Справа № 308/2190/17
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/8735/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,
суддів Хобор Р.Б., Попка Я.С.
з участю секретаря судового засідання Гелецького П.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львові апеляційну скаргу Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 липня 2017 року у справі № 308/2190/17 за позовом ОСОБА_1 до Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

03 березня 2017 року позивач звернувся з позовом до Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,
Позовні вимоги мотивує тим, що 03 лютого 2017 р. Ужгородським об`єднаним управлінням пенсійного фонду Закарпатської області ОСОБА_1 1967 р.н., ліквідатору 2 категорії (посвідчення серія НОМЕР_1 перереєстровано 15.09.12р.) аварії на Чорнобильській АЕС відмовлено у праві виходу на пенсію за ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-12.
09 січня 2017р. позивачу виповнилося 50 років і такий звернувся 28.12.16р. до Ужгородського об`єднаного управління пенсійного фонду України Закарпатської області з приводу призначення пенсії згідно ст.55 Закону України № 796-12, якою визначено умови надання дострокової пенсії за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.
03.02.2017р. ОСОБА_1 одержав відповідь з Ужгородського об`єднаного управління пенсійного фонду, в якій повідомляється, що позивач не має права виходу на пенсію згідно ст.55, оскільки смт. Народичі, де розміщувалась його частина, відноситься до зони безумовного (обов`язкового ) відселення.
Згідно архівної довідки №51/1/8095 від 12.06.2000 р., гр. ОСОБА_1 перебував в смт. Народичі. Дні виїзду в зону не відображені.
Позивач вказує на те, що під час прийняття рішення Ужгородське об`єднане управління пенсійного фонду знехтувало документами наданими ним разом із заявою, зокрема: виписку з Центрального архіву Міністерства оборони України , на запит Ужгородського міськвійськомату , де відображені дати виїзду ОСОБА_1 у м. Прип`ять. Копія даної довідки надана позивачу з Департаменту соцзахисту населення, належним чином завірена нач. відділу.
Позивач зазначив, що виконував зварювальні роботи, управляння транспортними засобами, розбирання завалів на атомній електростанції та особисто ним були виконані роботи в м. Прип`ять в такий період:
жовтень 1986р. .2,3,4,5,6,7,8,10,11,15,17,20,21,22,23,27,28,29;
листопад 1986р.: 1,2,3,4,5,6,8,11,12,13,15,16,18,19,23,24,25,26,27,28;
грудень 1986р.: 8,9,10,11,12,13,14,16,17,19,25,26,27,28.
січень 1987р.: 4,5,6,10,11,12,13,16,18,19,20,21,22,26,27,29
лютий 1987р.: 12,13,15,19,21.
березень 1987р.: 1,2,3,4,5,10,14,18,21,22,23,24,27,28,29,30
квітень 1987р.: 3,4,5,6,7,78,9.
Неправомірність дій Відповідача підтверджує: посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЁС у 1986-87 p.p. категорія 2 серія НОМЕР_1 перереєстровано 15.09.12р. ОСОБА_1 ; довідкою міського військомату, згідно якої позивач під час проходження строкової військової служби перебував на ліквідації аварії Чорнобильської АЕС з 29 вересня 1986 року по 11 квітня 1987 року, та знаходився в зоні відчуження в 1986 році 53 календарних дні. У 1987 році 44 календарних дні .
На підставі викладеного вище позивач просить суд визнати дії Ужгородського об`єднаного управління пенсійного фонду України Закарпатської області неправомірними та зобов`язати Ужгородське об`єднане управління пенсійного фонду України Закарпатської області усунути допущені порушення його прав, шляхом призначення, нарахування та виплати пенсії з дня настання 50 -ти річчя , відповідно до п.1 ст.55 Закону України від 28.02.1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 липня 2017 року у справі № 308/2190/17 позов задоволено.
Постанову суду першої інстанції оскаржив відповідач, подавши на неї апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що позивачем для призначення пенсії були подані такі документи: атестат№1123, копія військового квитка НОМЕР_2 , копія посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, копія анкети-запиту на підтвердження військової служби, трудова книжка. Згідно копії військового квитка позивач відбував військову службу з 29.09.1986 року по 11.04.1987 року. Згідно анкети-запиту по документах військової частини НОМЕР_3 встановлено, що позивач в складі частини приймав участь в ліквідації аварії на ЧАЕС в період з 29.09.1986 року по 11.04.1987 року та отримав дозу опромінення 2,17 рентген. Однак відповідачем було здійснено запит від 06.09.3026 року №6842/03 про витребування довідки та підтвердження періодів роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження із зазначенням населених пунктів. Галузевим державним архівом МОУ надано відповідь на запит та видано дублікат довідки №51/1/8095 від 12.06.2000 р. В даній довідці значиться,що позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 29.09.1986 року по 11.04.1987 року. Однак дні виїзду в зони не відображено у зв`язку з чим позивач не має права на отримання пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 10 років.
Просить скасувати постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 липня 2017 року у справі № 308/2190/17 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін з таких підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986-1987 роках 2 категорії і має право на пільги і компенсації встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що відповідно підтверджується посвідченням Серії НОМЕР_4 від 15.03.2012 року.
Згідно наданої ОСОБА_1 анкети запиту по документам військової частини НОМЕР_3 на підтвердження військової служби та інших даних на рядовий на сержантський склад, наданої Ужгородським міськвійськкомом 27.02.2017 року встановлено, що позивач в складі частини приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 29.09.1986 р. по 11.04.1987 року та отримав дозу опромінення 2, 17 ренген.
У вказаній довідці зазначена інформація про те, що ОСОБА_1 виїздив в м. Прип`ять в такий період:
жовтень 1986р. .2,3,4,5,6,7,8,10,11,15,17,20,21,22,23,27,28,29;
листопад 1986р.: 1,2,3,4,5,6,8,11,12,13,15,16,18,19,23,24,25,26,27,28;
грудень 1986р.: 8,9,10,11,12,13,14,16,17,19,25,26,27,28.
січень 1987р.: 4,5,6,10,11,12,13,16,18,19,20,21,22,26,27,29
лютий 1987р.: 12,13,15,19,21.
березень 1987р.: 1,2,3,4,5,10,14,18,21,22,23,24,27,28,29,30
квітень 1987р.: 3,4,5,6,7,78,9.
Задовольняючи позовні вимоги у справі, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідності до ст. 55 Закону України № 796-12 «Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС: які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, пенсії надаються зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, на 10 років.
Положеннями ст. 15 «Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено підстави для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.
У зв`язку з викладеним суд першої інстанції прийшов до переконання, що посилання відповідача у Вкладці до протоколу № 1 про відмову у призначенні пенсії по віку відповідно до ст. 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на довідку № 51/1/8095 від 12.06.2000 року щодо перебування позивача в смт. Народичі, яка відноситься до зони безумовного (обов`язкового) відселення, що відповідно стало підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії зі зменшенням віку на 10 років , є необґрунтованим.
Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
На підставі викладеного суд першої інстанції прийшов до переконання, що основним доказом участі позивача по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС є дійсне, ніким не оскаржене та не скасоване посвідчення учасника ліквідації, видане на ім`я ОСОБА_1 , яке відповідно до п. 2 ч. 1 ст. ЗУ «Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи та надає право на користування пільгами, встановленими цим Законом, відповідно позивач має право на пенсію із зниженням пенсійного віку
Колегія суддів погоджується з таким висновком та аргументами суду першої інстанції з наступних підстав.
Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачених Конституцією України та іншими Законами України.
Виходячи з положення ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Колегією суддів встановлено, підтверджено матеріалами справи, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986-1987 роках 2 категорії, що підтверджується посвідченням Серії НОМЕР_4 від 15.03.2012 року.
Згідно листа Ужгородського об`єднаного управління пенсійного фонду, в якій повідомляється, що позивач не має права виходу на пенсію згідно ст.55, оскільки архівна довідка №51/1/8095 від 12.06.2000 р., не містить інформації про дні виїзду в зону не відображені.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Згідно зі ст. 9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві (ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).
Згідно з положеннями ст. 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, пенсійний вік зменшується на 10 років.
Встановлено, що згідно довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України №51/1/8095 від 12.06.2000р. позивач брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 29.09.1986 року (наказ №118) по 11.04.1987 року (наказ№101). У вказаній довідці також зазначено, перебування позивача в м. Народичі, госпіталь: з 17.12.1986 р. ( наказ № 195) по 31.12.1986 р. (наказ №209).
Пунктом 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, з наступними змінами та доповненнями, передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які засвідчують особливий статус особи, зокрема, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).
Згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Колегія суддів вивчивши матеріали справи приходить до висновку, що для призначення пенсії позивачу із зниженням пенсійного віку, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, були наявні всі необхідні для цього документи, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованих висновків про неправомірність рішення відповідача та наявність правових підстав для задоволення позову.
Враховуючи вищенаведене, колегія суду вважає, що даний адміністративний позов є підставним, обґрунтованим і підлягає до задоволення.
Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
На підставі наведеного колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при вирішенні оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.
Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,
У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області - залишити без задоволення.
Постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 липня 2017 року у справі № 308/2190/17 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді Р. Б. Хобор
Я. С. Попко

Повний текст судового рішення виготовлено 03.10.2017 року.