Справа № 815/3389/17
Суддя: Гусев О. Г.
Дата ухвалення: 2017-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3389/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2017 року м. Одеса Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гусева О.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, за участю третьої особи - ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування наказу №763 о/с від 24 квітня 2017 року, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області, за участю третьої особи - ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування наказу №763 о/с від 24 квітня 2017 року, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Крім того, 01.09.2017 року представник позивача надав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив суд поновити ОСОБА_1 у новий штат ГУНП в Одеській області на посаді, рівнозначній посаді, яку він обіймав до незаконного звільнення та яка відповідає рівню його кваліфікації, досвіду, діловим і особистим якостям, спеціальному званню підполковник поліції з 24.04.2017 року.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідачем його було незаконно та безпідставно звільнено, а тому він вважає наказ відповідача про його звільнення таким, що порушує його права та інтереси.

Позивач посилаючись ст., ст. 19, 43 Конституції України, ст., ст. 2, 4, 6, 17-20, 73, 104-106, 162 КАС України вважав, що його позов підлягає задоволенню.

Справа була розглянута у порядку письмового провадження на підставі ст. 128 КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи 28.11.2016 року постановою Одеського окружного адміністративного суду позов ОСОБА_1 щодо незаконного звільнення було задоволено в повному обсязі та було визнано незаконним та скасовано висновок Атестаційної комісії № 10 ГУНП в Одеській області, визнано незаконним та скасовані Накази ГУМИ в Одеській області № 260 о/с від 21 квітня 016 року та № 953 о/с від 28 вересня 2016 року про звільнення ОСОБА_1, а також останнього було поновлено на посаді начальника Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеські області.

Вказане рішення суду набрало чинності 27.01.2017 року.

На виконання рішення суду Наказом начальника ГУНП в Одеській області № 111 о/с від 26.01.2017 року підполковника поліції ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника Хмельницького ВП Малиновського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області, з 25 квітня 2016 року.

Разом з тим, в період поновлення позивача на раніше займаній посаді, ця посада була заміщена іншою особою, у зв'язку з чим, у грудні 2016 року позивачу була запропонована рівнозначна посада начальника сектору кримінальної поліції Лиманського ВП ГУНП в Одеській області, яка була узгоджена із керівництвом ГУНП в Одеській області. При цьому під час проходженні узгодження щодо призначення на вищевказану посаду з управлінням ВБ в Одеській області ДВБ НП України, останніми було відмовлено позивачу у призначенні на цю посаду.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи у січні 2017 року позивачу також була запропонована рівнозначна посада начальника сектору 4 патрульної поліції Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області, яка була узгоджена із керівництвом ГУНП в Одеській області. При цьому під час проходженні узгодження щодо призначення на вищевказану посаду з управлінням ВБ в Одеській області ДВБ НП України позивачу також було відмовлено у призначенні на цю посаду.

16.09.2016 року Наказом ГУНП в Одеській області № 2244 (ДСК) «Про організаційно- штатні зміни в Головному управлінні Національної поліції України в Одеській області» відповідно до ст.15 Закону України «Про національну поліцію» та Наказу Національної поліції України від 02.09.2016 № 788 (ДСК) оголошено штат ГУНП в Одеській області, згідно якого скорочуються всі 6525 посад у Головному управлінні.

А тому на підставі вищевказаного Наказу 24.02.2017 року підполковника поліції ОСОБА_1 начальника Хмельницького ВП Малиновського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області було попереджено про звільнення зі служби в поліції не раніше ніж за два місяці на підставі пункту 4 частини 1 ст.77 (звільнення зі служби в поліції у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) Закону України «Про національну поліцію».

20.04.2017 року начальником Малиновського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області було внесено подання щодо звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 начальника Хмельницького ВП Малиновського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області на підставі пункту 4 частини 1 ст.77 (звільнення зі служби в поліції у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) Закону України «Про національну поліцію».

Наказом начальника ГУНП в Одеській області № 763 о/с від 24.04.2017 року підполковника поліції ОСОБА_1 начальника Хмельницького ВП Малиновського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області звільнено зі служби в поліції па підставі пункту 4 частини 1 ст.77 (у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) Закону України «Про національну поліцію».

Із вищевказаним Наказом позивач був ознайомлений 29.05.2017 року.

Не погоджуючись з даним наказом позивач звернувся до суду та у своїй позовній заяві зазначив, що з додатку «Перелік змін у штатах Національної поліції», затвердженого наказом Національної поліції України від 02.09.2016 № 788 дск та оголошеного наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 16.09.2016 №2244 дск, по Головному управлінню Національної поліції в Одеській області вбачається, що скорочуються всі посади у кількості 6525 посад, таким чином, загальна чисельність тимчасового і постійного штату взагалі не змінилась, що є суттєвим фактом при вирішенні питання про його звільнення, функціональні обов'язки та обсяг виконуваних завдань відповідача не зазнали змін у зв'язку скороченням штатів, під яким в даному випадку на думку позивача розуміється скорочення тимчасового та затвердження постійного штату відділу поліції.

При цьому позивач вважав, що скорочення штатної чисельності яка не передбачає скорочення кількості посад та відсутності змін у законодавстві щодо функціонального навантаження та виконуваних завдань, проведені організаційно-штатні зміни по ГУНП в Одеській області не свідчать про зменшення навантаження та обсягу виконуваної роботи чи про відмову держави від виконання тих чи інших функцій, покладених на юридичну особу публічного права. Таким чином, аналіз проведених змін в штаті Головного управління Національної поліції в Одеській області на його думку свідчить про те, що внаслідок відповідного реформування посада, яку обіймав позивач, скорочена не була. А тому на думку позивача за таких умов відповідач, скоротивши всі штатні посади по ГУНП в Одеській області одночасно затвердивши нові постійні штати повинен був запропоновувати позивачу посаду не нижчу від посади, що відповідає спеціальному званню - "підполковник поліції".

У свою чергу з огляду на позицію викладену представником відповідача у запереченні на позовну заяву, останні вважали, що відповідно до ч. 3 ст. 68 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський посада якого була скорочена і якого не призначено на іншу посаду в поліції відповідно до частини другої цієї статті, після закінчення двомісячного строку з дня попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції має бути звільнений зі служби в поліції на підставі пункту 4 частини першої статті 77 цього Закону.

Так на думку представника відповідача у зв'язку з тим, що підполковник поліції ОСОБА_1 не пройшов погодження із Управлінням внутрішньої безпеки в Одеській області (листи Управління внутрішньої безпеки в Одеській області від 23 грудня 2016 року за № 1797 вх./42-15/01-2016, та від 27 січня 2017 р. № 60/42-15/01-2017), про його призначення на посади начальника сектору реагування патрульної поліції № 4 Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області, та на посаду начальника сектору кримінальної поліції Лиманського ВП ГУНП в Одеській області його було звільнено з 24 квітня 2017 року наказом ГУНП в Одеській області від 24.04.2017 року № 763 о/с, на підставі п.4 ч. 1 ст. 77 (у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) Закону України «Про Національну поліцію». Повноваження УВБ в Одеській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України щодо розгляду матеріалів з кадрових питань визначені наказом Національної поліції України від 09.11.2016 року № 83 «Про затвердження положення про Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України» (п.4) та листом Голови Національної поліції України від 12.05.2016 року № 5120/01/42-2016 «Про порядок вирішення окремих питань з кадрових призначень».

Вищевикладені обставини підтверджені доказами, які містять матеріали справи.

Дослідивши матеріали справи та враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню частково, оскільки статтею 43 Конституції України кожному гарантовано право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду діяльності, реалізовує програми професійно - технічного навчання, підготовки та перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні та здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

З аналізу вказаної статті вбачається, що державою гарантується громадянам захист від незаконного звільнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 68 Закону №580-VIIІ «Про національну поліцію» у разі здійснення реорганізації, внаслідок якої на підставі відповідного наказу скорочуються посади в органі чи окремому підрозділі органу (закладу, установи) поліції, поліцейський, посада якого буде скорочена, має бути персонально письмово попереджений про можливе наступне звільнення зі служби в поліції за два місяці до такого звільнення.

Згідно з частиною 2 статті 68 Закону №580-VIIІ поліцейський, посада якого скорочена, може бути призначений за його згодою з урахуванням досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров'я, ставлення до виконання службових обов'язків на іншу посаду в будь-якому органі (закладі, установі) поліції до закінчення двомісячного строку з дня його персонального попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції відповідно до частини першої цієї статті.

Так поліцейський, посада якого була скорочена і якого не призначено на іншу посаду в поліції відповідно до частини другої цієї статті, після закінчення двомісячного строку з дня попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції має бути звільнений зі служби в поліції на підставі пункту 4 частини першої статті 77 цього Закону (ч. З ст. 68 закону №580-VIIІ).

Пункт 5 статті 68 Закону №580-VIIІ визначає, що переважне право на залишення на службі в поліції при реорганізації надається поліцейським з більш високими кваліфікацією та досягненнями у службовій діяльності. За рівних умов щодо кваліфікації та досягнень у службовій діяльності перевага в залишенні на службі надається особам, які мають таке право відповідно до вимог законодавства.

Отже, у випадку скорочення посад в органі чи окремому підрозділі органу (закладу, установи) поліції, поліцейський, посада якого підлягає скороченню, має бути персонально письмово попереджений про можливе наступне звільнення зі служби в поліції за два місяці до такого звільнення.

При цьому, така особа може бути призначена за її згодою з урахуванням досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров'я, ставлення до виконання службових обов'язків на іншу посаду в будь-якому органі (закладі, установі) поліції до закінчення двомісячного строку з дня його персонального попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції.

Так, як в вбачається з матеріалів справи в якості підстави для видання наказу про звільнення відповідачем було внесено попередження про наступне звільнення ОСОБА_1 від 24.02.2017 року та запропоновано дві рівнозначні його кваліфікації вакантні посади на які він погодився.

Разом з тим, відповідачем всупереч вимог діючого законодавству та незважаючи на заяву ОСОБА_1 від 09.12.2016 року про намір проходити службу в поліції та ігноруючи той факт, що Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 28.11.2016 року наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 26.01.2017 № 111 о/с позивача вже було поновлено на посаду начальника Хмельницького ВП Малиновського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області вдруге було звільнено без урахування того, що позивач був прийнятий на службу до поліції на умовах, визначених пунктами 9 та 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 580-V1II, шляхом видання наказу про призначення за його згодою, а отже відповідав вимогам, які ставляться до поліцейських.

Крім того, суд звертає увагу на те, що при зміні в організації виробництва і праці одночасно з попередженням про майбутнє звільнення пропозиція працівникові іншої посади повинна бути надана власником (роботодавцем) або уповноваженим ним органом.

З огляду на матеріали справи під час реорганізації стосовно позивача з урахуванням його досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров'я, ставлення до виконання службових обов'язків, відповідачем було запропоновано позивачу посаду начальника сектору кримінальної поліції Лиманського ВП ГУНП в Одеській області, на яку він погодився згідно рапорту від 14.12.2016 року.

Так 14.12.2016 позивачем було подано рапорт на ім'я Начальника ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 в якому було зазначено, що позивач із запропонованою посадою згоден.

З копії рапорту позивача від 14.12.2016 вбачається, що начальник ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 згоден з призначенням позивача та заступник начальника ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 також згоден про призначення ОСОБА_1 на вказану посаду.

Однак, УВБ и Одеській області Департамент внутрішньої безпеки вважало за недоцільне призначення позивача начальником сектору кримінальної поліції Лиманського ВП ГУНП в Одеській області.

Крім того, як вбачається з матеріалами справи відповідачем було запропоновано позивачу посаду начальника сектору реагування патрульної поліції №4 Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області, на яку він погодився згідно рапорту в січні 2017 року.

Судом також встановлено, що в січні позивачем було подано рапорт на ім'я начальника ГУНП в Одеській області ОСОБА_3, в якому зазначено, що позивач із запропонованою посадою згоден.

З копії рапорту позивача вбачається, що начальник ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 з призначенням позивача та заступник начальника ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 також згоден про призначення ОСОБА_1 на вказану посаду.

Разом з тим УВБ в Одеській області Департамент внутрішньої безпеки вважало за недоцільне призначення позивача начальником сектору реагування патрульної поліції №4 Чорморського ВП Овідіопольського ВГІ ГУНП в Одеській області.

Однак відповідачем не було надано до суду доказів повідомлення позивача про те, що УВБ в Одеській області ДВБ вважає за недоцільне призначення позивача на посаду, надання пропозицій позивачу щодо інших вакантних посад з наданням терміну для визначення і подання відповідного рапорту про призначення із запропонованою посадою, та попередження у разі неподання такого рапорту, що позивача буде звільнено зі служби в поліції.

Крім того, відповідно до листа Управління внутрішньої безпеки в Одеській області № Б -141 о/л 42-15/01-2017 від 27.04.2017 року, також вбачається, що Управління внутрішньої безпеки в Одеській області ДВБ НП України вважає що управлінські рішення з питань добору, вивчення та комплектування органів та підрозділів Національної поліції кваліфікованими кадрами вирішуються виключно уповноваженими посадовими особами, визначеними у ст.21-22 Закону України «Про національну поліцію України». При цьому УВБ в Одеській області ДВБ НП України не є тим органом, який приймає рішення щодо звільнення або призначення на посади поліцейських.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідачем було безпідставно відмовлено позивачу щодо призначення його на раніше запропоновані ними посади у зв'язку з непогодженням такого призначення Управлінням внутрішньої безпеки в Одеській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України.

А тому, враховуючи вищевикладене, на думку суду відповідач порушив порядок звільнення позивача з поліції у зв'язку із скороченням штатів, оскільки відповідачем протиправно було відмовлено позивачу у призначенні на рівнозначні посади, які були йому запропоновані та з якими позивач погодився.

Так, аналізуючи проведені зміни в штаті Головного управління Національної поліції в Одеській області суд дійшов висновку, що внаслідок відповідного реформування посада, яку обіймав позивач, скорочена не була та за таких умов відповідач, скоротивши всі штатні посади по ГУНП в Одеській області одночасно затвердивши нові постійні штати повинен був запропоновувати позивачу посаду не нижчу від посади, що відповідає спеціальному званню позивача - "підполковник поліції".

Пункт 5 статті 68 Закону №580-VIIІ визначає, що переважне право на залишення на службі в поліції при реорганізації надається поліцейським з більш високими кваліфікацією та досягненнями у службовій діяльності. За рівних умов щодо кваліфікації та досягнень у службовій діяльності перевага в залишені на службі надається особам, які мають таке право відповідно до вимог законодавства.

Так, відповідно до п. 60 Правових позицій Верховного суду України щодо розгляду окремих категорій справ у розділі XIV трудове право («Бюлетень законодавства i юридичної практики України, 1998р. № 8) зазначено, що коло ociб, серед яких визначаються особи, що мають переважне право на залишення на роботі, та працівники, що не мають таких переваг, стосується лише тих працівників, які займають таку ж саму посаду та виконують таку ж саму роботу.

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації.

З аналізу вказаних правових норм вбачається, що рішення, дії чи бездіяльність державного органу, органу місцевого самоврядування повинні бути прийняті чи здійснені в межах компетенції відповідного органу та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, не порушувати інтересів держави, прав та інтересів фізичних та юридичних осіб, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), відповідати вимогам діючого законодавства.

До того ж відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ч.1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що відповідачем не було доведено суду правомірність звільнення позивача з поліції.

А тому суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушена прогулу також підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Пунктом 6 Розділу ІІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання встановлено, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв'язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Так позивачем до суду було надано довідку про доходи (а.с.91), де вказано, що за два передостанні місяці до звільнення позивач отримав дохід у розмірі - 8613 грн. 83 коп., при цьому відповідно до даної довідки середньомісячне грошове забезпечення позивача складає - 7420 грн. 00 коп., строк вимушеного прогулу позивача тривав 7 місяців (7420 грн.00 коп. *7 місяців) = 51940 (п'ятдесят одна тисяча дев'ятсот сорок грн. 00 коп.).

Разом з тим, позовні вимоги позивача щодо поновлення його на посаді у новий штат ГУНП в Одеській області на посаду, рівнозначній посаді, яку він обіймав до незаконного звільнення та яка відповідає рівню його кваліфікації, досвіду, діловим і особистим якостям, спеціальному званню підполковник поліції з 24.04.2017 року задоволенню не підлягають, оскільки суд скасовуючи наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області №763 о/с від 24 квітня 2017 року вже відновив порушені права позивача та поновив його на посаді, яку він обіймав до звільнення, а саме: начальника Хмельницького ВП Малиновського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області, яка є рівноцінною посаді начальника Хмельницького відділення поліції Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, яка на теперішній час у штатному розкладі скорочена не була.

Керуючись: ст.,ст. 2, 7, 8, 9, 11, 71-72, 86-87, 94, 159 - 164, 167, 186 КАС України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, за участю третьої особи - ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування наказу №763 о/с від 24 квітня 2017 року, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Скасувати Наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області №763 о/с від 24 квітня 2017 року в частині звільнення зі служби підполковника поліції ОСОБА_1.

Поновити ОСОБА_1 у постійному штаті на посаді начальника Хмельницького ВП Малиновського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області.

Стягнути з Головного Управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі - 51940 (п'ятдесят одна тисяча дев'ятсот сорок грн. 00 коп.).

Допустити негайне виконання Постанови в частині поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.

В іншій частині позову - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання її повного тексту.

Суддя: О.Г. Гусев