Справа № 820/2763/17
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2017-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

02 жовтня 2017 р. 17:37 год. справа № 820/2763/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Біленського О.О.,

при секретарі судового засідання Король Д.О.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської районної державної адміністрації про скасування розпоряджень, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Харківської районної державної адміністрації, в якому просить суд:

- скасувати розпорядження голови Харківської районної державної адміністрації ОСОБА_3 №107-к від 30.05.2017 року "Про звільнення ОСОБА_1В.";

- скасувати розпорядження голови Харківської районної державної адміністрації ОСОБА_3 №68-к від 30.03.2017 року в частині пунктів 1.1.2 та 1.2.1;

- поновити ОСОБА_1 на роботі керівника апарату Харківської районної державної адміністрації;

- стягнути з Харківської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30.05.2017 року по день поновлення на роботі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невключення в перелік вакантних посад, запропонованих їй попередженням про звільнення, посаду заступника голови - керівника апарату, порушення при звільненні приписів ст.ст. 36, 42, 49-2, 116, 252 КЗпП України, Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії», а також зазначає про «подвійне» виведення посади керівника апарату зі штату Харківської райдержадміністрації у звязку з наявністю розпорядження голови Харківської РДА від 21.06.2016 №158-к «Про структуру районної державної адміністрації».

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити адміністративний позов з підстав та мотивів, викладених в ньому.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, підтримав правову позицію, викладену у запереченнях на адміністративний позов, в яких вказано, що оскаржувані розпорядження голови Харківської РДА прийняті в межах повноважень та у відповідності до процедур, встановлених чинним законодавством при звільненні державного службовця у зв'язку з скороченням штату апарату Харківської РДА.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала на посаді керівника апарату Харківської районної державної адміністрації, на яку була призначена відповідно до Розпорядження від 24.10.2005 року №239к.

За поданням голови Харківської РДА проведені консультації з профспілковим комітетом Харківської РДА Харківської районної профспілкової організації працівників державних установ України щодо скорочення штату в апараті Харківської РДА (лист голови профспілкового комітету Харківської райдержадміністрації Харківської районної профспілкової організації працівників державних установ України №186 інф від 10.04.2017).

30.03.2017 року Головою Харківської РДА прийнято розпорядження №68-к «Про внесення змін до структури Харківської районної державної адміністрації», яким з апарату райдержадміністрації виведено посаду керівника апарату райдержадміністрації.

Судом встановлено, що про прийняття вказаного розпорядження ОСОБА_1 повідомлена 30.03.2017 року, проте від підпису про ознайомлення та від отримання розпорядження голови райдержадміністрації від 30.03.2017 № 68-к «Про внесення змін до структури Харківської районної державної адміністрації» ОСОБА_1 відмовилась, що зафіксовано у Акті про відмову від підпису про ознайомлення та від отримання розпорядження голови райдержадміністрації від 30.03.2017 №68-к від 30.03.2017, який підписано ОСОБА_4, першим заступником голови Харківської райдержадміністрації, ОСОБА_2, начальником юридичного відділу апарату Харківської райдержадміністрації, ОСОБА_5, начальником організаційного відділу апарату Харківської райдержадміністрації, ОСОБА_6, начальником відділу управління персоналом апарату Харківської райдержадміністрації, ОСОБА_7, головним спеціалістом з питань запобігання та виявлення, корупції апарату Харківської райдержадміністрації.

Допитані в якості свідків у судовому засіданні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили, що 30 березня 2017 року ОСОБА_1 ознайомлена (зачитано текст) з розпорядженням голови Харківської райдержадміністрації від 30 березня 2017 року № 68-к «Про внесення змін до структури Харківської районної державної адміністрації» та відмовилася від підпису про ознайомлення з розпорядженням та від отримання розпорядження.

Представником відповідача зазначено, що ОСОБА_1 обіймала посаду керівника апарату райдержадміністрації, яку відповідно до п. 1.1.2 розпорядження голови Харківської РДА від 30.03.2017 №68-к виведено з апарату райдержадміністрації, тобто відбулось скорочення позивача за ініціативою суб'єкта призначення у зв'язку зі скороченням штату апарату Харківської РДА. Відповідачем попереджено ОСОБА_1 про припинення державної служби та наступне вивільнення (звільнення) за 2 місяці до звільнення відповідно до КЗпП України та запропоновано вакантні посади для переведення.

ОСОБА_1 ознайомлена з попередженням про припинення державної служби та наступне вивільнення (звільнення) від 30.03.2017 № 01-19/833, від підпису про ознайомлення та від отримання Попередження про припинення державної служби та наступне вивільнення (звільнення) від 30.03.2017 № 01-19 /833 ОСОБА_1 відмовилась, про що складено відповідний Акт від 30.03.2017 року, підписаний ОСОБА_4, першим заступником голови Харківської райдержадміністрації, ОСОБА_2, начальником юридичного відділу апарату Харківської райдержадміністрації, ОСОБА_5, начальником організаційного відділу апарату Харківської райдержадміністрації, ОСОБА_6, начальником відділу управління персоналом апарату Харківської райдержадміністрації, ОСОБА_7, головним спеціалістом з питань запобігання та виявлення, корупції апарату Харківської райдержадміністрації.

Допитані в якості свідків у судовому засіданні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили, що 30 березня 2017 року ОСОБА_1 ознайомлена (зачитано текст) з попередженням про припинення державної служби та наступне вивільнення (звільнення) від 30.03.2017 №01-19/833 та відмовилася від підпису про ознайомлення з попередженням та від отримання попередження.

Попередження про припинення державної служби та наступне вивільнення звільнення від 30 березня 2017 року № 01-19 /833 направлено поштовою кореспонденцією на адресу позивача, яке ОСОБА_1 отримала 01 квітня 2017 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу.

30.03.2017 року відповідачем направлено на адресу Харківського РЦЗ звіт про заплановане вивільнення працівників вих.№.01-19/859.

Повідомленням від 04.05.2017 №01-19/1285 позивачу нагадано про припинення державної служби та наступне вивільнення (звільнення), запропоновано актуальні вакансії та роз'яснено правові наслідки у разі відмови від пропозицій, проте ОСОБА_1 відмовилась від підпису про ознайомлення з повідомленням, про що складено Акт «Про відмову від підпису про ознайомлення та від отримання повідомлення від 04.05.2017 №01-19/1285 та направлено вказане повідомлення на адресу позивача поштовою кореспонденцією, яку ОСОБА_1 отримано 06 травня 2017 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу.

Допитані як свідки у судовому засіданні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили, що ОСОБА_1 ознайомлена з повідомленням від 04.05.2017 року, яким повідомлена та попереджена про припинення державної служби та наступне вивільнення (звільнення) з посади, а також ознайомлена з запропонованими вакантними посадами для переведення станом на 04.05.2017, ОСОБА_1 відмовилася від підпису про ознайомлення та від отримання повідомлення від 04.05.2017 року.

Відповідач звернувся до профспілкового комітету Харківської районної державної адміністрації Харківської районної профспілкової організації працівників державних установ України з проханням надати згоду на звільнення ОСОБА_1, на яке отримав відповідь, що ОСОБА_1 не є членом профспілкової організації, яка діє в установі (лист від 18.05.2017 року вх.№249 інф).

ОСОБА_1 листом від 03.04.2017 року надано заяву від 30.03.2017 року, в якій позивач просить перевести її на іншу посаду заступника голови-керівника апарату Харківської райдержадміністрації, яка є вакантною відповідно до розпорядження голови Харківської райдержадміністрації №68-к від 30.03.2017 року.

Листом від 12.04.2017 року №01-19/981 на лист позивача від 03.04.2017 щодо подання заяви про переведення на посаду заступника голови-керівника апарату Харківської районної державної адміністрації (апарат), повідомлено інформацію, що на даний час у штатному розписі Харківської райдержадміністрації посада заступника голови керівника апарату відсутня.

Листом від 21.04.2017 року №06-13/41 на запит ОСОБА_1 про доступ публічної інформації від 06.04.2017р. Харківська райдержадміністрацією надано штатний розпис на 2017 рік, введений в дію з 01.01.2017, штатний розпис, введений в дію 29.03.2017 року, штатний, розпис, введений в дію з 01.07.2016, штатний розпис, введений в дію з 01.05.2016 року.

Листом від 05.05.2017 року №А-535/06-12 позивача на її лист від 05.04.2017 щодо надання інформації повідомлено, що у листі від 30.03.2017 року №01-19/833 відсутня посада заступника голови керівника апарату, оскільки станом на 30.03.2017 року така посада у штатному розписі відсутня, та проінформовано позивача, що посада заступника голови керівника райдержадміністрації не є рівнозначною посаді керівника апарату Харківської райдержадміністрації, яку обіймає позивач, а тому переведення на таку посаду без обовязкового проведення конкурсу не відповідає чинному законодавству.

Листом від 29.05.2017 року №А-754/06-12 на звернення ОСОБА_1 про надання документів для участі у конкурсі відповідачем розяснено, що проведення конкурсу на зайняття вакантних посад державної служби здійснюється відповідно ю Закону України «Про державну службу» та постанови кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року «Про затвердження Порядку проведення конкурсу на зайняття посад державної служби», відповідно до яких конкурс на зайняття вакантних посад заступників голів райдержадміністрації проводить конкурсна комісія, утворена головою облдержадміністрації.

Оскільки ОСОБА_1 не надано заяву про переведення на запропоновані вакантні посади, головою Харківської РДА прийнято розпорядження №107-к від 30.05.17 «Про звільнення ОСОБА_1В.» з посиланням на приписи пункту 4 частини 1 статті 83, пункту і частини 11 статті 87 Закону України «Про державну службу», пункту 1 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України.

Надаючи правову оцінку оскаржуваним рішенням субєкта владних повноважень у межах правовідносин щодо проходження публічної служби, суд застосовує наступні приписи норм чинного законодавства.

Щодо законності видання розпорядження голови Харківської районної державної адміністрації від 30.03.2017 року №68-к «Про внесення змін до структури Харківської райдержадміністрації», суд зазначає, що повноваження Голови Харківської районної державної адміністрації приймати розпорядження, визначати склад та структуру районної державної адміністрації регламентовано ч.3 ст.118 Конституції України, статтею 5 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», статтею 18 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Відповідно ст.6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання, власних і делегованих повноважень голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники структурних підрозділів - накази.

Згідно зі ст.39 зазначеного Закону голови місцевих державних адміністрацій, зокрема очолюють відповідні місцеві державні адміністрації, здійснюють керівництво їх діяльністю, несуть відповідальність за виконання покладених на місцеві державні адміністрації завдань і за здійснення ними своїх повноважень призначають на посади та звільняють з посад керівників апаратів місцевих державних адміністрацій та керівників структурних підрозділів апаратів місцевих державних адміністрацій тощо.

Відповідно до статті 47 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» зазначеного закону фінансове забезпечення місцевих державних адміністрацій здійснюється за рахунок Державного бюджету України. Гранична чисельність, фонд оплати праці працівників і витрати на утримання місцевих державних адміністрацій та їх апаратів встановлюються Кабінетом Міністрів України. Граничну чисельність, фонд оплати праці працівників структурних підрозділів місцевої державної адміністрації, в межах виділених асигнувань, визначає голова відповідної місцевої державної адміністрації.

Згідно зі статтею 44 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» голова місцевої державної адміністрації затверджує положення та визначає структуру апарату, призначає на посади і звільняє з посад керівників та інших працівників структурних підрозділів апарату.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про те, що голова Харківської районної державної адміністрації має право видавати розпорядження, визначати склад та структуру районної державної адміністрації.

Щодо посилання позивача на розпорядження голови Харківської РДА від 21.06.2016 №158-к «Про структуру районної державної адміністрації» та виведення відповідно до нього посади керівника апарату, судом встановлено, що на час видання розпорядження від 30.03.2017 №68-к «Про внесення змін до структури Харківської районної державної адміністрації» до вищевказаного розпорядження голови Харківської РДА від 21.06.2016 №158-к «Про структуру районної державної адміністрації» внесено зміни розпорядженням голови від 28.03.2017 №64-к «Про внесення змін до розпорядження голови районної державної адміністрації від 21.06.2016 №158-к «Про структуру районної державної адміністрації», відповідно до якого до структури апарату введена посада керівника апарату, а гранична чисельність працівників апарату викладена у новій редакції.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, регламентовано Законом України «Про державну службу».

