Справа № 208/60/17(2-а/208/98/17)
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2017-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

208/60/17(2-а/208/98/17)

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 вересня 2017 року

справа № 208/60/17(2-а/208/98/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Богданенка І.Ю. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Департаменту охорони здоров'я та соціальної політики Кам'янської міської ради на постанову Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 19 травня 2017 р. по справі за позовом публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" до Департаменту охорони здоров'я соціальної політики Кам'янської міської ради про стягнення збитків за пільгове перевезення пасажирів ,-

В С Т А Н О В И В :

У січні 2017 року публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося з позовом до суду, в якому просило стягнути з Департаменту охорони здоров’я та соціального захисту населення Дніпродзержинської міської ради 756 172 гривні 75 копійок збитків за пільгове перевезення пасажирів.

Постановою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 19 травня 2017 р. позов задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції Департамент охорони здоров'я та соціальної політики Кам'янської міської ради звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на незаконність обґрунтувань суду для задоволення позовних вимог, не відповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та винести нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, суд апеляційної дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 01 липня 2010 року між сторонами по справі було укладено договір № ПР/Дн-1-2010/Ню д. ч., предметом якого є відносини сторін щодо компенсаційних виплат позивачеві за пільгові перевезення окремих категорій громадян у приміському сполученні, яким таке право надане законом, за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам, передбачених Законом України про державний бюджет України на відповідний рік, або з урахуванням статті 46 БК України та чинних постанов Кабінету Міністрів України.

Пунктом 3.1 Договору визначено, що ціна Договору складає фактичні втрати Перевізника його доходів від перевезень окремих категорій громадян, що мають відповідні пільги, за бажанням сторін може встановлюватись на певний період кожного року шляхом укладення додаткової угоди.

Додатковою угодою № 5/2015 до Договору № ПР/Дн-1-2010/Ню д. ч. сторони домовились, що орієнтовна ціна договору на 2015 рік збільшується на 71 361, 60 грн., та з урахуванням минулих додаткових угод, становить 2 427 608, 89 грн.

З 01 січня 2015 року по 20 грудня 2015 року ПАТ «Українська залізниця» перевезла пільгових категорій громадян на 2 427 608 грн. 89 коп., Департаментом охорони здоров’я та соціального захисту населення Дніпродзержинської міської ради фактично сплачено 1 671 436 грн. 14 коп., що менше на 756 172 грн., 75 коп.

Відповідно до останнього акту звірки розрахунків від 31.12.2015 року, за відповідачем рахується непогашена заборгованість у розмірі 756 172 грн., 75 коп.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відсутність асигнувань не є підставою для звільнення від виконання грошового зобов’язання.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

За правилами частини п'ятої статті 102 Бюджетного кодексу (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг здійснюються, зокрема, компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

Відповідно до частини п'ятої статті 9 Закону України від 4 липня 1996 року № 273/96-ВР "Про залізничний транспорт" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) для захисту інтересів окремих категорій громадян на пасажирських перевезеннях, у тому числі приміських, можуть передбачатися пільгові тарифи. Збитки залізничного транспорту загального користування від їх використання відшкодовуються залізницям за рахунок державного або місцевих бюджетів залежно від того, яким органом прийнято рішення щодо введення відповідних пільг.

Згідно з пунктами 2, 3, 5, 8 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 року № 256, (далі - Порядок № 256), фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення провадиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік, у межах обсягів, затверджених у обласних бюджетах, бюджеті Автономної Республіки Крим, бюджетах міст Києва та Севастополя, міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення та у районних бюджетах на зазначені цілі. Забороняється фінансування місцевих програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету. Головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення (далі - головні розпорядники коштів). Головні розпорядники коштів місцевих бюджетів щомісяця готують інформацію про фактично нараховані суми та акти звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами - надавачами відповідних послуг і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення). Отримані місцевими бюджетами суми субвенцій перераховуються протягом одного операційного дня на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державної казначейської служби, для здійснення відповідних видатків.

