Справа № 522/24498/16-а
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2017-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2017 р.м.ОдесаСправа № 522/24498/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Тарасов А.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді : Бойка А.В.,

суддів: Димерлія О.О.,

Єщенка О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 11 травня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

16.12.2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання протиправними дій щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах; зобов'язання відповідача призначити та виплачувати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з 08.06.2016 року згідно п. "б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Постановою КМУ від 11.03.1994 року №162, розділ VI "Виробництво метизів", код посади 2070100-а-18559, слюсарі-ремонтники, зайняті на дільницях з шкідливими умовами праці.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 11 травня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі щодо відмови ОСОБА_2 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Зобов'язано відповідача призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162, з 07.06.2016 року довічно. Також, судом стягнуто з пенсійного органу на користь позивача судовий збір у розмірі 1102,40 грн.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, 14.06.2017 року Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі подало апеляційну скаргу, обґрунтовану порушенням судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає, що у ОСОБА_2 відсутній пільговий стаж роботи на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Також, у позивача відсутнє документальне підтвердження його зайнятості за відповідною професією за результатами атестації умов праці.

У зв'язку з цим, в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови Приморського районного суду м. Одеси від 11.05.2017 року та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду сторони в судове засідання не прибули, а тому на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана скарга підлягає задоволенню частково.

Відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок), та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно пункту 4 Порядку та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць, відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій, передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону України "Про пенсійне забезпечення" та Порядку №442 дає підстави для висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13) та від 25 листопада 2014 року (справа № 21-519а14).

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 10.08.2016 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Рішенням пенсійного органу № 442 від 16.11.2016 року заявнику відмовлено в призначенні пенсії, у зв'язку з недостатністю стажу роботи на пільгових умовах, який складає лише 9 років 5 місяців 21 день. При цьому, до пільгового стажу ОСОБА_2 не зараховано період його роботи з 22.08.1992 по 17.05.2002 роки на посаді слюсаря-ремонтника та слюсаря-ремонтника по грузопідйомним механізмам в Одеському сталепрокатному виробничому об'єднанні ім. Дзержинського, оскільки відповідно до наказу про проведення атестації робочих місць від 16.12.1996 року №207 право на пільгову пенсію підтверджено слюсарям-ремонтникам, зайнятим на дільницях із шкідливими умовами праці, дільниці травильна та волочна та у канатному відділенні, однак відомості про зайнятість позивача на зазначених дільницях відсутні.

Дослідивши наявну в матеріалах справи копію трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 судом першої інстанції встановлено, що 18.09.1991 року ОСОБА_2 переведено слюсарем-ремонтником 6 розряду в сталепроволочний цех Одеського сталепрокатного виробничого об'єднання ім. Дзержинського, яке в подальшому було перетворено в ВАТ "Стальканат".

04.05.2000 року позивача переведено слюсарем-ремонтником по грузопідйомним механізмам 6 розряду сталепроволочного цеху.

17.05.2002 року позивача звільнено за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпПУ.

Аналогічні відомості містяться в архівній довідці від 22.07.2016 року №Г-1680.

З копії висновку за матеріалами атестації робочих місць за умовами праці №954 від 17.10.1996 року, якій було надано до пенсійного органу при подані заяви про призначення пільгової пенсії, вбачається, що Державною експертизою умов праці Одеської області з 02.08.1996 року по 30.08.1996 року було проведено експертизу матеріалів атестації робочих місць за умовами праці на ВАТ "Стальканат", сталепроволочний цех, та посаду позивача віднесено до посад з важкими та шкідливими умовами праці, передбаченою Списком №2.

Однак, як встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами, зазначений висновок пенсійним органом не було враховано, а взято до уваги висновок Державної експертизи умов праці від 12.12.1996 року №1218, за результатами якого ВПТ "Стальканат" видано наказ №207 та підтверджено право на пільгову пенсію за Списком №1, 2 за 12 професіями, серед якої слюсар-ремонтник, зайнятий на дільницях зі шкідливими умовами праці, дільниця травильна та волочильна.

Згідно п. 1 Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162, виробництво дроту та каліброваного металу розділу VI. Виробництво метизів, посада - слюсарі-ремонтники, чергові слюсарі, слюсарі по ремонту металургійного і цементного устаткування, зайняті на гарячих дільницях робіт і на дільницях з шкідливими умовами праці (2070100а-18559) дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

З огляду на встановлені обставини справи, що підтверджені належними доказами, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про підтвердження роботи позивача із шкідливими і важкими умовами праці у період роботи з 22.08.1992 року по 17.05.2002 року, а тому відповідачем безпідставно не враховано зазначений період роботи позивача до стажу, який надає право на отримання пенсії на пільгових умовах.

Однак, задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції визнав протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі щодо відмови позивачу в призначенні пенсії та зобов'язав здійснити відповідне призначення. При цьому, судом першої інстанції не враховано, що рішення пенсійного органу № 442 від 16.11.2016 року являється чинним і саме воно є наслідком відповідних дій відповідача та спричиняє юридичні наслідки. А відтак, для повного захисту прав позивача у спірних правовідносинах колегія суддів вважає, що при вирішенні спору суд мав підстави вийти за межі позовних вимог ОСОБА_2 та скасувати вказане рішення, встановивши його протиправність.

Також, зобов'язуючи відповідача призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах з 07.06.2016 року суд першої інстанції порушив ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пунктом 1 частини 1 якої передбачено, що пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки встановленого ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсійного віку позивачем досягнуто 07.06.2016р., тому призначення пенсії йому має відбутися не раніше 08.06.2016р.

Крім того, судом залишено поза увагою, що відповідач у даній справі звільнений від сплати судового збору на підставі п.18 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", а тому понесені позивачем судові витрати підлягають поверненню з Державного бюджету України.

На підставі вказаних обставин колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, скасування постанови Приморського районного суду м. Одеси від 11 травня 2017 року, на підставі ст.202 КАС України, та ухвалення нового судового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст. 94, 184, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 11 травня 2017 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі №442 від 16 листопада 2016 року «Про відмову у призначенні пенсії».

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162, з 08 червня 2016 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 1102,40 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: А.В. Бойко

Суддя: О.О. Димерлій

Суддя: О.В. Єщенко