Справа № 640/7769/17
Суддя: Золотарьова Л. І.
Дата ухвалення: 2017-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 640/7769/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2017

Київський районний суд м. Харкова:

головуючий - суддя Золотарьова Л.І.

за участю секретаря - Бломберус С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора роти 8 батальйону 1 Управління патрульної поліції у м. Харкові ОСОБА_2 про поновлення строку на оскарження та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 25.05.2017 року звернувся до суду з позовом, у якому просить: визнати поважними причини пропуску строку на оскарження постанови та поновити строк; скасувати постанову серії БР №668889 від 21.04.2017 року про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 21.04.2017 року відносно нього відповідачем була складена постанова про накладення адміністративного стягнення, в якій вказано, що він 21.04.17 року на перехресті вулиць ОСОБА_3 та Гвардійців Широнінців проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофору, чим порушив пункт 8.7.3 (ґ) ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП. З зазначеною постановою він не згоден та вважає її незаконною. Він виїхав на перехрестя з вул. Гвардійців Широнінців на миготливий зелений сигнал світлофору, згідно з пунктом 8.7.3 (в) ПДР. За відеозаписом з відеореєстратора інспектора неможливо об'єктивно встановити, на яке саме світло він рухався, оскільки автомобіль патрульних знаходився на протилежному боці перехрестя; перехрестя має рельєфне перегинання асфальтного покриття, внаслідок чого лінія горизонту перетинає стовп зі світлофором і відстежити, де був його автомобіль «до» чи «після» світлофору неможливо; були складні погодні умови (йшов сніг з дощем). Оскільки на проїжджій частині лежав тонким шаром сніг, а автомобіль вже був на «літній гумі», він прийняв рішення не використовувати екстрене гальмування, а швидкість проїзду перехрестя, яка становила 50 км/год, дозволяла безпечно завершити маневр. Тим більше, що він возив гостей на весіллі, автомобіль був наряджений і їхав у складі «весільної колони». Наполягає, що він виїхав на перехрестя на миготливий зелений сигнал світлофору. Та, навіть якщо припустити, що він виїхав на жовтий сигнал світлофору, то пункт 8.11 ПДР дозволяє йому рухатися через перехрестя на жовтий сигнал світлофору при умові забезпечення безпеки дорожнього руху, і ніяк не регламентує, на яке світло світлофору він повинен виїхати з перехрестя. 25.04.2017 він написав скаргу на ім'я начальника УПП у м.Харків ДПП, однак у скарзі було відмовлено, і відповідь від 04.05.2017 року він отримав поштою лише 22.05.2017 року, тому звернувся до суду 25.05.2017, у звязку з чим просить поновити строк для звернення до суду, яки пропущений з поважних причин.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, надав аналогічні пояснення тим, що викладені в позовній заяві.

Відповідач не зявився, про час та місце судового розгляду неодноразово повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив, письмових заперечень не надав.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БР №668889 від 21.04.2017 року, зафіксоване не в автоматичному режимі, складеної інспектором роти 8 батальйону 1 Управління патрульної поліції у м. Харкові ОСОБА_2, позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

У зазначеній постанові вказується, що 21.04.17 року о 16:40 годині ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, у м. Харкові по вул. Героїв Праці, 25/71, на перехресті вулиц ОСОБА_3 та Гвардійців Широнінців, проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофору, чим порушив пункт 8.7.3(ґ) ПДР України, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст.69 КАС України докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

При цьому, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (ч. 1 ст. 69 КАС України).

Положеннями ч. 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.

За нормою ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач з самого початку оспорював допущене порушення.

В позові та в судовому засіданні позивач зазначив, що він виїхав на перехрестя на миготливий зелений сигнал світлофору. Відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що він виїжджав на перехрестя на жовтий сигнал світлофору. Оскільки на проїжджій частині лежав тонким шаром сніг, він прийняв рішення не використовувати екстрене гальмування, а швидкість проїзду перехрестя, яка становила 50 км/год, дозволяла безпечно завершити маневр. Навіть, якщо припустити, що він виїхав на жовтий сигнал світлофору, то пункт 8.11 ПДР дозволяє йому рухатися через перехрестя на жовтий сигнал світлофору при умові забезпечення безпеки дорожнього руху, і ніяк не регламентує, на яке світло світлофору він повинен виїхати з перехрестя.

Відповідач в судове засідання не зявлявся неодноразово, будь-яких доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові не надав, не спростував вказане твердження позивача, що він виїхав на перехрестя на миготливий зелений сигнал світлофору. В оскаржуваній постанові також не зазначено, які докази додаються до постанови на підтвердження вчинення позивачем правопорушення.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото-, відео-фіксації порушення позивачем правил дорожнього руху. Оскаржувана постанова не містить доказової бази вчинення правопорушення.

Так єдиним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові, при цьому ОСОБА_1 був не згодний одразу з правопорушенням.

Згідно з відповіддю Управління патрульної поліції у м. Харкові від 27.07.2017, відеозаписи з нагрудних відеокамер співробітників поліції, які були зроблені 21.04.2017 за фактом складання постанови від 21.04.2017 відносно ОСОБА_1, були знищені у звязку з закінченням терміну зберігання.

Будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП відповідачем до суду не надано.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем в порушення вимог ст. 71 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності своїх дій при винесенні оскаржуваної постанови про притягнення позивача до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Також суд враховує, що позивач, не погоджуючись з постановою від 21.04.2017, звернувся 25.04.2017 до Начальника УПП м. Харкова зі скаргою з приводу скасування оскаржуваної постанови. Відповідь УПП м. Харкова від 04.05.2017 щодо відмови у задоволенні скарги позивача була отримана ним 22.05.2017, відомості щодо отримання оскаржуваної постанови раніше ніж 22.05.2017 року, відповідачем до суду не надано. Тому, звернувшись до суду 25.05.2017, позивач пропустив 10-денний строк на оскарження постанови від 21.04.2017 з поважних причин, тому строк на оскарження постанови підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про поновлення строку на звернення до суду та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 21.04.2017 року відносно нього за ч. 2 ст. 122 КУпАП - підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволені, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 4 ст. 288 КУпАП, то за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень - Управління патрульної поліції у м. Харкові на користь Держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ч. 2 ст. 122 КУпАП, ст. ст. 8, 11, 69, 71, 94, 159, 160-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати поважними причину пропуску строку на оскарження постанови та поновити строк.

Скасувати постанову роти 8 батальйону 1 Управління патрульної поліції у м. Харкові ОСОБА_2 від 21.04.2017 року серії БР №668889 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень - Управління патрульної поліції у м. Харкові судовій збір на користь Держави у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий