Справа № 807/687/17
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 жовтня 2017 рокум. Ужгород№ 807/687/17

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилка С.Є.

з участю секретаря судового засідання Кубічек Н.І.

за участі сторін:

представник позивача - не з'явився;

відповідача - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДФС у Закарпатській області до Фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до статті 160 частин 3 та 7 КАС України 03 жовтня 2017 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Постанову у повному обсязі було складено 04 жовтня 2017 року.

До Закарпатського окружного адміністративного суду звернулося з позовною заявою Головне управління ДФС у Закарпатській області до Фізичної особи ОСОБА_1, якою просить суд: "1. Прийняти позовну заяву до провадження суду; 2. Розглянути справу без участі представника Позивача; 3. Винести судове рішення, яким стягнути суму податкового боргу з Фізичної особи ОСОБА_1 АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 по платежу ?Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати ? у розмірі 73499,40 грн.".

Позов мотивовано тим, що за Відповідачем рахується заборгованість до бюджету за платежем "Податок на доходи фізичних осіб", що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати у розмірі 73499,40 грн.. Податковий борг є несплачений, відтак позивач просить задовольнити заявлені позовні вимоги.

Позивач, в судове засідання не з'явився, проте пунктом другим прохальної частини позовної заяви просив суд розгляд даної справи провести без участі представника позивача за наявними у справі матеріалами (а.с. 6).

У відповідності до статті 107 частини 3 КАС України, Закарпатський окружний адміністративний суд звертався до виконавчого комітету Ужгородської міської ради із запитом щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) громадянина України ОСОБА_1 (а.с. 19).

Відповідно до отриманої відповіді на вищевказаний запит, відомості про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 відсутні (а.с. 20).

У відповідності до статті 39 КАС України виклик відповідача здійснювався через засоби масової інформації (а.с.а.с. 30,31).

Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча судом вживалися заходи щодо виклику відповідача, що передбачені Главою 3 Розділу II КАС України. Заперечення проти позову суду не надано.

Розгляд даної справи неодноразово відкладався у зв'язку з існуванням на те об'єктивних причин.

У відповідності до статті 128 частини 4 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до статті 47 КАС України особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб.

Відповідно до статті 41 частини 1 КАС України, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 67 частини 1 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки, збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до статті 16 пункту 16.1 підпункту 16.1.4 Податкового кодексу України (далі по тексту ПК України) платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно зі статтею 162 пунктом 162.1 ПК України, платниками податку на доходи фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Судом встановлено, що 09 березня 2016 року позивачем було проведено перевірку відповідача щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб, фізичної особи платника податку ОСОБА_1.

За результатами вказаної перевірки 09 березня 2016 року складено відповідний акт за №172/07-01-17-01/НОМЕР_1. Зокрема, перевіркою зафіксовано, що відповідачем порушено: 1) статтю 49 пункт 49.18 підпункт 49.18.4 розділу ІІ Податкового кодексу України, в частині неподання декларації про майновий стан та доходи за 2013 рік; статтю 164 пункт 164.2 підпункт 164.2.17 підпункт "д" Податкового кодексу України, внаслідок чого перевіркою донараховано до сплати податку на доходи фізичних осіб за березень 2013 року в сумі 58663,52 грн. (а.с.а.с. 9-11).

Статтею 49 пунктом 49.18 підпунктом 49.18.Податкового кодексу України встановлено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

В акті зафіксовано, що відповідно до наявної податкової інформації фізична особа платник податків ОСОБА_1 протягом 2013 року отримав доходи, які згідно з податковим кодексом підлягають включенню до загального річного оподаткованого доходу та відображенню платником податку в річній декларації про майновий стан та доходи. Так, згідно з відомостями з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ГУ ДФС України фізична особа платник податків ОСОБА_1 у 2013 році отримав доходи , як додаткове благо, з яких не сплачено податок. Так, перевіркою встановлено, що кредитором, а саме ПАТ "УкрСибБак" платнику податку - боржнику ОСОБА_1 повідомлення про анулювання (списання) боргу вручено 21 березня 2013 року. Таким чином перевіркою визначено загальний річний оподатковуваний дохід фізичної особи - платник податку ОСОБА_1 який за 2013 рік складає 346428,93 грн..

