Справа № 804/4221/17
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

804/4221/17

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 жовтня 2017 року

справа № 804/4221/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Євраз Дніпровський металургійний завод»

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2017 року по справі №804/4221/17 за позовом приватного акціонерного товариства «Євраз Дніпровський металургійний завод» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації, -

в с т а н о в и В:

Приватне акціонерне товариство “Євраз Дніпровський металургійний завод” звернулось до суду з позовом, в якому просило визнати протиправною та скасувати індивідуальну податкову консультацію від 13.05.2017 року № 167/6/99-99-15-03-03-15/ІПК, надану Державною фіскальною службою України.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на неправомірність податкової консультації щодо подання звітності з акцизного податку, з огляду на необґрунтовані висновки ДФС України про те, що підприємство є платником акцизного податку з реалізації/виробництва паливно-мастильних матеріалів (бензину, дизпалива тощо), яке підприємством використовується у власній господарській діяльності. Вказуючи на неправомірність індивідуальної податкової консультації, позивач зазначав про те, що оскільки підприємство не зареєстровано платником акцизного податку з реалізації пального, яке підприємство використовує саме у власній господарській діяльності, то у нього відсутній обов’язок складати акцизні накладні на витрачені у власній господарській діяльності обсяги пального, а також подавати до контролюючого органу Розрахунки суми акцизного податку, як додатку до декларації акцизного податку.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2017 року у задоволенні позову відмовлено. Постанова суду фактично мотивована правомірністю оскарженої податкової консультації з огляду на те, що підприємство є зареєстрованим платником акцизного податку, у зв’язку з чим має обов’язок як складати акцизні накладні так і подавати до податкової служби відповідні звіти щодо сум акцизного податку.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, приватне акціонерне товариство «Євраз Дніпровський металургійний завод» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду відносно того, що підприємство є зареєстрованим платником акцизного податку з реалізації пального, яке підприємство

використовує саме у власній господарській діяльності. З цього приводу заявник апеляційної скарги вказує на те, що підприємство є виробником бензолу сирого кам’яновугільного, який відноситься до групи підакцизних товарів – «пальне» (підпункт 215.3.4 пункту 215.3 ст.215 Податкового кодексу України) та зареєстровано платником акцизного податку з реалізації пального, а саме бензолу сирого кам’яновугільного. В той же час, підприємство купує паливно-мастильні матеріали (бензин, дизпалива тощо), які також відносяться до груп підакцизного товару – «пальне», виключно для використання у власній господарській діяльності і відносно реалізації паливно-мастильних матеріалів (бензин, дизпаливо тощо) підприємство не зареєстровано платником акцизного податку. Крім цього, позивач вказує на те, що платниками акцизного податку є виключно суб’єкти підприємницької діяльності, які реалізують підакцизні товари, зокрема, пальне, при цьому, Податковим кодексом України визначено, що реалізація передбачає перехід права власності або права розпорядження. Оскільки у спірному випадку підприємство не реалізовувало пальне, а використовувало його у власній господарській діяльності, то у такому випадку підприємство не може бути платником акцизного податку.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційних скарг та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що приватне акціонерне товариство “Євраз Дніпровський металургійний завод” здійснює господарську діяльність в металургійній та коксохімічній галузі та є виробником бензолу сирого кам’яновугільного, який відноситься до групи підакцизних товарів – «пальне» (підпункт 215.3.4 пункту 215.3 ст.215 Податкового кодексу України), у зв’язку з чим зареєстроване платником акцизного податку з реалізації пального (а.с.20).

ПАТ “Євраз Дніпровський металургійний завод” звернулося до Державної фіскальної служби України за індивідуальною податковою консультацією, а саме з листом від 13.04.2017 року № 1944 “Про надання індивідуальної податкової консультації щодо необхідності складання акцизних накладних подання звітності з акцизного податку при здійсненні операцій з придбання пального виключно для використання у власній господарській діяльності”, поставивши відповідачу наступні питання:

1. Чи вірно ми розуміємо, що у ПрАТ “ЄВРАЗ ДМЗ”, яке не є платником акцизного податку по операціям реалізації пального в частині ПММ (бензину, дизпалива, тощо), немає обов’язку складати акцизні накладні на витрачені у власній господарській діяльності обсяги пального в частині ПММ (бензину, дизпалива, тощо)?

2. Чи вірно ми розуміємо, що у ПрАТ “ЄВРАЗ ДМЗ”, яке не є платником акцизного податку по операціям реалізації пального в частині ПММ (бензину, дизпалива, тощо), немає обов’язку подання додатку 1-1 Розрахунок суми акцизного податку з реалізації пального відповідно до підпункту 213.1.12 п. 213.1 ст. 213 НКУ” до декларації акцизного податку щодо витрачених у власній господарській діяльності обсяги пального в частині ПММ (бензину, дизпалива, тощо)?

У відповідь на даний запит Державною фіскальною службою України було надано індивідуальну податкову консультацію від 13.05.2017 року № 167/6/99-99-15-03-03-15/ІПК, відповідно до якої зазначено, що позивач, як зареєстрований платник акцизного податку з реалізації пального на всі обсяги реалізованого (витраченого) пального, у т.ч. використаного для власних потреб, зобов'язане складати акцизну накладну за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД реалізованого (витраченого) пального та зареєструвати її в ЄРАНу. Крім цього, вказано на обов’язок підприємства подавати до контролюючого органу звітність щодо розрахунку сум акцизного податку за всіма видами отриманого та реалізованого (витраченого) пального.

