Справа № 210/5791/16-а
Суддя: Хлистуненко О. В.
Дата ухвалення: 2017-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5791/16-а
Провадження № 2-аз/210/31/17
У Х В А Л А

іменем України

"02" жовтня 2017 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді Хлистуненко О.В.

секретаря судового засідання Філіпенко О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

29.09.2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про забезпечення позову, в якому просить зупинити дію Наказу Державного вищого навчального закладу «Криворізький державний педагогічний університет» за №228-с від 14 листопада 2016 року «Про особовий склад студентів природничого факультету». Крім того, просить звільнити його від сплати судового збору за подання клопотання до суду про забезпечення позову.

Також, 29.09.2017 року ОСОБА_2 подано до суду клопотання про забезпечення позову, згідно якого просить зупинити дію рішення від 14.11.2016 року Криворізького державного педуніверситету про його відрахування до прийняття рішення по суті за його позовами, яке набере законну силу. Посилаючись на низькі доходи, які в декілька разів менші прожиткового мінімума, просить звільнити від сплати судового збору за подання даного клопотання про забезпечення позову. Крім того, прохає даний документ і раніше подане клопотання про забезпечення позову з додатками до нього розглядати, як подані по одному і тому ж питанню, але є взаємодоповнюючими один одного та ухвалу по ним виноситу одну.

Розглянувши питання про звільнення ОСОБА_2 від сплати судового збору, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

У той же час за змістом ст. 8 Закону України «Про судовий збір» єдиною підставою для звільнення від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної особи. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст. 11 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Суд з урахуванням недопущення положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі»), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду.

Викладені у клопотанні доводи заявника про складне матеріальне становище матеріалами справи не спростовуються, а тому клопотання ОСОБА_2 про звільнення його від сплати судового збору підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 118 КАС України клопотання про забезпечення адміністративного позову розглядається не пізніше наступного дня після його одержання й у разі обґрунтованості та терміновості вирішується ухвалою негайно без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

В провадженні судді Хлистуненко О.В. перебуває обєднана адміністративна справа за позовами ОСОБА_2 до Державного вищого навчального закладу «Криворізький державний педагогічний університет», Міністерства освіти і науки про порушення права на освіту, визнання незаконним і скасування наказу про відрахування з державного навчального закладу та про поновлення у ДВНЗ, оскарження дій і бездіяльності відповідачів, ОСОБА_2 до Державного вищого навчального закладу «Криворізький державний педагогічний університет», Міністерства освіти і науки, ОСОБА_3 в.о. ректора ДВНЗ «Криворізький державний педагогічний університет» про порушення права на освіту визнання незаконним і скасування наказу про відрахування з державного навчального закладу та про поновлення у ДВНЗ, оскарження дій і бездіяльності відповідачів

Розглянувши клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, дослідивши матеріали справи, суд вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Згідно з ч. 3 ст. 117 КАС України подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Ухвала негайно надсилається до суб'єкта владних повноважень, що прийняв рішення, та є обов'язковою для виконання.

ОСОБА_2 в обґрунтування клопотання про забезпечення позову посилається на те, що у результаті дії наказу ДВНЗ «Криворізький державний педагогічний університет» за №288-с від 14.11.2016 року та тривалого розгляду справи втрачає роки навчання.

Згідно розяснень п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України від 06.03.2008 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» розяснено, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень. Застосування судом таких заходів забезпечення, які за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпеченням позову у такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, що є неприпустимим.

Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, суд зазначає, що обов'язок по доведенню та обґрунтуванню наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідвертості додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на нього.

ОСОБА_2А не зазначено, з яких саме обставин він дійшов до висновку щодо існування, без вжиття заходів забезпечення позову, очевидної небезпеки заподіяння шкоди інтересам позивача, враховуючи заявлені позовні вимоги.

Крім того, однією з вимог адміністративного позову є скасування наказу №288-с від 14.11.2016 про відрахування ОСОБА_2, дію якого він просить зупинити в клопотанні про забезпечення позову.

Таким чином, забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу №288-с від 14.11.2016 року є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що клопотання про забезпечення адміністративного позову є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 117, 118 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову задовольнити.

Звільнити ОСОБА_2 від сплати судового збору за подання клопотання ОСОБА_2 про забезпечення позову.

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня постановлення ухвали, а особою, без виклику якої було постановлено ухвалу - в той же строк з дня отримання нею копії ухвали.

Суддя: О. В. Хлистуненко