Справа № 824/751/17-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

04 жовтня 2017 р. м. Чернівці справа № 824/751/17-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Левицький В.К., розглянув адміністративний позов Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернівецькій області до Вижницького районного будинку народної творчості та дозвілля Чернівецької області про застосування заходу у сфері державного нагляду (контролю),-

В С Т А Н О В И В:

Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернівецькій області звернулось до суду із вказаним позовом, в якому просить застосувати захід реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді - зобов'язати ОСОБА_1, директора Вижницького районного будинку народної творчості та дозвілля Чернівецької області, зупинити повністю, із залученням спеціалізованої організації з електропостачання, експлуатацію однієї дільниці електромережі в роздягальному приміщенні на першому поверсі адміністративної будівлі шляхом відключення цього приміщення від електромережі до повного виконання протипожежних заходів, визначених приписом Вижницького районного сектору Управління ДСНС України у Чернівецькій області від 15.09.2017 р. №62, із складанням відповідного підтверджуючого документу.

Перевіривши позовну заяву на предмет дотримання вимог, встановлених ст. 106 КАС України, суд залишає її без руху з наступних підстав.

Частиною 3 ст. 6 КАС України визначено, що суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 105 КАС України позов предявляється до адміністративного суду у формі позовної заяви, яка має відповідати вимогам, встановленим ст. 106 КАС України.

Частиною 2 ст. 106 КАС України встановлено, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Як вбачається із поданого позову, позивач на підтвердження обставин, якими обґрунтовує свої вимоги, посилається на план-графік планових перевірок суб`єктів господарювання на III квартал 2017 року, однак вказаний доказ до суду не надав, а також не зазначив причини неможливості його подання до суду.

Частиною 3 ст. 106 КАС України визначено, що до позовної заяви додаються документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" від 08.07.2011 р. № 3674-VI (далі - Закону № 3674-VI).

Згідно ст. 1 цього Закону судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до ст. 3 Закону № 3674-VI судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством. Платники судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом (ч. 1 ст. 2 Закону № 3674-VI).

Розміри ставок судового збору визначено ст. 4 цього Закону. Так, за подання до адміністративного суду адміністративного позову не майнового характеру, який подано субєктом владних повноважень, юридичною особою ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2017 р." з 1 січня 2017 р. розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1600,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач за подання позовної заяви повинен сплатити судовий збір за вимогу не майнового характеру в сумі 1600,00 грн.

Однак доказів сплати судового збору за подання адміністративного позову, який містить вимоги немайнового характеру позивачем до суду не надано.

Між тим, у позовній заяві позивач просив відстрочити сплату судових витрат до дня прийняття рішення.

Розглянувши вказане клопотання, суд приходить до висновку, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Питання про відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати регулюється Законом №3674-VI. Так, положеннями ст. 8 вказаного Закону передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судовому збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У відповідності до ч. 1 ст. 88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що єдиною підставою для звільнення, розстрочки, відстрочки від сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони, тобто фізичної або юридичної особи. Звільнення сторони від сплати судового збору є правом, а не обов'язком суду. При цьому, клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в позовній заяві, яка подається до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Разом з тим, позивачем не вказано підстав відстрочення сплати судового збору та не надано до суду жодного доказу на підтвердження наявності обставин, що є підставою для відстрочення сплати судового збору.

Згідно Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України "Про судовий збір" від 23.01.2015 р. №2 доведено до відома суддів результати вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Закону України "Про судовий збір".

У роз'ясненні зазначено, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи.

Водночас якщо ці бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

З урахуванням вищезазначеного, сплата судового збору органами державної влади є їх обов`язком за подання заяв до суду, а тому зловживання правом на звільнення, відстрочку чи розстрочку від його сплати є недопустимим.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовна заява подана без додержання вимог ст. 106 КАС України.

Частина 1 ст. 108 КАС України передбачає, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Суд вважає, що без усунення вказаних вище недоліків, неможливо вирішити питання про відкриття провадження у справі, тому надає позивачеві строк для їх усунення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 88, 105, 106, 160, 165, та ч. 1 ст. 108 КАС України,-

УХВАЛИВ:

1. В клопотанні Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернівецькій області про відстрочення від сплати судового збору відмовити.

2. Позовну заяву залишити без руху.

3. Встановити п'ятиденний строк для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали, з дати отримання копії ухвали.

4. Копію ухвали невідкладно направити позивачу.

5. У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатися неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала, відповідно до ч. 3 ст. 186 КАС України, може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Суддя В.К.Левицький