Справа № 806/289/17
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2017-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Токарева М.С.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"02" жовтня 2017 р. Справа № 806/289/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Франовської К.С.

суддів: Іваненко Т.В.

ОСОБА_2,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Верстатуніверсалмаш" на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від "19" квітня 2017 р. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Верстатуніверсалмаш" до Головного територіального управління юстиції у Житомирській області в особі Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби про визнання дій протиправними та зобов'язання зняти з реалізації майно ,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року Публічне акціонерне товариство "Верстатуніверсалмаш" звернулось до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у Житомирській області в особі відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов'язання зняти з реалізації майно.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 19.04.2017 року позовну заяву публічного акціонерного товариства "Верстатуніверсалмаш" залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Згідно з ч. 3 ст. 199 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Суд першої інстанції дійшов до висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду, у зв'язку з тим, що будучи належним чином повідомлений, позивач двічі не прибув в судове засідання. Колегія суддів не погоджується із таким висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 155 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позивач повторно не прибув у попереднє судове засідання чи у судове засідання без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. Зазначена підстава кореспондує з частиною третьою ст.128 КАС України. Перше таке неприбуття тягне за собою відкладення розгляду справи, а друге-залишення позовної заяви без розгляду.

При вирішенні питання про залишення позовної заяви без розгляду з цієї підстави слід відповісти на такі питання:

1) чи належним чином позивача було повідомлено про судовий розгляд перший і другий раз;

2) чи обидва рази були відсутні поважні причини неприбуття позивача або інформація про такі причини;

3) чи відсутня заява позивача про розгляд справи за його відсутності.

Позовну заяву може бути залишено без розгляду, лише якщо відповідь на усі ці питання є позитивною. Але навіть у цьому разі зазначена підстава не застосовується, якщо :

1) позивач не прибув у попереднє судове засідання чи в судове засідання для вчинення окремої процесуальної дії, оскільки таке неприбуття не перешкоджає їх проведенню ;

2) суд визнав обов"язковою особисту участь позивача ;

3) в судове засідання прибув представник позивача.

Як встановлено, справа перебуває у провадженні Житомирського окружного адміністративного суду з 30 січня 2017 року і неодноразово вносилась на судовий розгляд.

Так, у призначений до чергового розгляду справи день 13 березня 2017 року, судове засідання не відбулось за клопотанням позивача (клопотання у справі відсутнє). Розгляд справи відкладено до 04 квітня 2017 року на 10-30 (а.с.90).

В судове засідання 04 квітня 2017 року представник позивача адвокат ОСОБА_3 не з"явився, звернувся з клопотанням про відкладення розгляду справи у зв"язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні та подав заяву про збільшення позовних вимог (а.с.94-97).

Розгляд справи відкладено судом до 19 квітня 2017 року на 12-40 (а.с.100).

В судове засідання 19.04.17р. представник позивача адвокат ОСОБА_3 повторно не з"явився, подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв"язку із зайнятістю у розгляді справи Господарським судом Вінницької області (а.с.106).

За клопотанням представника відповідача- Головного територіального управління юстиції у Житомирській області суд, ухвалою від 19.04.17р. позовну заяву Публічного акціонерного товариства"Верстатуніверсалмаш" залишено без розгляду внаслідок повторної неявки представника позивача в судове засідання. При цьому, подані клопотання про відкладення судового розгляду, суд розцінив як зловживання позивача наданими йому правами.

Однак, колегія суддів апеляційного адміністративного суду з такими висновками суду першої інстанції не погоджується з наступних міркувань.

Відповідно до ст.128 КАС України у разі повторного неприбуття позивача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позивач повторно не прибув у попереднє судове засідання чи у судове засідання без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Таким чином, підставою для залишення позовної заяви без розгляду є повторне неприбуття позивача без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття.

У клопотанні про відкладення справи від 18 квітня 2017 року, представник "Публічного акціонерного товариство "Верстатуніверсалмаш" обґрунтував своє неприбуття в судове засідання участю в іншому судовому засіданні Господарського суду Вінницької області у справі № 902/131/17, вказавши, що він є розпорядником майна ТОВ "Комільфо" і його явка в судове засідання є обов'язковою та надав відповідні документи. При цьому, представник позивача зазначив, що розгляд справи у господарському суді спочатку ухвалою суду від 01 березня 2017 року було призначено на 18 квітня 2017 року, але у зв'язку із виправленням описки ухвалою суду від 05 квітня 2017 року було призначено на 19 квітня 2017 року .

Отже, представник позивача обґрунтував поважність причин свого неприбуття в судове засідання 19 квітня 2017 року.

Проте, суд першої інстанції дійшов помилкових висновків щодо недотримання позивачем вимог ст. 49 КАС України щодо добросовісного користування належними правами .

Згідно з ч. 2 ст. 49 КАС України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Ст. 10 КАС України передбачено, що усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників адміністративного процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

При вирішенні суто процесуальних питань, колегія суддів звертає увагу на те, що як зазначено в §§ 62 і 65 рішення Європейського суду з прав людини у справі Miroпubovs та інші проти Латвії, поняття «зловживання», згідно з п. 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слід розуміти у звичайному значенні, яке визнається загальною теорією права - тобто як шкідливе здійснення особою права для інших цілей, ніж ті, для яких його призначено. Таким чином, зловживанням є таке поводження позивача, яке явно суперечить цілям права на індивідуальне звернення і перешкоджає належній роботі суду або належному перебігу провадження.

Також, вважається зловживанням той факт, коли заявник неодноразово подає до суду сутяжницькі та явно необґрунтовані заяви, аналогічні заяві, яку він подавав раніше і яку вже було визнано неприйнятною (рішення Європейського суду з прав людини у справах M. проти Сполученого Королівства та Philis проти Греції).

Зловживання процесуальними правами можна визначити таким чином: це особлива форма процесуального правопорушення, тобто умисні несумлінні дії учасників процесу, що супроводжуються порушенням умов здійснення субєктивних процесуальних прав і вчиняються лише з видимістю реалізації таких прав, які поєднуються з обманом відносно відомих обставин справи, з метою обмеження можливості реалізації або порушення прав інших осіб, які беруть участь у справі, а також з метою перешкоджання діяльності суду з правильного та своєчасного розгляду і вирішення справи, що тягне застосування заходів адміністративного примусу.

Механізм зловживання процесуальними правами полягає в тому, що особа, яка бажає мати певний юридичний результат (наприклад, відкласти судове засідання, добитися зупинення провадження у справі тощо), вчиняє процесуальні дії (бездіяльність), зовні «схожі» на ті юридичні факти, з якими повязується настання необхідного результату. Такі дії, однак, мають повністю штучний характер.

Разом з тим, якщо певна поведінка дозволена процесуальним законом, то немає жодних підстав розцінювати її як зловживання правом.

У даній справі, представник позивача двічі не прибув у судове засідання і поважність причин неявки підтверджена.

Висновки суду про те, що позивач міг забезпечити явку в судове засідання іншого представника у зв"язку із зайнятістю адвоката ОСОБА_3, є помилковими, оскільки у справі на а.с 81 є лист Генерального директора ПАТ "Верстатуніверсалмаш" ОСОБА_4 до суду , в якому повідомляється про відсутність на підприємстві штатної посади юриста.

Отже, позивач був позбавлений можливості направити до суду іншого представника.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо залишення позову без розгляду.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 204-206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Верстатуніверсалмаш" задовольнити.

Ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від "19" квітня 2017 р. скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя К.С. Франовська

судді: Т.В. Іваненко

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Публічне акціонерне товариство "Верстатуніверсалмаш" вул.Корольова,132,м.Житомир,10025

3- відповідачу/відповідачам: Головне територіальне управління юстиції у Житомирській області в особі Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби м-н Соборний,1,м.Житомир,10014

4- представник позивача: ОСОБА_3 -