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про державну службу» дія цього Закону поширюється на державних службовців місцевих державних адміністрацій.

Відповідно до приписів частин 1, 3 статті 87 Закону підставою для припинення державної служби за ініціативою субєкта призначення є скорочення чисельності або штату державних службовців, ліквідація державного органу, реорганізація державного органу у разі, коли відсутня можливість пропозиції іншої рівноцінної посади державної служби, а в разі відсутності такої пропозиції - іншої роботи (посади державної служби) у цьому державному органі.

Процедура вивільнення державних службовців на підставі пункту 1 частини першої цієї статті визначається законодавством про працю.

Звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті допускається лише у разі, якщо державного службовця не може бути переведено на іншу посаду відповідно до його кваліфікації або якщо він відмовляється від такого переведення.

Державний службовець, якого звільнено на підставі пункту 1 частини першої цієї статті, у разі створення в державному органі, з якого його звільнено, нової посади чи появи вакантної посади, що відповідає кваліфікації державного службовця, протягом шести місяців з дня звільнення має право поворотного прийняття на службу за його заявою, якщо він був призначений на посаду в цьому органі за результатами конкурсу.

Відповідно до вимог ст.49-2 Кодексу законів про працю України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у звязку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Як встановлено судом вище, ОСОБА_1 обіймала посаду керівника апарату райдержадміністрації, яку відповідно до п. 1.1.2 розпорядження голови Харківської РДА від 30.03.2017 року №68-к виведено з апарату райдержадміністрації, тобто звільнення позивача відбулося за ініціативою суб'єкта призначення у зв'язку зі скороченням штату апарату Харківської РДА.

Щодо посилання позивача на порушення при її звільненні ст.42 Кодексу законів про працю України стосовно переважного права на залишення на роботі при вивільненні працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, суд зазначає, що у межах спірних правовідносин приписи вищевказаної статті не застосовуються, оскільки у структурі апарату Харківської районної державної адміністрації відповідно до розпорядження голови Харківської РДА від 30.03.2017 №68-к «Про внесення змін до структури Харківської районної державної адміністрації» відбулось скорочення однієї посади - керівника апарату райдержадміністрації, на якій працювала одна особа - ОСОБА_1.

До суду не надано доказів того, що на зазначеній посаді працювали інші особи, що б дало можливість застосовувати приписи ст.42 КЗпП України, оскільки відсутні особи, між якими можливо провести порівняння кваліфікації та продуктивності праці.

Щодо посилання позивача на порушення ст.116 Кодексу законів про працю України, судом встановлено, що відповідач письмово повідомив ОСОБА_1 про нараховані суми, належні позивачу до виплати при звільненні, шляхом вручення розрахунково-платіжної відомості працівника за травень 2017 року, яку отримано ОСОБА_1 30.05.2017 року, про що свідчить її підпис на відомості.

Відповідно до розрахунково-платіжної відомості працівника відповідачем проведено повний розрахунок у день звільнення 30.05.2017 року, а тому у межах спірних правовідносин відсутнє порушення відповідачем ст.116 Кодексу законів про працю України.

Щодо посилань позивача на невключення відповідачем в перелік вакантних посад, запропонованих їй попередженням про звільнення, посаду заступника голови - керівника апарату, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 49-2 КЗпП України одночасно з попередженням про звільнення у звязку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 попередженням від 30.03.2017 року запропоновано вакантні посади, а саме: завідувач сектору організації виробництва сільськогосподарської продукції та обліку відділу агропромислового розвитку райдержадміністрації; головний спеціаліст управління соціального захисту населення райдержадміністрації; завідувач сектору з питань діловодства, бухгалтерського обліку та звітності служби у справах дітей райдержадміністрації; начальник відділу економічного розвитку, власності та споживчого ринку управління економіки райдержадміністрації; провідний документознавець відділу забезпечення доступу до публічної інформації та по роботі із зверненнями громадян райдержадміністрації; головний спеціаліст відділу опіки і піклування служби у справах дітей райдержадміністрації.

Представником відповідача надано пояснення, що до вказаного переліку не було включено посаду «заступник голови - керівник апарату» через те що, дана посада передбачена штатним розписом Харківської райдержадміністрації (апарат), який був затверджений заступником голови-керівником апарату Харківської обласної держаної адміністрації та введений в дію лише з 01.05.2017 року відповідно до розпорядження голови Харківської райдержадміністрації від 28.04.2017 № 86-К «Про ведення в дію штатного розпису Харківської районної державної адміністрації (апарат)». Позивачу під час попередження про наступне вивільнення (звільнення) не було запропоновано посаду «заступника голови - керівника апарату» у зв'язку з її відсутністю у штатному розписі на момент попередження.

Відповідно ст.2 Закону України «Про державну службу посада державної служби - визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу з установленими відповідно до законодавства посадовими обовязками у межах повноважень, визначених частиною першою статті 1 цього Закону; рівнозначна посада - посада державної служби, що належить до однієї групи оплати праці з урахуванням юрисдикції державного органу.

Відповідно до ст. 51 Закону посади керівників державних органів і прирівняні до них посади належать до 3 групи оплати праці, у той час коли посади керівників самостійних структурних підрозділів держаних органів і прирівняні до них посади - до 4 групи оплати праці.

Згідно зі Схемою посадових окладів на посадах державної служби за групами оплати праці з урахуванням юрисдикції державних органів у 2017 році, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2017 р. №15, посада керівника апарату місцевої державної адміністрації відноситься до 4 групи оплати праці, а тому суд приходить до висновку про те, що посада керівника апарату не є рівнозначною посаді заступника голови райдержадміністрації через належність до різних груп оплати праці.

У той же час посади керівника самостійного управління, служби, керівника самостійного відділу, служби та завідувача самостійного сектору віднесено до 4 групи оплати праці, а тому запропоновані позивачу посади є рівнозначними посаді, яку обіймала ОСОБА_1

Суд зазначає, що у межах спірних правовідносин не надає оцінку процедурам проведення конкурсу на посаду заступника голови райдержадміністрації, у тому числі і законності призначення на вказану посаду ОСОБА_8, а також розгляду відповідачем заяви ОСОБА_1 щодо переведення на таку посаду, оскільки зі встановлених вище обставин суд приходить до висновку про те, що зазначена посада не є рівнозначною посаді, яку обіймала позивач, та не могла та не повинна бути запропонованою при процедурі звільнення позивача, у той же час відповідно до приписів ст.11 КАС України суд не виходить за межі позовних вимог та не оцінює рішення суб'єкта владних повноважень, прийняті у процесі введення до штату Харківської РДА посади заступника голови райдержадміністрації - керівника апарату та призначення третьої особи на таку посаду.

Щодо посилання позивача на порушення ст.36 Кодексу законів про працю України, суд зазначає, що відповідно до п.4 ч.1 зазначеної статті підставою припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41).

Згідно з приписами ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Як встановлено судом вище, у межах спірних правовідносин відбулось скорочення штату Харківської райдержадміністрації шляхом скорочення посади, яку обіймала позивач.

Оскільки ОСОБА_1 перебувала на державній службі, підставою для звільнення визначено норму спеціального закону, який регулює проходження державної служби, а саме положення пункту 4 частини 1 ст. 83 Закону України «Про державну службу», яким передбачено що державна служба припиняється за ініціативою суб'єкта призначення (стаття 87 цього Закону) та пункту 1 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу», відповідно до якого підставами для припинення державної служби за ініціативою суб'єкта призначення є скорочення штату державних службовців.

Стаття 36 Кодексу законів про працю України, на яку посилається позивач, є нормою з відсилочною диспозицією, підстави припинення трудового договору з ініціативи роботодавця конкретизовано у ст.40 КЗпП України, на яку в оскаржуваному розпорядженні посилається відповідач.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про державну службу» служба управління персоналом забезпечує здійснення керівником державної служби своїх повноважень, відповідає за реалізацію державної політики з питань управління персоналом у державному органі, добір персоналу, планування та організацію заходів з питань підвищення рівня професійної компетентності державних службовців, документальне оформлення вступу на державну службу, її проходження та припинення, а також виконує інші функції передбачені законодавством.

