Справа № 522/1477/17
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2017-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2017 р.м.ОдесаСправа № 522/1477/17

Категорія: 2 Головуючий в 1 інстанції: Загороднюк В.І.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого - судді Скрипченка В.О.,

суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Григоренко Н.В.,

представника відповідача/апелянта Борисевич Я.В., представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 24 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

23 січня 2017 року ОСОБА_3, звернулася до суду з адміністративним позовом до Департаменту надання адміністративних послуг та згідно уточненої позовної заяви від 25.04.2017 року просила скасувати рішення Департаменту надання адміністративних послуг від 21.09.2016 року щодо відмови в реєстрації ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_4 та зобов'язати Департамент надання адміністративних послуг зареєструвати вказаних осіб за вказаною адресою.

В обґрунтування позову зазначено, що 30.01.2012 р. чоловік ОСОБА_3 - ОСОБА_6 отримав свідоцтво про право власності на будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_4. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25.09.2015 року було скасовано рішення Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області щодо відмови в реєстрації ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_4. 29.12.2015 року та ОСОБА_6 був зареєстрований за вказаною адресою. Проте позивачці разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було відмовлено в реєстрації за вказаною адресою.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 24 травня 2017 року адміністративний позов задоволений. Скасовано рішення Департаменту надання адміністративних послуг від 21.09.2016 року щодо відмови в реєстрації ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_4. Зобов'язано Департамент надання адміністративних послуг зареєструвати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_4.

Не погоджуючись із постановленим у справі судовим відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неповне з'ясування обставин справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову суду, якою повністю відмовити у задоволені адміністративного позову ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї представника відповідача/апелянта Борисевич Я.В., представника позивача ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно Серії НОМЕР_1 від 30.01.2012 року ОСОБА_6 на праві власності належить садовий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_4.

Свідоцтво видане на підставі декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої інспекцією ДАБК в Одеській області від 05.12.2011 року №ОД 7.

Своє право власності ОСОБА_6 зареєстрував в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» 12.03.2012 року.

Згідно висновку №16-14, що складений 24.03.2014 року ТОВ «Интер-Консалт-Плюс» садовий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_4. відповідає будівельним, санітарним, пожежним нормам та правилам, вимогам ДБН та є придатним для проживання (експлуатації).

З довідки з Адресного реєстру міста Одеси про відповідність адреси об'єкта нерухомого майна від 01.10.2014 року №56686/2 вбачається, що садовий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_4., відповідає наступній адресі, зареєстрованій в Адресному реєстрі міста Одеси: АДРЕСА_4.

Позивачка ОСОБА_3 є дружиною ОСОБА_6, а ОСОБА_3 та ОСОБА_7 є її родичами та зазначають, що постійно проживають за вказаною адресою. Позивачка ОСОБА_3 стверджує, що Департаментом надання адміністративних послуг їм було відмовлено в реєстрації адреси проживання за вказаною адресою.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідач відмовою у реєстрації порушив права вказаних осіб.

Проте, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку, що суд першої інстанції при ухваленні рішення допустив неповне з'ясування обставин справи, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Так, статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» від 11.12.2003 року №1382-IV (далі Закон №1382-IV) визначено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Статтею 3 Закону №1382-IV визначено, що вільний вибір місця проживання чи перебування - це право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати; місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово; реєстрація внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.

Згідно ст.11 Закону №1382-IV, реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері реєстрації фізичних осіб, затверджує відповідно до закону порядок реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні, зразки документів, необхідних для реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання та місця перебування.

Відповідно до положень статті 6 Закону №1382-IV, громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання.

Для реєстрації особа або її законний представник подає, зокрема, письмову заяву; документ, до якого вносяться відомості про місце проживання; квитанцію про сплату державного мита або документ про звільнення від його сплати; талон зняття з реєстрації (у разі зміни місця проживання в межах України); документи, що підтверджують право на проживання в житлі; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).

Відповідно до ч. 1 ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Частиною 1 ст. 379 Цивільного кодексу України визначено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.

Частиною 1 ст. 380 Цивільного кодексу України встановлено, що житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.

Крім того, однією із головних ознак приміщення як житлового є його придатність для приживання в ньому людини, тобто житло має відповідати всім будівельним, архітектурним, санітарним, пожежним та іншим нормам, завдяки яким можливе безпечне проживання в ньому людини, що визначається безпосередньо в процесі введення житлового будинку в експлуатацію, що передбачено, в тому числі, але не виключно, об'єктів.

Відповідно до наданих письмових доказів, садовий будинок підключено до електричної мережі, у будинку здійснюється газопостачання, водозабезпечення та водовідведення. Таким чином колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що вказаний садовий будинок може використовуватися не тільки в літній період, а має ознаки житлового будинку.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

З урахуванням наведеного, суд дійшов вірного висновку про наявність у позивачки ОСОБА_3 права на реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_4, оскільки особа, яка постійно проживає на території України, має бути зареєстрованою.

Водночас, апеляційний суд звертає увагу на те, що позивачем не надано та в матеріалах справи відсутні докази звернення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до відповідача з відповідними заявами та документами стосовно реєстрації за вказаною адресою. Отже, відсутній факт відмови відповідачем у реєстрації вказаних осіб.

Крім того, судом першої інстанції помилково зазначено про те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є позивачами у даній справі, оскільки в матеріалах справи наявна позовна заява та уточнення до неї, у яких зазначена лише позивачка ОСОБА_3

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_3, та водночас помилкового про задоволення позову щодо реєстрації ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за вказаною адресою.

Відповідно до ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Суд першої інстанції не правильно встановив обставини справи при вирішенні справи, та допустив порушення норм процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи частково спростовують правильність висновків суду.

Відтак, апеляційна скарга Департаменту надання адміністративних послуг підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради задовольнити частково, а постанову Приморського районного суду м. Одеси від 24 травня 2017 року - скасувати та прийняти нову постанову суду, якою адміністративний позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту надання адміністративних послуг, викладене у листі від 20.09.2016 року №93/01-02-19 щодо відмови в реєстрації ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_4.

Зобов'язати Департамент надання адміністративних послуг зареєструвати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_4.

В задоволенні іншої частини адміністративного позову ОСОБА_3 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення рішення апеляційного суду в повному обсязі.

Головуючий В.О.Скрипченко

Суддя О.С.Золотніков

Суддя Ю.В.Осіпов