Справа № 810/1819/17
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2017-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2017 року № 810/1819/17

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., за участю секретаря судового засідання Сакевич Ж.В., розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу реєстрації актів цивільного стану Бородянського районного управління юстиції та Ружинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання протиправною та скасування відмови, зобов'язання вчинити певні дії,

Суть спору: ОСОБА_1 звернулася до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу реєстрації актів цивільного стану Бородянського районного управління юстиції про визнання протиправною відмови щодо внесення змін до актового запису №12 від 12 травня 1959 року про народження позивача (ОСОБА_1 - дівоче прізвище ОСОБА_3) шляхом виправлення допущеної в графі "національність" помилки, а саме, національності матері ОСОБА_3 з "українка" на "полька" та скасувати зазначену відмову від 24.01.2017; зобов'язання Відділу реєстрації актів цивільного стану Бородянського районного управління юстиції внести зміни до актового запису про народження позивача (ОСОБА_1 - дівоче прізвище ОСОБА_3) №12 від 12 травня 1959 року, складеного виконкомом Шпичинецької сільської ради Ружинського району Житомирської області, шляхом виправлення допущеної в графі "національність" помилки, а саме, національності матері ОСОБА_3 з "українка" на "полька".

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду залучено до участі у справі у якості відповідача Ружинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ОСОБА_1 звернулась до відділу РАЦС Бородянського районного управління юстиції у Київській області із усною заявою про внесення змін до актового запису про народження №12 від 12 травня 1959 року, складеного виконкомом Шпичинецької сільської ради Ружинського району Житомирської області, шляхом виправлення зазначеної в графі «національність» її матері ОСОБА_3 з «українка» на «полька».

Також зазначила, що згідно частин 2-4 статті 22 Закону України від 1 липня 2010 року №2398-VI "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" встановлено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться за заявою особи, щодо якої складено актовий запис; одного з батьків, опікуна, піклувальника дитини; опікуна недієздатної особи; спадкоємців померлого; представника органу опіки та піклування під час здійснення повноважень з опіки та піклування стосовно особи, яка має право на подання такої заяви. Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, за місцем зберігання відповідного актового запису.

На вказану заяву відділом РАЦС Бородянського районного управління юстиції у Київській області було надано письмову відповідь №16.5-79/46, згідно якої у внесенні змін до актового запису про народження було відмовлено у зв'язку із відсутністю підстав. Позивач вважає відмову незаконною, безпідставною та такою, що порушує її права та інтереси у сфері публічно-правових відносин з огляду на нижченаведене.

Позивач зазначає, що її мати ОСОБА_3, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 року в с.Вишневе Ружинського району Житомирської області (раніше с. Велика Чернявка Вчерашенського району Житомирської області), за національністю є полькою, що підтверджується витягом з актового запису №5 від 17 січня 1956 року про її шлюб з батьком позивачки - ОСОБА_4.

Окрім того, вказує, що за інформацією, наданою їй начальником відділу РАЦС Ружинського районного управління юстиції, актовий запис про народження її матері, складений виконавчим комітетом Вишнівської сільської ради Ружинського району Житомирської області, не зберігся, а у посвідці про народження та свідоцтві про шлюб дані про національність на час їх видачі не зазначалися.

Позивач стверджує, що батьки її матері - ОСОБА_5 (дівоче прізвище Топорівська) ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, були поляками, сповідували католицьку віру і, проживаючи на території України (у с.Велика Чернявка), дотримувались своїх національних традицій.

Крім того, у свідоцтві про народження молодшої сестри матері позивача - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, національність діда та баби позивача чітко вказано як поляки.

Окрім того, позивач звертає увагу суду на те, що її мати, як і її брати та сестри, виховувалась відповідно до польських традицій, сповідувала католицьку віру, святкувала польські свята та усе життя вважала себе полькою, про що і зазначено в актовому записі про її шлюб.

При цьому, у актовому записі №12 від 12 травня 1959 року, складеному виконкомом Шпичинецької сільської ради Ружинського району Житомирської області, про народження позивача (ОСОБА_1 - дівоче прізвище ОСОБА_4) в графі «національність» національність матері позивача ОСОБА_3 зазначена як «українка». Саме тому позивач звернулась до Бородянського районного управління юстиції у Київській області з проханням виправити зазначену неузгодженість та помилку, допущену в її актовому записі про народження. При цьому змінювати саму національність матері вона не просила, оскільки вона і так полька, про що має відповідний документ, який і надавала до Бородянського районного управління юстиції у Київській області.

Зважаючи на вищенаведене, позивач вважає, що відповідач порушив її права та інтереси у сфері публічно-правових відносин через безпідставну відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану.

Тому, на підставі підпункту 2.13.2 пункту 2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, за змістом якого визначено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є постанова адміністративного суду, позивач звернулася із позовом до суду.

Відділ реєстрації актів цивільного стану Бородянського районного управління юстиції надав суду письмові пояснення від 12.06.2017 №16.5-25/1089, в яких зазначив, що 24 січня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до відділу з питанням про внесення змін до актового запису про її народження №12 від 12.05.1959 року, складеного виконкомом Шпичинецької сільської ради Ружинського району Житомирської області. Відділом було надано заявнику роз'яснення, що відповідно до статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану у випадках, передбачених чинним законодавством, за наявності достатніх підстав.

Відповідач-1 також вказав, що питання зміни національності не відносяться до компетенції органів державної реєстрації актів цивільного стану, так як Указом Президента України від 24 січня 1991 року №70/99 «Про зміни та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Президента України» втратив чинність та був скасований Указ Президента України від 31.12.1991 «Про порядок зміни громадянами України національності».

Ружинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області в обґрунтування своїх письмових заперечень зазначив, що ОСОБА_1 проживає та зареєстрована за адресою - АДРЕСА_1, тому правомірно звернулась за місцем свого проживання для вирішення питання про внесення змін до актового запису цивільного стану. Відповідач-2 має право внести зміни до актового запису цивільного стану на підставі висновку відповідача-1, а тому відповідачем по справі має бути Бородянський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Позивач у судові засідання 21.06.2017, 20.07.2017, 07.09.2017 не з`явилась, у ході судового розгляду направила до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила суд позов задовольнити.

Відділ реєстрації актів цивільного стану Бородянського районного управління юстиції у судові засідання 21.06.2017, 20.07.2017, 07.09.2017 не з`явився. Направив до суду клопотання про розгляд справи без його участі, просив вирішити спір згідно вимог чинного законодавства.

Ружинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області у судові засідання 20.07.2017, 07.09.2017 не з`явився, до суду надав письмові заперечення про залучення до участі у справі у якості другого відповідача, в яких просив розгляд справи здійснювати без його участі та вирішити спір згідно вимог чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, суд

в с т а н о в и в:

ІНФОРМАЦІЯ_6 року народилась ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1, виданим Відділом актів цивільного стану Велико-Чернявської сільської ради Вчерайшенського району Житомирської області (а.с. 30).

Судом встановлено, що 17 січня 1956 року у зв'язку із реєстрацією шлюбу ОСОБА_8 із ОСОБА_4, було змінено прізвище ОСОБА_8 на «Серветник», що підтверджується свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_2, виданим 17.01.1956 Вчерайшенським РАЦС Житомирської області (а.с. 15).

Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № НОМЕР_3 від 04 січня 2017 року актовий запис про шлюб ОСОБА_3 з ОСОБА_4 від 17 січня 1956 року зареєстровано в реєстрі 02 червня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ружинського районного управління юстиції Житомирської області, національність ОСОБА_3 вказано як «полька» (а.с. 16).

12 травня 1959 року виконкомом Шпичинецької сільської ради Ружинського району Житомирської області було складено актовий запис про народження ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4. Батьками позивача, ІНФОРМАЦІЯ_5, відповідно до актового запису про народження №12, складеного виконавчим комітетом Шпичинецької сільської ради Ружинського району Житомирської області, є ОСОБА_4 та ОСОБА_3, що підтверджується копією актового запису №12 від 12.05.1959 року, складеного виконкомом Шпичинецької сільської ради Ружинського району Житомирської області. При цьому у графі національність матері ОСОБА_3 зазначено «українка» (а.с.73).

З матеріалів справи слідує, що 12 липня 1988 року ОСОБА_9 зареєструвала шлюб із ОСОБА_10, після укладення шлюбу ОСОБА_9 присвоєно прізвище «ОСОБА_1», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_4, виданим 12.07.1988 відділом запису актів громадянського стану Ірпінської міськради народних депутатів Київської області (а.с.29).

Позивач ОСОБА_1, яка зареєстрована в АДРЕСА_1, звернулася із усною заявою до відповідача-1 з проханням внести зміни до актового запису №12 від 12.05.1959 року, складеного виконкомом Шпичинецької сільської ради Ружинського району Житомирської області щодо національності матері - ОСОБА_3, виправивши національність матері з «українка» на «полька».

Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бородянського районного управління юстиції 24 січня 2017 року позивачу надано відмову, що викладена у листі від 24.01.2017 №16.5-79/46, щодо внесення змін до актового запису про народження щодо зміни національності матері - ОСОБА_3 у зв'язку з відсутністю підстав відповідно до статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

У відповіді зазначено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану у випадках, передбачених чинним законодавством, за наявності достатніх підстав. Водночас зазначено, що питання зміни національності не відноситься до компетенції органів державної реєстрації актів цивільного стану, так як Указом Президента України від 24 січня 1999 року №70/99 «Про зміни та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Президента України» втратив чинність та був скасований Указ Президента України від 31.12.1991 року «Про порядок зміни громадянами України національності» (а.с.8).

Не погодившись з відмовою відповідача-1, позивач звернулась до суду за захистом своїх порушених прав.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно положень частин 1, 2 статті 49 Цивільного кодексу України актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо.

Відповідно до частин 1, 2 статті 2 Закону України від 1 липня 2010 року №2398-VI "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" (далі - Закон №2398-VI) актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків. Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Отже, відомості про походження фізичної особи вносяться до акта цивільного стану, який підлягає державній реєстрації, а також обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно частини 2 статті 300 Цивільного кодексу України, фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону №2398-VI відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх, формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд, здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

За приписами частини 1, 2 статті 9 Закону №2398-VI, передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.

Абзацами 1, 3 частини 3 статті 9 Закону №2398-VI визначено, що актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.

Відповідно до частини 5 статті 9 Закону №2398-VI правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону №2398-VI внесення відомостей про народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть здійснюється відділами державної реєстрації актів цивільного стану шляхом складання актового запису цивільного стану в електронному вигляді у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та на паперових носіях.

Приписами частини 1 статті 22 Закону №2398-VI передбачено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.

За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому (абзац 2 частини 1 статті 22 Закону №2398-VI).

У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку (абзац 3 частини 1 статті 22 Закону №2398-VI).

Згідно з частиною 2 статті 22 Закону №2398-VI внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться за заявою: особи, щодо якої складено актовий запис; одного з батьків, опікуна, піклувальника дитини; опікуна недієздатної особи; спадкоємців померлого; представника органу опіки та піклування під час здійснення повноважень з опіки та піклування стосовно особи, яка має право на подання такої заяви.

Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану, що передбачено частиною 3 статті 22 Закону №2398-VI.

З урахуванням приписів частини 4 статті 22 Закону №2398-VI зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. У разі зберігання актового запису цивільного стану у державній архівній установі внесення змін безпосередньо до актового запису проводиться зазначеною установою за повідомленням відділу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 Закону №2398-VI правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України.

Згідно з п. 1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12 січня 2011 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793 (далі - Правила №96/5), внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Отже, відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану регулюється Розділом ІІ Правил№96/5 .

Пунктом 2.1 розділу ІІ Правил №96/5 передбачено, що заява про внесення змін до актового запису цивільного стану за формою, наведеною в додатку 1, подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених статтею 53 Сімейного кодексу України, також до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника актового запису про шлюб при пред'явленні паспорта або паспортного документа.

Приписами пункту 2.6 розділу ІІ Правил №96/5 встановлено, що разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті.

Згідно з п.2.13.2 Правил №96/5 підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є постанова адміністративного суду.

У відповідності пункту 2.7 Правил №96/5 встановлено, що на підтвердження достовірності представлених заявником документів про державну реєстрацію актів цивільного стану відділом державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичним представництвом чи консульською установою України додаються до матеріалів справи повні витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, копії відповідних актових записів цивільного стану, на підставі яких вирішується питання щодо необхідності внесення змін або відмови в цьому.

Абзацом 2 пункту 1.1. Правил №96/5 передбачено, що у разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Згідно з п.2.16.7 Правил №96/5 на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Як встановлено судом відмова Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Бородянського районного управління юстиції, викладена у листі від 22.01.2017 №16.5-79/46 щодо внесення змін до актового запису №12 від 12.05.1959 року, складеного виконкомом Шпичинецької сільської ради Ружинського району Житомирської області, про народження ОСОБА_1 у зміні національності матері позивача - ОСОБА_3 з «українка» на «полька» була вмотивована посиланням на статтю 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та відсутністю достатніх підстав.

Водночас, з листа від 24.01.2017 №16.5-79/46 слідує, що однією з підстав відмови ОСОБА_1 у внесенні змін до актового запису зазначено те, що компетенція органів державної реєстрації актів цивільного стану не поширюється на питання зміни національності, так як Указом Президента України від 24.01.1999 року №70/99 «Про зміни та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Президента України» втратив чинність та був скасований Указ Президента України від 31.12.1991 «Про порядок зміни громадянами України національності». У відмові також зазначено, якщо особа не використала можливості змінити національність під час дії Указу Президента з 1991 по 1999, то на сьогоднішній день втрачена можливість підтвердити її національність, а також вирішувати питання про внесення змін до актових записів цивільного стану щодо національності, так як паспорт громадянина України не передбачає внесення в цей документ відомостей про національність (Положення про паспорт громадянина України, затверджений постановою Верховної Ради України від 02.09.1993 року за №3423-ХІІ).

Зважаючи на вищенаведене, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бородянського районного управління юстиції рекомендовано позивачу звернутися до суду з питанням встановлення факту належності до польської національності, так як відповідно до статті 256 Цивільного процесуального кодексу України в судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти, з якими пов'язані виникнення, припинення або зміна особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Суд вважає, що оскаржувана відмова відповідача-1 у внесенні змін до актового запису про народження №12 від 12.05.1959 року стала результатом помилкового сприйняття відповідачем-1 самого звернення позивача.

Так, в ході розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 зверталась до відповідача-1 із заявою про внесення змін до актового запису про народження щодо виправлення національності матері позивача з «українка» на «полька», щодо зміни національності чи встановлення факту належності позивача до певної національності заява позивачем не надавалась.

Окрім того, матеріалами справи підтверджено факт звернення матері позивача - ОСОБА_3 до відділу реєстрації актів цивільного стану Ружицького районного управління юстиції щодо внесення змін до актового запису №5 від 17 січня 1956 року про її шлюб шляхом виправлення національності нареченої з «українка» на «полька», на що отримала відмову, яка була оскаржена до Житомирського окружного адміністративного суду.

Так, постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2016 року у справі №806/2257/16 задоволено позов ОСОБА_3 до Відділу реєстрації актів цивільного стану Ружинського районного управління юстиції про визнання протиправною відмови та зобов'язання внести зміни до актового запису про шлюб; скасовано відмову Відділу реєстрації актів цивільного стану Ружинського районного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Житомирській області щодо внесення змін до актового запису про шлюб № 5 від 17.01.1956 року; зобов`язано Відділ реєстрації актів цивільного стану Ружинського районного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Житомирській області внести зміни до актового запису про шлюб №5 від 17.01.1956 в графі національність з "українка" на "полька".