Не погодившись з індивідуальною податковою консультацією, позивач звернувся з позовом до суду.

За наслідками перегляду судового рішення, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Надаючи правову оцінку індивідуальній податковій консультації, суд апеляційної інстанції виходить із суті звернення позивача до Державної фіскальної служби України.

Так, у своєму зверненні позивач, прохаючи надати консультацію щодо зазначених питань, вказував на те, що він не є платником акцизного податку по операціям з реалізації пального в частині ПММ (бензину, дизпалива, тощо), у зв’язку з чим вважав відсутнім у нього обов’язку щодо складення акцизних накладних та обов’язку щодо подання відповідних звітів до податкової служби.

При цьому, таку позицію позивач обґрунтовував тим, що підприємство є виробником бензолу сирого кам’яновугільного, який відноситься до групи підакцизних товарів – «пальне» (підпункт 215.3.4 пункту 215.3 ст.215 Податкового кодексу України) та зареєстровано платником акцизного податку з реалізації пального, а саме бензолу сирого кам’яновугільного.

В той же час, як зазначав позивач, підприємство купує паливно-мастильні матеріали (бензин, дизпалива тощо), які також відносяться до груп підакцизного товару – «пальне», виключно для використання у власній господарській діяльності і відносно реалізації паливно-мастильних матеріалів (бензин, дизпаливо тощо) підприємство не зареєстровано платником акцизного податку.

Отже, за позицією позивача підприємство повинно бути зареєстровано платником акцизного податку відносно кожного виду підакцизного товару, які різняться за кодом УКТЗЕД, і лише у такому випадку у підприємства виникає обов’язок щодо обліку операцій з підакцизними товарами.

Таку позицію позивача суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованою, оскільки податкове законодавство не визначає обов’язку підприємства реєструватися платником акцизного податку відносно кожного виду підакцизного товару.

Вимоги податкового законодавства відносно того, що платник податку зобов’язаний складати акцизні накладні за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД (п.231. ст..231 ПК України), не свідчать про те, що платник податку має обов’язок реєструватися платником акцизного податку відносно кожного виду підакцизного товару (за кодом УКТЗЕД), а лише вказують на необхідність складення акцизних накладних за кожним кодом товарної підкатегорії.

Пунктом 212.1 статті 212 Податкового кодексу України визначено вичерпний перелік осіб, які є платниками податку на додану вартість.

Оскільки, позивач є виробником бензолу сирого кам’яновугільного, який відноситься до групи підакцизних товарів – «пальне» (підпункт 215.3.4 пункту 215.3 ст.215 Податкового кодексу України), то він зареєстрований платником акцизного податку (а.с.20). При цьому, Витяг з реєстру платників акцизного податку з реалізації пального, на який посилався позивач, не свідчить про те, що підприємство є платником акцизного податку лише відносно бензолу сирого кам’яновугільного (код УКТЗЕД 2707 10 90 00).

Таким чином, надаючи позивачу податкову консультацію ДФС України обґрунтовано виходила з того, що позивач є зареєстрованим платником акцизного податку з реалізації пального.

Відповідно до п.231 ст.231 ПК України платник податку при реалізації пального зобов’язаний скласти в електронній формі акцизну накладну за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД реалізованого пального та зареєструвати в Єдиному реєстрі акцизних накладних з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи.

Платник податку зобов’язаний скласти акцизну накладну на обсяги пального, використаного для власного споживання; реалізованого та/або використаного для виробництва непідакцизної продукції на умовах, встановлених статтею 229 цього Кодексу; втраченого як у межах, так і понад встановлені норми втрат; зіпсованого, знищеного, в тому числі внаслідок аварії, пожежі, повені, інших форс-мажорних обставин чи з іншої причини, пов’язаної з природним результатом, а також внаслідок випаровування в процесі виробництва, обробки, переробки, зберігання чи транспортування такого пального.

Таким чином, враховуючи положення вказаної норми права, ДФС України правомірно зазначила те, що ПАТ «Євраз Дніпровський металургійний завод» як зареєстрований платник акцизного податку з реалізації пального на всі обсяги реалізованого (витраченого) пального, у т.ч. використаного для власних виробничих потреб, зобов’язане складати в електронній формі акцизну накладну за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД реалізованого (використаного для власних потреб) пального та зареєструвати її в ЄРАН.

При цьому, ДФС України обґрунтовано, враховуючи повноваження щодо адміністрування акцизного податку, вказала на те, що такий облік отриманого та реалізованого (витраченого для власних потреб) пального ведеться з метою виявлення об’єкта оподаткування акцизним податком, а саме: обсягів перевищення реалізованого (витраченого) пального над отриманим.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції правильно по суті вирішено справу, у зв’язку з чим підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, 206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Євраз Дніпровський металургійний завод» залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2017 року по справі №804/4221/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, передбаченому статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

(Повний текст ухвали виготовлено 05.10.2017р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк