Справа № 638/9642/17
Суддя: Шишкін О. В.
Дата ухвалення: 2017-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 638/9642/17
Провадження № 2-а/638/521/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого - судді Шишкіна О.В.,

секретаря Голуб Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративний позов ОСОБА_1 до Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України міста Харкова про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправними дії Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України міста Харкова щодо відмови у здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1, що викладені в листі від 29.05.2017 року №2413-02/49; зобовязати Шевченківське обєднане управління Пенсійного фонду України міста Харкова здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 в розмірі 90 відсотків грошового утримання, виходячи із суми для обчислення заробітної плати судді апеляційного суду, який працює на відповідній посаді, за грудень 2016 року 33 146 грн. 67 коп. з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, згідно уточненої довідки Апеляційного суду Харківської області від 10.05.2017 року №03-55/143, починаючи з 01.01.2017 року з дати виникнення права на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29.12.2014 року був звільнений з посади судді Апеляційного суду Харківської області у звязку з поданням заяви про відставку та з 30.12.2014 року перебуває на обліку в Шевченківському обєднаному управління Пенсійного фонду України міста Харкова. На підставі постанови Дзержинського районного суду м.Харкова від 16.09.2015 року відповідач здійснив перерахунок належного йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90 відсотків грошового утримання судді апеляційного суду, починаючи з 30.12.2014 року. Згодом відповідач задовольнив заяву позивача і самостійно здійснив перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді в розмірі 90 відсотків з 08.06.2016 року. Крім того, згідно поданої позивачем заяви відповідач самостійно здійснив перерахунок належного йому щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90 відсотків грошового утримання судді з урахуванням зміни грошового утримання (заробітної плати) судді апеляційного суду, який працює на відповідній посаді, виходячи із суми для обчислення 31680,00

Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Просив задовольнити.

Уповноважений представник відповідача в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся своєчасно та належним чином, надав до суду заперечення, в яких просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень посилався на те, що позивач перебуває на обліку в управлінні та отримує щомісячне довічне грошове утримання. 13.05.2017 року позивач звернувся до управління із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням довідки з включенням в розрахунок матеріальної допомоги. Оскільки чинним законодавством не передбачено перерахунок пенсії з включенням до розрахунку матеріальної допомоги, управлінням позивачу рішенням комісії відмовлено у перерахунку, про що повідомлено листом від 29.05.2017року. Зазначає, що довідка видана 22.03.2017 року, а позивач просить здійснити перерахунок з 01.01.2017 року, тобто раніше ніж видана довідка. Посилався на норми ст.133 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» , згідно якої суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за вислугу років, перебування на адміністративній посаді в суді, науковий ступінь, роботу, що передбачає доступ до державної таємниці. Оскільки матеріальна допомога на оздоровлення не передбачена даною статтею, відповідач вважає, що підстави для врахування її з заробіток для обчислення щомісячного довічного грошового утримання відсутні. На підставі викладеного вважає, що управління діяло в межах покладених повноважень та згідно чинного законодавства України і не порушило права та законні інтереси позивача.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно постанови Верховної Ради України №59-VІІІ від 25.12.2014 року позивач ОСОБА_1 був звільнена з посади судді Апеляційного суду Харківської області у зв'язку з поданням заяви про відставку та з 30.12.2014 року перебуває на обліку в Шевченківському обєднаному управління Пенсійного фонду України міста Харкова.

На підставі постанови Дзержинського районного суду м.Харкова від 16.09.2015 року відповідач здійснив перерахунок належного позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90 відсотків грошового утримання судді апеляційного суду, починаючи з 30.12.2014 року. В подальшому відповідач за заявою позивача здійснив перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді з 08.06.2016 року та здійснив перерахунок належного позивачу щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90 відсотків грошового утримання судді з урахуванням зміни грошового утримання (заробітної плати) судді апеляційного суду, який працює на відповідній посаді за грудень 2016 року згідно довідки Апеляційного суду Харківської області №03-54/120, виходячи із суми для обчислення 31680,00 грн., що склалася із окладу 17600, 00 грн. і надбавки за вислугу років 80% - 14 080,00 грн. за грудень 2016 року.

Однак при складанні зазначеної вище довідки про заробітну плату за грудень 2016 року апеляційний суд не включив інші виплати, зокрема матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі 1466,67 грн. в місяць.

З наявної в матеріалах справи довідки Апеляційного суду Харківської області №03-55/143 від 10.05.2017 року, виданої ОСОБА_1, судді у відставці, встановлено, що заробітна плата для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за грудень 2016 року становить: оклад 17600,00 грн., надбавка за вислугу років 80% - 14 080,00 грн., матеріальна допомога 1466,67 грн., всього 33 146,67 грн..

12.05.2017 року позивачем подано до відповідача про проведення перерахунку належного йому довічного грошового утримання в розмірі 90 відсотків грошового утримання судді з урахуванням зміни грошового утримання (заробітної плати) судді апеляційного суду, який працює на відповідній посаді, виходячи із суми для обчислення за грудень 2016 року згідно вказаної вище довідки Апеляційного суду Харківської області з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення.

Рішенням комісії з розгляду спірних питань при призначенні (перерахунку) пенсій Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова, яке відбулось 19.05.2017 року протокол №7 позивачу відмовлено у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці, оскільки в суддівську винагороду, з якої обчислюється розмір щомісячного довічного грошового утримання судді не враховується матеріальна допомога. Зазначене рішення отримано позивачем 31.05.2017 року.

Не погоджуючись з вказаною відмовою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Законом України «Про судоустрій та статус суддів» врегульовані правові засади організації судової влади, загальний порядок забезпечення діяльності судів та інші питання судоустрою і статусу суддів.

Відповідно до ч. 4 ст.48 Закону незалежність судді забезпечується окремим порядком фінансування та організаційного забезпечення діяльності судів, установлених законом, належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

Відповідно до п.7 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005 року №8-рп/2005 право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді. В цьому ж рішенні Конституційний Суд України вказав, що надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

Конституційний Суд України у Рішенні від 03.06.2013р. № 3-рп/2013 зазначив, що будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя та права людини і громадянина на захист прав і свобод незалежним судом, оскільки призводить до обмеження можливостей реалізації цього конституційного права, а отже, суперечить частині першій статті 55 Конституції України (абзац другий пункту 3 мотивувальної частини).

Згідно з п. 3 Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року за №4-рп/2016 щомісячне довічне грошове утримання є особливою формою матеріального забезпечення судді, полягає у гарантованій державою щомісячній грошовій виплаті, що слугує забезпеченню належного матеріального утримання судді після звільнення від виконання обов'язків (відставки), а також життєвого рівня, гідного його статусу.

Згідно з ст. 6.4. Європейської хартії про статус суддів - суддя, що досяг встановленого законом віку для виходу у відставку з суддівської посади, яку займав протягом певного часу, повинен отримувати пенсію по виходу у відставку, рівень якої повинен бути як можна ближче до рівня останньої заробітної плати в якості судді.

Згідно Закону України «Про судоустрій та статус суддів» в редакції, що діяла на час припинення ОСОБА_1 суддівських повноважень, розмір щомісячного довічного утримання становив 90 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Відповідно до ст.ст.133-134 цього Закону суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за вислугу років, перебування на адміністративній посаді, за науковий ступінь та роботу, що передбачає доступ до державної таємниці, а при наданні щорічної відпустки - виплачується, крім суддівської винагороди, допомога на оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Згідно з ч. 1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода у грошовому виразі, що виплачується працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 вищезазначеного Закону визначено структуру заробітної плати до якої входить основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

При цьому, слід зазначити, що згідно з п. 2.3.3 Інструкції №5 «Зі статистики заробітної плати» матеріальна допомога відноситься до заохочувальних та компенсаційних виплат та входить до складу фонду оплати праці.

Додатком № 2 до Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року №3-1, встановлена форма довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у якій зазначається крім відомостей про судову винагороду інші виплати, які враховуються при призначенні (перерахунку) щомісячного грошового утримання суддям у відставці.

Відповідно до норм законодавства, зміст матеріальної допомоги полягає у виплаті грошових коштів. При цьому, виплата сум грошової допомоги здійснювалась ОСОБА_1 систематично та включена в оподатковуваний дохід. Бухгалтерією суду матеріальну допомогу віднесено до фонду оплати праці, що є складовою заробітної плати, про що свідчить копія довідки Апеляційного суду Харківської області, що міститься в матеріалах справи.

Аналіз наведених положень дає підставу для зазначення про те, що матеріальна допомога є складовою системи оплати праці судді.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» регульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Частиною 1 вказаної статті передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначені виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. До такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії навіть незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Вищенаведене узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними в постановах від 20.02.2012 року № 21-430а11 та від 06.11.2013 року № 21-350а13, які в силу ст.244-2 КАС України є обов'язковими для всіх судів України.

Слід зазначити, що відповідно до ст.126 Конституції України, незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і Законами України. Матеріальне забезпечення суддів, в тому числі суддів у відставці, та гарантії їх соціального захисту є одним із складових елементів принципу незалежності суддів.

У рішенні Конституційного Суду України від 03.06.2013 року №3-рп/2013 зазначено, що конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв'язку із досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання).

Викладене відповідає положенням Європейської хартії про закон «Про статус суддів», яка проголошує, що рівень виплат, який має отримувати суддя у відставці має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідач, відмовляючи у проведенні перерахунку довічного грошового утримання з урахуванням матеріальної допомоги діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачений Законами України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», «Про судоустрій та статус суддів», «Про пенсійне забезпечення».

Обов'язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України і розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Виходячи з положень частини другої зазначеної статті, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, відмовляючи в здійсненні перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1. не довів правомірність своїх дій.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2-5, 8-12, 69-72, 79, 86-87, 94, 158-163 КАС України, суд ,

постановив :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України міста Харкова про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України міста Харкова щодо відмови у здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1.

Зобовязати Шевченківське обєднане управління Пенсійного фонду України міста Харкова здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 в розмірі 90 відсотків грошового утримання, виходячи із суми для обчислення заробітної плати судді апеляційного суду, який працює на відповідній посаді, за грудень 2016 року 33 146 грн. 67 коп. з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, згідно уточненої довідки Апеляційного суду Харківської області від 10.05.2017 року №03-55/143, починаючи з 01.01.2017 року з дати виникнення права на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України міста Харкова на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640,00 грн..

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м.Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно направляється до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий: суддя О.В.Шишкін