Справа № 565/1611/17
Суддя: Мануляк Ю.В.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 565/1611/17
Провадження № 2-а/565/150/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2017 року 15 год. 55 хв. м. Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в складi:

головуючого суддi ОСОБА_1,

з участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2,ОСОБА_3,

розглянувши в порядку письмового провадження, у залі Кузнецовського міського суду Рівненської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до поліцейського СРПП Маневицького ВП сержанта поліції ОСОБА_5 про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 (надалі- Позивач) звернувся до суду з позовом про визнання протиправною та скасування постанови ОСОБА_4 БР№ 799541 від 18.07.2017 року, винесеної поліцейським СРПП Маневицького ВП сержантом поліції ОСОБА_5 (надалі поліцейським), про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, у виді штрафу в розмірі 425 гривень за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст. 122 КУпА, та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 18.07.2017 року о 19 год. 16 хв. Він дійсно керував автомобілем ОСОБА_6, д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Грушевського в смт. Колки, Маневицького р-ну, Волинської обл., однак не порушував пунктів 8.1 та 14.6 Правил дорожнього руху (надалі ПДР), оскільки здійснив обгін патрульного автомобіля на відстані понад 100м від найближчого пішохідного переходу, а суцільна лінія розмітки була взагалі відсутня. При винесенні оскаржуваної постанови поліцейським було проігноровано пояснення Позивача, постанова Позивачу не оголошувалась, не видавалась на руки та не була надіслана на його адресу.Також Позивач вказав, що момент обгону зафіксовано відеореєстратором встановленим в його автомобілі з якого й було зроблене фото додане до позовної заяви, просив суд скасувати постанову. Підставою скасування оскаржуваної постанови вважає те, що не допустив зазначених в постанові порушень ПДР.

Позивач в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву у якій просить розглядати справу без його участі.

Відповідач в судове засідання не зявився, незважаючи на те, що був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Згідно положень частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши адміністративний позов, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Відповідно до копії постанови по справі про адміністративне правопорушення (серії БР №799541), винесеної 18.07.2017р.поліцейським ОСОБА_5, Позивача піддано штрафу в розмірі 425 грн. за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.ч.1,2 ст. 122 КУпАП, оскільки Позивач, керуючи автомобілем ОСОБА_6, д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Грушевського в смт. Колки, Маневицького р-ну, Волинської обл., 18.07.2017 року, здійснив обгін транспортного засобу ближче ніж 50м від нерегульованого пішохідного переходу та пересік суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1 ПДР, чим порушив п.п. 14.6 ПДР (Обгін заборонено ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом) та 8.1 ПДР (Регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками).

Частинами 1 та 2 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність, в тому числі, за порушення вимог розмітки проїзної частини доріг та правил обгону.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Доводами Позивача заначеними в адміністративному позові заперечується допущення порушення вимог розмітки проїзної частини доріг та правил обгону.

Матеріалами фотофіксації теж спростовується допущення Позивачем порушення вимог дорожньої розмітки при здійсненні об'їзду автомобіля та правил обгону під час руху 18.07.2017 року.

Цей доказ не спростований відповідачем - Поліцейським, так як жодних доказів вчинення адміністративного порушення Позивачем до суду не подано.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суб'єкт владних повноважень не надав суду належних та допустимих доказів на спростування обставин, зазначених Позивачем в адміністративному позові.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим та не може базуватися на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі вищезазначеного, враховуючи недоведеність відповідачем правомірності винесеної ним постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що підлягають до задоволення в частині визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови.

Що стосується позовної вимоги Позивача, щодо закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, то суд вважає, що вказана вимога не підлягає до задоволення на підставі наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлено інший порядок судового вирішення.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Таким чином, відповідно до положень КУпАП винесена відповідачем оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена як в адміністративному, так і в судовому порядку.

При цьому правом вибору способу захисту своїх прав та способу оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення наділено особу, щодо якої винесено дану постанову.

Відповідно до статті 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, повноваження щодо закриття справи про адміністративне правопорушення входить до безпосередньої компетенції органу (посадової особи) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення.

В той же час, Позивач звернувся до адміністративного суду з позовом про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення в порядку адміністративного судочинства.

Повноваження адміністративного суду щодо розгляду справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності визначено Кодексом адміністративного судочинства України та, зокрема, статтею 162 даного Кодексу.

При цьому, до компетенції адміністративного суду не входить повноваження щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, а тому слід відмовити у позові в частині, що стосується вимог про закриття провадження у справі за відсутністю в діях складу правопорушення.

На підставі наведеногота та керуючись ст.ст.122,287-289 КУпАП, ст.ст.11,17,18,71,94,160,161,162,163,186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову ОСОБА_4 БР№ 799541 від 18.07.2017 року, винесену поліцейським СРПП Маневицького ВП сержантом поліції ОСОБА_5 відносно ОСОБА_4, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, у виді штрафу в розмірі 425 гривень за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст. 122 КУпАП.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Кузнецовський міський суд Рівненської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мануляк Ю.В.