Справа № 819/1522/17
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

819/1522/17

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1522/17

04 жовтня 2017 р.

м. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Подлісної І.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Тернопільській області до приватного підприємства "Тюльпан" про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача в судове засідання не прибув, однак подав до суду заяву в якій просить розглядати справу без його участі у порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання також не прибув, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи судом. Про причини неприбуття суд не повідомив.

Частинною шостою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази в їх сукупності, суд встановив такі обставини.

Як випливає з матеріалів справи, що приватне підприємство "Тюльпан" зареєстроване як юридична особа 24.06.1999 та перебуває на обліку у Тернопільській ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області, як платник податків.

Відповідно до ст. 67 Конституції України та підпункту 16.1.4. пункту 16.1. ст. 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України) на відповідача покладений обов’язок сплачувати податки і збори в строки та у розмірах, встановлених законодавством.

- з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 709,48 грн.;

- з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об’єктів нежитлової нерухомості в сумі 4051,04 грн.;

- з рентної плати за спеціальне використання води (крім рентної плати за спеціальне використання води водних об’єктів місцевого значення) в сумі 587,06 грн.

Зазначена сума заборгованості підтверджується довідкою про наявність боргу від 06.09.2017, розрахунком пені (арк. справи 13), розрахунками сум позовних вимог (арк. справи 14 - 18), податковими повідомленнями - рішеннями (арк. справи 25-26), відповідними податковими деклараціями (арк. справи 28 - 55) та виписками з інтегрованої облікової картки платника (арк. справи 56 – 72).

Доказів оскарження чи скасування у встановленому порядку зазначених податкових повідомлень - рішень відповідач не надав, а суд не здобув. Також відповідач не надав, а суд не здобув доказів, які б підтверджували самостійну сплату відповідачем визначеної у податкових повідомлень - рішень та у податкових деклараціях суми податкового зобов’язання з орендної плати з юридичних осіб, з податку на прибуток приватних підприємств, з рентної плати за спеціальне використання води (крім рентної плати за спеціальне використання води водних об’єктів місцевого значення) та з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об’єктів нежитлової нерухомості.

Таким чином, податкове зобов’язання з орендної плати з юридичних осіб, нараховані контролюючим органом на підставі податкових повідомлень - рішень є узгодженими у порядку і на умовах, визначених Податковим кодексом України. Також є узгоджена сума податкового зобов’язання з орендної плати з юридичних осіб, з податку на прибуток приватних підприємств, з рентної плати за спеціальне використання води (крім рентної плати за спеціальне використання води водних об’єктів місцевого значення) та з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об’єктів нежитлової нерухомості, яка самостійно визначена платником податку у відповідних податкових деклараціях поданих позивачеві.

Відповідно до підпункту 14.1.156. пункту 14.1. ст. 14 ПК України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством.

Пунктом 288.7. ст. 288 ПК України визначено, що податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу.

Відповідно до пункту 57.3. ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом, визнається згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1. ст. 14 ПК України податковим боргом.

Суд встановив, що у зв’язку з несплатою податкового боргу згідно ст. 59 ПК України відповідачу було надіслано податкову вимогу форми "Ю" № 7717-25 від 10.09.2014.

Як випливає з матеріалів справи, з дати отримання податкової вимоги, відповідач податковий борг не погашав у повному обсязі, а отже, відповідно до ст. 60 ПК України зазначена податкова вимога не відкликалася.

Пунктом 41.2. ст. 41 ПК України визначено, що органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Відповідно до пунктів 95.3., 95.4. ст. 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 94, 158-167 КАС, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

- податок на прибуток приватних підприємств в розмірі 709 (сімсот дев’ять) грн. 48 коп.;

- податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об’єктів нежитлової нерухомості в розмірі 4051 (чотири тисячі п’ятдесят одна) грн. 04 коп.;

- рентна плата за спеціальне використання води (крім рентної плати за спеціальне використання води водних об’єктів місцевого значення) в розмірі 587 (п’ятсот вісімдесят сім) грн. 06 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Подлісна І.М.