Представником відповідача надано пояснення, що у межах спірних правовідносин подання начальника відділу управління персоналом підготовлено відповідно до повноважень та законодавства України з метою інформування власника щодо процедури скорочення позивача, на підставі якого відповідач приймає подальше рішення, при цьому ініціатива власника або уповноваженого ним органу реалізована шляхом надання доручення щодо підготовки проекту та видання відповідного розпорядження від 30.05.2017 № 107-к «Про звільнення ОСОБА_1В.».

Трудовим законодавством не визначено, що подання начальника відділу управління персоналом апарату Харківської РДА є документом, що підлягає наданню позивачу для ознайомлення.

Щодо посилання позивача на невиконання відповідачем положень ст.252 КЗпП України, п.3 ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії», суд зазначає, що приписами ст.252 КЗпП України передбачено, що звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), його керівників, профспілкового представника (там, де не обирається виборний орган професійної спілки), крім випадків додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищого виборного органу цієї професійної спілки (об'єднання професійних спілок).

Відповідно до вимог статті 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Вищенаведеними приписами трудового законодавства передбачено, що згода профспілкового органу щодо звільнення працівника повинна надаватися лише у тому разі, коли він є його членом, при цьому профспілковий орган має бути утворений саме в тій установі, в якій обіймає посаду працівник.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Конституційного Суду України, викладеною у рішенні по справі за конституційним зверненням Вільної профспілки працівників метрополітенів України щодо офіційного тлумачення поняття "професійна спілка, що діє на підприємстві, в установі, організації", використаного в абзаці шостому частини першої статті 43-1 Кодексу законів про працю України (справа про профспілку, що діє на підприємстві) від 29 жовтня 1998 року N 14-рп/98, відповідно до резолютивної частини якого поняттям "професійна спілка, що діє на підприємстві, в установі, організації", яке вживається в абзаці шостому частини першої статті 43-1 Кодексу законів про працю України, охоплюється будь-яка професійна спілка (профспілкова організація), яка відповідно до Конституції та законів України утворена на підприємстві, в установі, організації на основі вільного вибору її членів з метою захисту їх трудових і соціально-економічних прав та інтересів, незалежно від того, чи є така професійна спілка стороною колективного договору, угоди.

До суду надано докази того, що відповідач звернувся до профспілкового комітету Харківської районної державної адміністрації Харківської районної профспілкової організації працівників державних установ України, профспілка якої діє у Харківській райдержадміністрації з відповідним поданням, профспілковий комітет Харківської районної державної адміністрації Харківської районної профспілкової організації працівників державних установ України листом від 18.05.2017 року повідомив, що ОСОБА_1 не є членом профспілки Харківської районної державної адміністрації Харківської районної профспілкової організації працівників державних установ України, яка діє у Харківській РДА.

Посилання позивача на необхідність отримання відповідачем дозволу на звільнення від Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів, членом якої вона є відповідно до профспілкового квитка №001957 від 17.12.2008 року, суперечить вимогам ст.ст. 43, 43-1 КЗпП України, оскільки зазначена профспілка не є такою, що діє у Харківській РДА. Доказів протилежного до суду не надано.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

За приписами ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 КАС України.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що розпорядження голови Харківської районної державної адміністрації ОСОБА_3 №107-к від 30.05.2017 року "Про звільнення ОСОБА_1В.» та №68-к від 30.03.2017 року в частині пунктів 1.1.2 та 1.2.1, прийняті на підставі, у порядку та у спосіб, що визначені законом, а тому є правомірними. Доказів, що свідчать про протилежне, до суду не надано.

Позовні вимоги щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді керівника апарату Харківської районної державної адміністрації та стягнення з Харківської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 30.05.2017 року по день поновлення на роботі є похідними вимогами у розумінні ст.162 КАС України від позовної вимоги про скасування розпорядження голови Харківської районної державної адміністрації ОСОБА_3 №107-к від 30.05.2017 року "Про звільнення ОСОБА_1В.", а тому задоволенню не підлягають.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 69-72, 86, 94, 128, 159, 160 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Харківської районної державної адміністрації про скасування розпоряджень, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити у повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.

Повний текст постанови виготовлено 05 жовтня 2017 року.

Суддя Біленський О.О.