Справа № 608/797/17
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/7679/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Чортківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на постанову Чортківського районного суду Тернопільської області від 19 червня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Чортківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій неправомірними,-

В С Т А Н О В И В:

24 травня 2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Чортківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, в якому просила визнати неправомірними дії щодо відмови в призначенні пенсії за віком та зобовязати призначити пенсію за віком, і нарахувати її з 19 квітня 2017 року.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 08 червня 1977 року працювала на Камінивецькому цегельному заводі, де виконувала роботу зйомщика цегли, пропрацювала там до 17 серпня 1979 року. З 15 серпня 1980 року була прийнята на роботу в колгоспі ім. Лесі Українки різноробочою, з 1 квітня 2000 року переведена в ПАП «Білобожницьке», де пропрацювала до 01 березня 2002 року. У відповідності до ст.26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» звернулася до відповідача про призначення їй пенсії за віком. Однак, в призначенні пенсії їй було відмовлено у звязку із відсутністю 15-ти річного страхового стажу через внесення виправлень в стажову книжку.

Постановою Чортківського районного суду Тернопільської області від 19 червня 2017 року адміністративний позов задоволено. Визнано неправомірними дії Чортківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо відмови в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1. Зобовязано Чортківське обєднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком та нараховувати з 19 квітня 2017 року.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що позивачем підтверджено трудовий стаж належними та допустимими доказами, показаннями свідків, а тому наявні всі підстави для визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за віком та зобов'язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком.

Не погодившись з прийнятою постановою, Чортківське обєднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що відповідно до записів трудової книжки позивача у період з 1980 року по 2000 рік вона перебувала у трудових відносинах із колгоспом ім. Л. Українки, однак при перевірці первинних документів по даному господарству встановлено, що ОСОБА_1 у зазначений період не працювала, натомість зазначено особу під прізвищем «Тепла» та проведені виправлення, які належним чином не завірені.

За відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07 липня 2010 року N 2453-VI), що є достатнім для розгляду даної справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач народилася 18 квітня 1959 року в с. Семаківці Чортківського району Тернопільської області.

Згідно трудової книжки від 20 вересня 1977 року загальний стаж ОСОБА_1 складає 23 роки 8 місяців 27 днів(а.с.8).

У звязку з досягненням 58-ого віку, 05 квітня 2017 року вона звернулася до Чортківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області за призначенням пенсії на підставі ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, що особи, мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Згідно протоколу №15 від 12 квітня 2017 року Чортківським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України відмовлено в призначенні пенсії по віку відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», оскільки немає достатнього для призначення пенсії страхового стажу(а.с.9-10).

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: 1) громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом; 2) особи, яким до дня набрання чинності цим Законом була призначена пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" (крім соціальних пенсій) або була призначена пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) за іншими законодавчими актами, але вони мали право на призначення пенсії за Законом України "Про пенсійне забезпечення" - за умови, якщо вони не отримують пенсію (щомісячне довічне грошове утримання) з інших джерел, а також у випадках, передбачених цим Законом, - члени їхніх сімей.

Згідно із ч. 1 ст. 9 цього ж Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Статтею 24 вищевказаного Закону встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв'язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Час перебування на інвалідності у зв'язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до страхового стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

У разі якщо зазначену доплату не було здійснено, до страхового стажу зараховується період, визначений за кожний місяць сплати страхових внесків за формулою:

ТП = Св : В, де:

ТП - тривалість періоду, що зараховується до страхового стажу та визначається в місяцях;

Св - сума фактично сплачених страхових внесків за відповідний місяць;

В - мінімальний страховий внесок за відповідний місяць.

Періоди роботи після призначення пенсії зараховуються до страхового стажу на загальних підставах.

Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

За кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки ІНФОРМАЦІЯ_1 і старші після досягнення ними такого віку:

55 років - які народилися до 30 вересня 1956 року включно;

55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року;

56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року;

56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року;

57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року;

57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року;

58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року;

58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року;

59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року;

59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року;

60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.

Згідно із ч. 1 ст. 28 вищевказаного Закону мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі зменшується на розмір зазначеної пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Згідно із ст. 44 того ж Закону заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообовязковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначання пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі її відсутності приймаються інші документи, які містять відомості про період роботи.

Згідно із п. 18 вказаного Порядку за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації, або відсутності архівних даних, стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, установі, організації і мали документи про свою роботу за цей час.

Відповідно до п. 20 того ж Порядку уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу, приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років.

Зі змісту наявної в матеріалах справи копії трудової книжки слідує, що ОСОБА_1 у період з 1977 по 1979 роки працювала на Камінивецькому цегельному заводі, де виконувала роботу зйомщика цегли.

З 1980 року була прийнята на роботу в колгоспі ім. Лесі Українки різноробочою, а з 1986 року була переведена на посаду завідуючим дитячого садка.

З квітня 2000 року ОСОБА_1 переведена в ПАП «Білобожницьке», де пропрацювала до 01 березня 2002 року на посаді завідуючим дитячого садка.

Такі обставини також підтверджуються копією стажової книжки, витребуваної Чортківським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Тернопільської області (а.с.4).

Згідно трудової книжки позивача від 20 вересня 1977 року загальний стаж ОСОБА_1 складає 23 роки 8 місяців 27 днів.

Крім цього, судом першої інстанції допитано в якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які разом з позивачкою працювали в колгоспі, а потім в садочку та підтвердили факт роботи ОСОБА_1 на протязі 20 років.

Стосовно доводів апелянта про те, що виправлення прізвища позивача з «Тепла» на «Цепла» у довідці про стаж унеможливлюють врахування до стажу роботи для призначення пенсії періоду з 1980 року по 2000 рік, то колегія суддів зазначає, що наявність та тривалість стажу належним чином відображена у трудовій книжці, що є основним документом, що підтверджує стаж роботи, а також показами свідків, що також є належним способом для установлення наявності стажу.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про неправомірність відмови Пенсійного органу у призначенні пенсії, та зобов'язання Чортківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області призначити з 19 квітня 2017 року позивачці пенсію за віком відповідно до вимог ст. 26 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", яка має 15 років страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. 160, ст. 195, ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Чортківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області залишити без задоволення, а постанову Чортківського районного суду Тернопільської області від 19 червня 2017 року у справі № 608/797/17 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6