Справа № 128/476/17
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2017-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 128/476/17

Головуючий у 1-й інстанції: Ганкіна І.А.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

28 вересня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Граб Л.С. Гонтарука В. М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 09 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Вінницького приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання дій протиправними при призначенні пенсії та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Вінницького приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання дій протиправними при призначенні пенсії та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 09 серпня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Позивач в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду, повноважного представника в судове засідання не направив, надавши суду 28.09.2017 заперечення на апеляційну скаргу (вх№ 14093/17), в якому просив провести розгляд справи без участі представника управління.

За таких обставин, а також враховуючи, що судом участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обовязковою, колегія суддів прийшла до висновку щодо можливості апеляційного розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Згідно з ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції - скасувати, з огляду на таке.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, з 09.06.2012 по даний час позивач перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України "Про державну службу" у розмірі 80 % суми заробітної плати.

16 грудня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до відповідача із заявою про проведення перерахунку призначеної їй пенсії, врахувавши суми матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації та грошової допомоги, які не були включені до складу заробітної плати з якої нараховувалася пенсія. До заяви було додано довідки про складові заробітної плати №1066 від 16.12.2016, видані Виконавчим комітетом Комарівської сільської ради, в яких зазначено, що на суми вказаних виплат нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Листом від 27.12.2016 відповідач відмовив позивачу у проведені перерахунку пенсії та повідомив про те, що включити вказані виплати в розрахунок розміру пенсії немає законних підстав, оскільки, такі види виплат, як матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, матеріальна допомога на оздоровлення, грошова винагорода, індексація заробітної плати, не передбачені ст. 33 Закону України "Про державну службу" як складові заробітної плати державного службовця.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, ОСОБА_2 звернулась до суду за захистом своїх прав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що суми індексації доходів громадян, матеріальних допомог на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, компенсації за невикористані відпустки до розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії не підлягають до врахування, а відтак дії органу пенсійного фонду є правомірними.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

За приписами ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст. 37 Закону України "Про державну службу" (в редакції на момент призначення позивачу пенсії) передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

За змістом ч. 2 ст. 2 Закону України "Про оплату праці", в структуру заробітної плати входить також додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Аналогічні положення містяться і в пп. 2.2.2 п. 2 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5, де вказано, що до складу фонду додаткової заробітної плати входять премії та винагороди, в тому числі за вислугу років, що мають систематичний характер незалежно від джерел фінансування, а відповідно до підпункту 2.3.3 пункту 2 Інструкції, матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівникам (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом) входить до складу фонду оплати праці.

Згідно з ст. 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Крім того, постановою правління Пенсійного фонду України від 14.02.2011 № 5-1 "Про виконання рішення окружного адміністративного суду міста Києва по справі № 2а-4753/09/2670" затверджена форма довідки про складові заробітної плати, якою передбачено, що інші виплати до яких відносяться матеріальна допомога на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, а також індексація, відпускні, компенсація за невикористану відпустку, лікарняні є складовими заробітної плати. При цьому чітко зазначено, що з усіх виплат, які вказані в цій довідці нараховуються і сплачуються страхові внески, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Зі змісту наведених правових норм слідує, що отримані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Даючи правову оцінку доводам апелянта стосовно наявності підстав для перерахунку розміру її пенсії, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до довідки № 1066 від 16.12.2016, виданої Виконавчим комітетом Комарівської сільської ради, сума заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування позивача в період з 01.06.2010 по 31.12.2011 становить 10 250,22 грн, які є іншими виплатами серед складових заробітної плати (а.с. 9).

Відповідно до довідки № 1066 від 16.12.2016, виданої Виконавчим комітетом Комарівської сільської ради, сума заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування ОСОБА_2 в період з 01.01.2012 по 31.05.2012 становить 3 624,90 грн, які є іншими виплатами серед складових заробітної плати (а.с. 10).

Однак вказані виплати не були враховані органом Пенсійного фонду України при визначені розміру пенсії позивачу.

За вказаних вище правових норм, колегія суддів вважає, що пенсія позивачу повинна обчислюватися із заробітної плати, яку вона фактично отримувала на день звернення, у тому числі з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, які є іншими виплатами серед складових заробітної плати та на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Вказаний висновок підтверджується, зокрема, постановами Верховного Суду України від 20.02.2012 по справі № 21-430а11 та від 04.03.2014 по справі № 21-3а14 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29.03.2017 року по справі №К/800/9362/17.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на помилковість позиції суду першої інстанції щодо відсутності законодавчо встановленої можливості з 01.05.2016 проводити перерахунок пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" та зазначає, що за приписами п. 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року № 213 (далі - Закон № 213) у разі неприйняття до 01 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону України "Про державну службу".

Проте, зі змісту п. 5 Прикінцевих положень Закону № 213 вбачається, що з 01 червня 2015 року не здійснюється призначення пенсій відповідно до спеціальних законів, в тому числі і відповідно до Закону України "Про державну службу". При цьому, п. 5 Прикінцевих положень Закону № 213 стосується порядку призначення пенсій державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення та не регулює відносини щодо перерахунку вже призначеної пенсії у разі встановлення порушень з боку органів Пенсійного фонду при визначенні розміру такої пенсії.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що ОСОБА_2 має право на перерахунок пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", оскільки такий перерахунок пенсії спрямований на відновлення порушених прав позивача та не стосується набуття права на пенсійне забезпечення, у зв'язку із чим не суперечить вимогам п. 5 Прикінцевих положень Закону № 213.

Крім того, колегія суддів погоджується з доводами апелянта щодо наявності підстав для перерахунку її пенсії у розмірі 80 % заробітної плати, у зв'язку зі включенням до розміру заробітної плати, з якої призначається пенсії, суми матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, а також індексації відповідно до довідок від 16.12.2016.

В той же час, суд апеляційної інстанції вважає можливим задовольнити частково позов шляхом зобов'язання провести перерахунок пенсії ОСОБА_2 саме з 16.12.2016, оскільки відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" нарахування, перерахунок та виплата пенсії здійснюється з часу звернення особи за таким перерахунком та виплатою та вказує, що такий перерахунок пенсії позивачу має бути здійснений з моменту звернення з заявою про перерахунок, а не з 01.01.2017, як на це посилається апелянт.

Враховуючи, що спірні складові заробітної плати отримувались позивачем під час проходження служби та на них нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а дії відповідача щодо не включення цих виплат при призначенні пенсії є неправомірними, суд апеляційної інстанції вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов'язання здійснити такий перерахунок та виплату з врахуванням вищевказаних виплат.

Щодо позовної вимоги про звернення постанови до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць, колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць. Тобто вказана вимога апелянта не може бути задоволена, оскільки судовим рішенням у даній справі не присуджено виплату пенсію (у визначеному розмірі), а тільки зобов'язано провести відповідний перерахунок пенсії. При цьому КАС України не містить положень стосовно можливості допущення до негайного виконання постанов суду зобов'язального характеру.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з'ясовано обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення та допущено порушення норм матеріального або процесуального права, у зв'язку з чим, судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 09 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Вінницького приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання дій протиправними при призначенні пенсії та зобов'язання вчинити певні дії скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Вінницького приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області щодо виключення зі складу заробітної плати, з якої нараховується пенсія ОСОБА_2, суми матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації.

Зобов'язати Вінницьке приміське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 16 грудня 2016 року згідно з ст. 37 Закону України "Про державну службу" в розмірі 80% заробітної плати, включивши до складу заробітної плати, з якої проводиться нарахування пенсії, суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації відповідно до довідок від 16 грудня 2016 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі протягом трьох днів з дня закінчення розгляду справи.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4