Справа № 759/12883/16-а
Суддя: Ул`яновська О. В.
Дата ухвалення: 2017-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

пр. № 2-а/759/32/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул'яновської О.В.,

секретаря Чернишук К.О.,

за участю: представника відповідача Красножон А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві позовну заяву ОСОБА_2 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, просить суд визнати незаконними дії відповідача та зобов'язати відповідача провести призначення позивачу пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за календарний рік, що передує рокам перерахунку пенсії з 19.08.2016, аргументуючи тим, що 16.08.2016 позивач звернулася до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного Фонду в м. Києві із заявою про призначення пенсії, однак 22.08.2016 відповідач надав відповідь в якій зазначив про можливість призначення пенсії згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», додавши, що при обчисленні враховується заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховується під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Позивач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив (а.с. 55).

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, просила у задоволенні позову відмовити.

Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, відповідно до ч. 2 ст. 263 КАС України не перешкоджає судовому розгляду.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження). Таким чином, фіксування судового засідання по справі не здійснюється.

Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в м. Києві та одержує пенсію відповідно до Закону України «Пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (а.с. 25).

19.08.2016 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на яку 22.08.2016 відповідачем надано відповідь (а.с. 8).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 7 вищезазначеного Закону військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 №327 «Про підвищення рівня соціального захисту населення» пенсії, призначені (перераховані) до 2008 р. із застосуванням показників середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2005-2006 р.р. відповідно до Законів України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей) та із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, у тому числі в сільському господарстві, за 2003-2006 роки відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» перераховуються із застосуванням показників відповідно середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 р. та середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, у тому числі в сільському господарстві, за 2007 р.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Суд, оцінивши докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії є необґрунтованим та таким, що не підлягають задоволенню, оскільки позивач із заявою відповідного зразка (передбаченого Постановою №22-1) про призначення/перерахунок пенсії до відповідача не звертався, а тому даний позов є передчасним, так як відсутній предмет спору.

На підставі вищевикладеного, керуючись, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; ст.ст. 2, 6-14 ,18, 19, 41, 71, 104, 105, 121, 158, 160 - 163, 167, 171-2, 263 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

У позовних вимогах ОСОБА_2 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Київського адміністративного апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва в десятиденний строк з дня її проголошення або в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: