню всі суми виплат, в тому числі матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, щомісячна індексація заробітної плати та грошова компенсація за невикористану відпустку, з яких були нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч. 1 та 4 ст. 37 цього Закону в редакції, що діяла на час призначення пенсії, на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності загального трудового стажу для жінок не менше 20 років, в тому числі стажу державної служби не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на 1% заробітку, але не більше 90% заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на якінараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України Про оплату праці заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно зі ст. 2 Закону України Про оплату праці в структуру заробітної плати входить основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

У відповідності до ч. 2 ст. 33 Закону України Про державну службу заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, премія та індексація заробітної плати входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України Про пенсійне забезпечення врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Частиною 1 статті 66 Закону України Про пенсійне забезпечення передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування"; нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування визначені виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. До такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, висновок відповідача про те, що матеріальна допомога та індексація заробітної плати, на які нараховувався збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, не враховуються при обчисленні розміру пенсії державного службовця, оскільки такі види виплат не включаються до складу заробітної плати державного службовця, є помилковим.

Так, у спірних правовідносинах слід надати перевагу нормам статті 41 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та статті 66 Закону України Про пенсійне забезпечення, які є спеціальними в питаннях призначення та перерахунку пенсії державного службовця, а не положенням Законів України Про державну службу, який щодо спірних правовідносин є загальним.

Тобто, аналіз наведених положень законів дає підстави для висновку, що надбавки , премії, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, на які нараховані страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування входили до системи оплати праці державного службовця, які повинні враховуватись при призначенні йому пенсії.

Вищенаведене узгоджується з висновками Верховного Суду України щодо застосування зазначених норм права, викладеними в постановах по справах № 21-430а11, №21-430а11, №21-125а13, №21-97а13, №21-350а13 , які в силу ст. 244-2 КАС України мають враховуватися судами при застосуванні таких норм права.

Як встановлено судом, при призначенні пенсії позивачу було встановлено відсоток заробітку на рівні 90% заробітної плати працюючого державного службовця.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач фактично вимагає захист порушеного права щодо пенсійного забезпечення (в частині врахування сум матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутовихта індексація заробітної плати), яке фактично виникло на стадії призначення позивачу пенсії, яке продовжує бути порушеним внаслідок не врахування таких виплат при призначенні пенсії.

Тобто, фактично має місце перерахункове обчислення раніше призначеної пенсії з урахуванням тих додаткових показників заробітної плати, які не були враховані при такому призначенні. При такому обчислені слід застосовувати той відсотковий показник, який існував на час його призначення. Ті обставини, що відбулись зміни у законодавстві, та з 01.05.2016 року діє новий ОСОБА_3 України "Про державну службу" від 10.12.2015 року №889-VIII, яким визначені нові правила призначення пенсії, жодним чином не впливають на характер спірних правовідносин, який виник до цих обставин.

Отже, оскільки на час набуття позивачем права на пенсійне забезпечення за ст.ст. 37, 37-1 Закону України "Про державну службу" було встановлено її право на отримання пенсії у розмірі 90 % від заробітку, колегія суддів дійшла висновку, що зазначена норма в межах цього спору зберігає юридичну силу, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 01.07.2014 року по справі № 21-244а14, яка в силу положень ч. 1 ст. 244-2 КАС України має враховуватись судами загальної юрисдикції.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, відмовляючи у проведенні перерахунку пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, на які нараховані страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування діяло не на підставі та не у спосіб, що передбачені Законами України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, Про пенсійне забезпечення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо часткового задоволення позовних вимог.

Доводи апелянта з посиланням на те, що спірні виплати не враховується при обчисленні розміру його пенсії є помилковими , оскільки в даному випадку слід застосовувати спеціальні норми закону, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії згідно статті ст. 41 Закону № 1058-IV та ст. 66 Закону № 1788-XII.

Посилання апелянта на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. №1013 внесено зміни до постанови від 31.05.2000 р. №865, якою не передбачено перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу" є необґрунтованими, оскільки в даному випадку спір стосується не перерахунку пенсії позивача на підставі зміни оплати праці працюючим працівникам, а перерахунок раніше призначеної пенсії з урахуванням тих додаткових показників заробітної плати, які не були враховані під час призначення пенсії.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними , не впливають на правомірність висновків суду, оскільки фактично дублюють заперечення на позов, які подавались суду першої інстанції, були враховані ним при вирішення справи по суті, а відповідно і підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі зясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Полтави від 08.06.2017р. по справі № 552/2154/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_4
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_3 ОСОБА_5
Повний текст ухвали виготовлений 03.10.2017 р.