Вказана постанова набрала законної сили 24 грудня 2016 року, відомості про набрання рішенням законної сили зазначені в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Суд звертає увагу на те, що в мотивувальній частині постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2016 року у справі №806/2257/16 встановлено, що у свідоцтві про народження серії НОМЕР_5 від 05.03.1953 молодшої сестри ОСОБА_3 - ОСОБА_7, батьками зареєстровані: ОСОБА_5 "поляк" та мати ОСОБА_11 "полька". У відповідності до Сімейного кодексу України повнорідними є брати і сестри, які мають спільних батьків. Так, в свідоцтві про народження ОСОБА_3 та її молодшої сестри - ОСОБА_7 вказані спільні батьки. А тому, з урахуванням того, що у свідоцтві ОСОБА_7 батько і мати в графі «національність» зазначені «поляк» і «полька» - ОСОБА_3 так само належить до національності "полька".

Частиною 1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до змісту листа Вищого адміністративного суду України "Щодо застосування статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України" від 14.11.2012 року № 2379/12/13-12 наведеними нормами КАС України встановлені преюдиційні обставини, тобто ті обставини, що встановлені в судовому рішенні, яке набрало законної сили. Зазначені преюдиційні обставини є підставами для звільнення від доказування. При застосуванні цих процесуальних норм судам варто враховувати, що правове значення преюдиційних обставин, які передбачені частиною першою статті 72 КАС України, відрізняється від такого для обставин, що визначені частиною четвертою цієї ж статті.

Так, звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні, передбачене частиною першою статті 72 КАС України, варто розуміти так, що учасники адміністративного процесу не зобов'язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені.

Оскільки постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2016 року у справі №806/2257/16 встановлений факт того, що ОСОБА_3, яка є матір'ю позивача у розглядуваній справі, належить до національності "полька", даний факт повторному доказуванню не підлягає.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що наявні у матеріалах справи докази у своїй сукупності свідчать про те, що мати позивача - ОСОБА_1 - ОСОБА_3 за національністю є полькою, а отже в актовому записі про народження позивача ОСОБА_9 №12 від 12.05.1959 року, складеному виконкомом Шпичинецької сільської ради Ружинського району Житомирської області в графі національність матері - ОСОБА_3 неправильно вказано "українка", що належить виправити на «полька».

Відповідно до частини 2 статті 300 Цивільного кодексу України, фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з статтею 3 Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин (ратифікована Законом України № 703/97-ВР від 09 грудня 1997 року), кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв'язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги до Відділу реєстрації актів цивільного стану Бородянського районного управління юстиції про визнання протиправною та скасування відмови щодо внесення змін до актового запису №12 від 12 травня 1959 року про народження позивача (ОСОБА_1 - дівоче прізвище ОСОБА_3) шляхом виправлення допущеної в графі "національність" помилки, а саме, національності матері ОСОБА_3 з "українка" на "полька" є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи, що між позивачем та відповідачем-1 наявний спір щодо правильності зазначення в актовому записі про народження позивача відомостей про національність матері позивача та відсутність з огляду на це позитивного для позивача висновку відповідача-1 з цього приводу, позовні вимоги про зобов'язання відповідача-2 внести зміни до актового запису про народження позивача (ОСОБА_1 - дівоче прізвище ОСОБА_3) №12 від 12 травня 1959 року, складеного виконкомом Шпичинецької сільської ради Ружинського району Житомирської області, шляхом виправлення допущеної в графі "національність матері" помилки, а саме, національності матері ОСОБА_3 з "українка" на "полька" є також обгрунтованими та підлягають задоволенню, адже поноваження по внесенню змін до актового запису про народження з огляду на приписи частини 4 статті 22 Закону №№2398-VI належать саме відповідачу-2.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

1. Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати протиправною та скасувати відмову Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Бородянського районного управління юстиції, викладену у листі від 24.01.2017 №16.5-79/46, щодо внесення змін до актового запису №12 від 12 травня 1959 року про народження ОСОБА_9 шляхом виправлення допущеної в графі "національність матері" помилки, а саме, національності матері ОСОБА_3 з "українка" на "полька".

3. Зобов'язати Ружинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_9 №12 від 12 травня 1959 року, складеного виконкомом Шпичинецької сільської ради Ружинського району Житомирської області, шляхом виправлення допущеної в графі "національність матері" ОСОБА_3 помилки з "українка" на "полька".

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кушнова А.О.