Відповідно до пункту 6 Порядку № 256 фінансові органи районних держадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення) на підставі актів звіряння, зазначених у пункті 5 цього Порядку, щомісяця готують реєстри нарахованих сум та подають їх Міністерству фінансів Автономної Республіки Крим, фінансовим органам обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, управлінням Державної казначейської служби в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до п.2.3.1 договору ПР/Дн-1-2010/Ню д. ч. Департамент зобов’язується передбачити у своєму бюджеті в необхідних обсягах кошти, які будуть спрямовані на компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

Відповідно до п.2.3.3 договору ПР/Дн-1-2010/Ню д. ч. Департамент зобов’язується здійснювати перерахування коштів компенсації в термін до 5-ти робочих днів з моменту отримання субвенції на свій розрахунковий рахунок.

Додаткові угоди № 1/2015 -5/2015 до договору ПР/Дн-1-2010/Ню д. ч. свідчать про взяття відповідачем на себе зобов’язань щодо передбачення у своєму бюджеті коштів на компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян на загальну суму 2 427 608,89 грн.

В рахунок виконання зазначеного вище договору позивачем, щомісяця протягом 2015 року надавалися до Департаменту «Звіти по обліковій формі про суми витрат від перевезення пільгових пасажирів», які були прийняті відповідачем до нарахування. Нарахована компенсація в повному обсязі була зареєстрована на зобов’язання в Управлінні державної казначейської служби в м.Кам’янське. Виплата компенсації проводилась безготівковими розрахунками за схемами відповідно Постанови КМУ від 11.01.2005 року №20 «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій».

На підтвердження вказаних обставин відповідачем надано копії відповідних виписок з розрахункового рахунку та платіжних доручень. Також до матеріалів справи долучено відповідні щомісячні розрахунки нарахування компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян по ДП «Придніпровська залізниця» та акти звірки з підприємством.

Таким чином, викладені обставини свідчать про виконання відповідачем взятих ним відповідно до договору зобов’язань щодо передбачення в своєму бюджеті в необхідних обсягах коштів, спрямованих на компенсаційні вплати, наявність бюджетних асигнувань відповідно до кошторису на 2015 рік, з урахуванням змін та здійснення відповідно до положень Порядку № 256 розрахунків нарахування та їх звірки з підприємством.

Водночас, як свідчать матеріали справи, кошти в рахунок компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян не були перераховані позивачу у зв’язку з відсутністю субвенцій.

Таким чином, як вбачається з положень п.2.3.3 ПР/Дн-1-2010/Ню, отримання відповідачем субвенції є істотною умовою договору, оскільки обов’язок відповідача перерахування коштів компенсації встановлено в термін до 5-ти робочих днів з моменту отримання субвенції на свій розрахунковий рахунок, неотримання якої в свою чергу позбавляє останнього можливості здійснити відповідне перерахування коштів компенсації.

Стягнення з Департаменту охорони здоров'я та соціальної політики Кам'янської міської ради заявлених позивачем до стягнення коштів означає визначення видатків на їх сплату з місцевих бюджетів, що відповідно суперечить положенням ст. 102 Бюджетного кодексу України.

На вказані обставини суд першої інстанції звернув, помилково визначивши підставу неперерахування відповідачем коштів компенсації відсутність асигнувань, а не неотримання субвенції.

Крім того, матеріали справи свідчать про вчинення відповідачем дій щодо отримання відповідних коштів, шляхом звернення до відповідних органів з приводу потреби в коштах субвенції з державного бюджету та щодо виділення коштів з місцевого бюджету. Проте, ці обставини також залишились поза увагою суду першої інстанції.

Таким чином суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 198, 202, 205, 207 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Департаменту охорони здоров'я та соціальної політики Кам'янської міської ради – задовольнити.

Постанову Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 19 травня 2017 р. - скасувати.

В задоволенні адміністративного позову публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: Ю.М. Дадим