Справа № 805/350/17-а
Суддя: Чебанов Олександр Олегович
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Троянова О.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 року справа № 805/350/17-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді: Чебанова О.О., суддів: Сіваченка І.В., Шишова О.О., при секретарі судового засідання Куленко О.Д., за участю представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Маріупольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 13 травня 2017 року у справі № 805/350/17-а за позовом ОСОБА_3 до Маріупольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення від 15.07.2016 № НОМЕР_1, скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) єдиного внеску від 26.09.2016 № НОМЕР_2, визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі позивач) звернулася до Донецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Маріупольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області (далі відповідач), в якому просила: скасувати податкове повідомлення-рішення від 15.07.2016 № НОМЕР_1; скасувати рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) єдиного внеску від 26.09.2016 № НОМЕР_2; зобовязати Маріупольську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області поновити показники переплат податків на особовому рахунку платника податків приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_3, що існували до їх коригування у сумі 14 825 грн.; зобовязати Маріупольську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області спрямувати (зарахувати) з існуючої переплати на погашення грошового зобовязання перед бюджетом в рахунок майбутніх платежів; визнати протиправною бездіяльність посадових осіб Маріупольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області щодо ігнорування заяв платника податків відносно використання існуючої переплати з податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування на погашення майбутніх податків (том 1, а.с. 4-6).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 13 травня 2017 року у справі № 805/350/17-а позов було задоволено частково, внаслідок чого: скасовано рішення Маріупольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) єдиного внеску від 26.09.2016 № НОМЕР_2, яким нараховано штраф в розмірі 20 % за період з 01.05.2015 року по 05.09.2015 року в сумі 1300,03 грн. та пеню в розмірі 662,67 грн.; в іншій частині позовних вимог відмовлено (том. 2, а.с. 4-9).

Не погодившись з таким рішенням, Маріупольська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Донецькій області подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову місцевого суду скасувати та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову (том 2, а.с. 46-47).

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Відповідно до вимог частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, а також документи, які містяться в матеріалах адміністративної справи, встановила наступне.

Перевіркою правильності проведення остаточного розрахунку податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2015 р., що підлягає сплаті до бюджету самозайнятою особою ОСОБА_3 контролюючим органом було встановлено, що у декларації про майновий стан і доходи за 2013-2014 рр. не заповнено рядок 13.01. «сума податку, що підлягає сплаті до бюджету» розділу V Декларації, внаслідок чого відсутні нарахування податку з доходів фізичних осіб у інтегрованій картці платника податків, чим порушено пункт 178.7 статті 178 Податкового кодексу України.

Актом про результати документальної позапланової виїзної перевірки платника податків, який провадить незалежну професійну діяльність ОСОБА_3 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3) від 14.07.2016 № 377/05-19-13-02/НОМЕР_3 контролюючим органом донараховано податок на доходи фізичних осіб у сумі 6206,88 грн.

Пунктом 123.1 ст.123 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Відповідно до підпункту 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України № 2755-VI пеня нараховується у день настання строку погашення податкового зобовязання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Враховуючи вищевикладене, контролюючим органом винесено спірне податкове повідомлення-рішення від 15.07.2016 року, яким донараховано податок на доходи фізичних осіб у сумі 6206,88 грн., фінансової санкції у розмірі 25% в сумі 1551,71 грн., та Додатком до акту перевірки від 14.07.2016року нараховано пеню в розмірі 1886,58 грн. відповідно до підпункту 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України.

Також, 26.09.2016 року відповідачем було проведено камеральну перевірку фізичної особи, яка займається незалежною професійною діяльністю ОСОБА_3 з питань несвоєчасної сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 05.05.2016 року по 05.09.2016 року, за висновками якої встановлені порушення п.8 ст.9 Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» за № 2464-VI від 08.07.2010 року в частині несвоєчасної сплати єдиного внеску за 2015 рік (реєстраційний номер № НОМЕР_4 від 26.04.2016 року) у загальній сумі 4871,17 грн. за терміном сплати 04.05.2016 року із затримкою на 124 календарних дні. За результатами перевірки було складено акт від 26.09.2016 року за № 344/05-83-13/НОМЕР_3.

На підставі висновків акту перевірки контролюючим органом було винесено спірне рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 26.09.2016 року за № НОМЕР_2 про нарахування штрафу в розмірі 20 % за період з 01.05.2015 року по 05.09.2015 року в сумі 1300,03 грн. та пені в розмірі 662,67 грн., разом 1962,70 грн.

Вищезазначені податкове повідомлення-рішення та рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску були оскаржені позивачем до Головного управління ДФС у Донецькій області та Державної фіскальної служби України, які в свою чергу рішеннями про залишення скарги без розгляду вирішили залишити скарги платника податків без розгляду у звязку з пропущенням законодавчо встановленого 10-денного строку для подання первинної скарги.

Спірні правовідносини регулюються нормами Податкового кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року № 1669-VІІ (надалі - Закон № 1669-VII) та Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» за № 2464-VI від 08.07.2010 року.

Стосовно правомірності застосування до позивача штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.05.2015 року по 05.09.2016 року, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 92 Конституції України передбачено, що виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення, і виключно законами України встановлюються, зокрема, система оподаткування, податки і збори.

Згідно ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) № 2464 від 08.07.2010 (далі Закон № 2464) платниками єдиного внеску, зокрема, є роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Позивач в даних правовідносинах виступає в якості платника єдиного внеску, визначеного п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 6 Закону № 2464 на платника єдиного внеску покладений обовязок своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно з ч. 8 ст. 9 Закону № 2464 платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом.

У відповідності до ч. 12 ст. 9 Закону № 2464 єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Частиною 6 ст. 25 Закону передбачено, що за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Аналіз наведених норм доводить, що платник повинен своєчасно та у повному обсязі сплачувати єдиний внесок. При наявності недоїмки у платника контролюючі органи мають право зараховувати сплачений єдиний внесок у рахунок погашення недоїмки за попередні періоди.

Згідно ч. 1 ст. 25 Закону № 2464 рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов'язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

Відповідно до п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону № 2464 орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Частиною 16 ст. 25 Закону № 2464 передбачено, що строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Разом з тим, Указом Президента України від 14.04.2014 року № 405/2014 введене в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення Антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей.

Тимчасові заходи для забезпечення підтримки субєктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення визначає Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року № 1669 (далі Закон №1669).

Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) було внесено зміни в розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» та доповнено пунктом 9-3 такого змісту:

Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обовязків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обовязків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу.

Законом України від 02.03.2015 № 219-VIII «Про внесення змін до розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» щодо зменшення навантаження на фонд оплати праці, до розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» (Відомості Верховної Ради України, 2011 р., № 2-3, ст. 11; 2014 р., № 44, ст. 2040) внесли такі зміни: пункт 9-3 в редакції Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII вважати пунктом 9-4.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-VIII від 24 грудня 2015 року були внесені зміни до Закону України від 02.09.2014 № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», у відповідності до якого підпункт 8 пункту 4 статті 11 Закону №1669 виключено.

Таким чином, положення пп.8 п.4 ст.11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» були реалізовані шляхом внесення відповідних змін до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», тоді як змін безпосередньо до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» щодо виключення (або викладення в новій редакції тощо) п. 9-4 розділу VIII цього Закону внесено не було.

Тобто на теперішній час жодних рішень про виключення з чинної редакції закону «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» пункту 9-4 розділу VIII прийнято не було.

Закон України від 24 грудня 2015 року № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» не містить у собі інформації щодо виключення з розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» пункту 9-4.

Водночас, на виконання приписів Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Згідно з додатком до зазначеного Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року № 1275-р до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція віднесено м. Маріуполь.

Колегія суддів критично оцінює доводи відповідача стосовно правомірності застосування штрафних санкцій та нарахування пені з огляду за не надання заяви відповідно до ст. 9-3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» щодо звільнення від виконання обовязків платника єдиного внеску, а саме нарахування, утримання, сплати єдиного внеску та подання звітності, оскільки законодавцем встановлений термін подання зазначеної заяви не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції, яка на момент розгляду справи триває.

Як наслідок, у відповідності до приписів Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» позивач на період проведення антитерористичної операції звільнений від обовязків платника єдиного внеску.

З огляду на вищевикладене рішення про застосування до позивача штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.05.2015року по 05.09.2016року прийнято контролюючим органом без дотримання принципу верховенства права, у звязку з чим є необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають частковому задоволенню.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, у зв'язку з чим підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Маріупольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 13 травня 2017 року у справі № 805/350/17-а - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 13 травня 2017 року у справі № 805/350/17-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після складення у повному обсязі.

У повному обсязі ухвала буде складена протягом пяти днів.

У повному обсязі ухвала складена 03.10.2017.

Головуючий суддя О.О. Чебанов

Судді І.В. Сіваченко

ОСОБА_4