Відповідно до 164 пункту 164.2 підпункту 164.2.17 підпункту "д" Податкового кодексу України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не повязаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов'язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Документальною перевіркою встановлено, що згідно наявної податкової інформації платник податків відповідач у періоді, що перевірявся, отримав дохід, який згідно зі статтею 164 пункту 164.2 підпункту 164.2.17 підпункту"д" Податкового кодексу України підлягає включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та відображенню платником в податковій декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік.

На підставі вищевказаного акту позивачем було прийнято податкове повідомлення-рішення від 13 квітня 2016 року №/1487 про збільшення грошового зобов'язання з податку на доходи з фізичних осіб у розмірі 73499,40 грн., у тому числі основний платіж у розмірі 58663,52 грн., та штрафна санкція у розмірі 14835,88 грн..

Зазначене податкове повідомлення-рішення було надіслано рекомендованим листом на адресу місця проживання відповідача. Однак останнє було повернуте. Відповідно до копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення таке повернуту у зв'язку із закінченням терміну зберігання ( а.с. 14 (на звороті)).

Згідно зі статтею 58 пунктом 58.3 ПК України, у разі, коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення. Тому податкове повідомлення - рішення вважається належним чином врученою відповідачу.

Згідно статті 57 пункту 57.3 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 -54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до статті 14 пункту 14.1 підпункту 14.1.175 Податкового кодексу України, податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до статті 56 пунктів 56.1, 56.2, 56.12, 56.15, 56.18 Податкового кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення. Якщо відповідно до цього Кодексу контролюючий орган самостійно визначає грошове зобов'язання платника податків за причинами, не пов'язаними із порушенням податкового законодавства, такий платник податків має право на адміністративне оскарження рішень контролюючого органу протягом 30 календарних днів, що настають за днем надходження податкового повідомлення-рішення (рішення) контролюючого органу. Скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов'язання, що оскаржується, вважається неузгодженою. З урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

У суду, на час розгляду даної справи, відсутні докази щодо оскарження відповідачем податкового повідомлення-рішення від 13 квітня 2016 року №/1487. Таким чином, сума, що визначена відповідачеві вказаним податковим повідомленням-рішенням у розумінні статті 56 Податкового кодексу України, вважається узгодженою.

Отже станом на 21 квітня 2017 року за відповідачем рахується заборгованість до бюджету у розмірі 73499,40 грн., що підтверджується розрахунком податкового боргу та карткою особового рахунку платника (а.с.а.с. 7,8).

У відповідності до статті 59 пункту 59.1 ПК України, із змінами та доповненнями, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до статті 14 пункту 14.1 підпункту 14.1.153 ПК України податкова вимога - письмова вимога органу державної податкової служби до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Так, 18 листопада 2016 року відповідачу було виставлено податкову вимогу №2296-17, яка була направлена на адресу відповідача засобами почтового зв'язку, рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, однак даний лист був повернутий у відповідності до довідки Ф.20 "за закінченням терміну зберігання" ( а.с. 15).

Згідно зі статтею 58 пунктом 58.3 ПК України, у разі, коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення. Тому податкова вимога вважається належним чином врученою відповідачу.

При цьому, з часу виставлення податкової вимоги податковий борг не переривався. Заперечень щодо суми податкового боргу або доказів його сплати відповідачем суду не надано.

Відповідно до статті 20 пункту 20.1 підпункту 20.1.19 ПК України, контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Статтею 87 пунктом 87.11 ПК України передбачено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

У спірному випадку позивач вжив усі заходи, передбачені ПК України для стягнення податкового боргу з платника податків - фізичної особи, контролюючим органом дотримані передумови для звернення до суду з позовними вимогами про стягнення заборгованості.

Застосоване судом законодавство використане в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин.

Зважаючи на вказані норми Податкового кодексу України, враховуючи обставини, встановлені судом, позовні вимоги слід задовольнити.

Відповідно до статті 94 частини 4 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 160-163 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Головного управління ДФС у Закарпатській області до Фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) податковий борг у розмірі 73499,40 ( сімсот тридцяти чотирьох тисяч дев'яносто дев'яти грн. 40 грн.) грн..

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається через Закарпатський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням її копії до суду апеляційної інстанції. У випадках, встановлених статтею 167 частиною 4 цього Кодексу десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

СуддяС.Є. Гаврилко