Справа № 817/821/17
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Друзенко Н.В.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"03" жовтня 2017 р. Справа № 817/821/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Моніча Б.С.

ОСОБА_2,

за участю секретаря судового засідання Шведюк М.М.,

представника апелянта, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "20" червня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинення певних дій ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 20.06.2017р. позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області щодо відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_3 земельної ділянки у власність площею 0,2 га, яка розташована за межами населеного пункту с.Берестовець Костопільської району Рівненської області для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності. Зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,2 га, яка розташована за межами населеного пункту с.Берестовець Костопільської району Рівненської області для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності. В задоволенні решти вимог - відмовлено.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, відповідачем у справі подано до суду апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просив скасувати зазначену постанову та прийняти нову - про відмову у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши доводи в межах апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова суду першої інстанції - без змін з таких підстав.

Встановлено, що 11.01.2017 р. ОСОБА_4 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га у власність для ведення особистого селянського господарства, із земель державної власності сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населеного пункту с.Берестовець Костопільського району Рівненської області. До заяви додав: викопіювання наміченої земельної ділянки, довідку 6-зем, копії паспорта, довідки про присвоєння ідентифікаційного коду та посвідчення учасника бойових дій. Заяву зареєстровано в Головному управлінні Держгеокадастру у Рівненській області 11.01.2017р. за №У-131/0/5-17 (а.с.7).

У відповідь на вказану заяву Головне управління Держгеокадастру України у Рівненській області листом №У131/0-1325/0/6-17 від 13.02.2017р. відмовило у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (а.с.8). Причиною відмови визнано ту обставину, що значна частина бажаної земельної ділянки представлена землями сільськогосподарського призначення зі складом угідь піски. А оскільки відповідно до п.2 ст.171 Земельного кодексу України, ґрунти, що характеризуються негативними природними властивостями, низькою родючістю, а їх господарське використання за призначенням є економічно неефективним, відносяться до малопродуктивних земель і не рекомендуються для введення особистого селянського господарства, то Головне управління Держгеокадастру України у Рівненській області рекомендувало обрати ділянку в іншому масиві.

28.02.2017р. позивач через Громадську організацію "Правозахисний контроль" звернувся до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр), яка листом №26-28-0.13-4986/2-17 від 04.04.2017 повідомила, що Земельним кодексом України не передбачено заборони щодо передачі громадянам у власність малопродуктивних земель і доручила Головному управління Держгеокадастру України у Рівненській області у разі повторного надходження, зокрема заяви ОСОБА_4, забезпечити її розгляд у відповідності до законодавства (а.с.11).

14.04.2017 р. ОСОБА_4 повторно звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га у власність для ведення особистого селянського господарства, із земель державної власності сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населеного пункту с.Берестовець Костопільського району Рівненської області. Заяву зареєстровано в Головному управлінні Держгеокадастру у Рівненській області 04.04.2017р. за №У-131/1/5-17 (а.с.12).

У відповідь на вказану заяву Головне управління Держгеокадастру України у Рівненській області листом №У131/1-1325/0/6-17 від 05.05.2017р. повторно відмовило у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність з тих самих підстав (а.с.13).

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача з приводу відмови в наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населеного пункту с.Берестовець Костопільського району Рівненської області є протиправними, а тому вказана вимога підлягає до задоволення, наряду з вимогою про зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву позивача щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населеного пункту с.Берестовець Костопільського району Рівненської області.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким позов задоволено частково, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Учасникам бойових дій надаються зокрема, пільги , щодо першочергового відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва городництва (Пунктом 14 частини 1 статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту").

Відповідно до п."б" ч.1 ст. 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

При цьому, з огляду на зміст пункту "в" частини третьої статті 116 Земельного кодексу України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

На підставі п."б" ч.1 ст.121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 гектара.

Згідно з ч.1, 7 ст.5 Закону України "Про особисте селянське господарство" для ведення особистого селянського господарства використовують земельні ділянки розміром не більше 2 гектара, передані фізичним особам у власність або оренду в порядку, встановленому законом.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність можливості у позивача на отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га у власність для ведення особистого селянського господарства, із земель державної власності сільськогосподарського призначення.

Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб (ч.4 ст.122 Земельного кодексу України ).

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до норм Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затверджене постановою Кабінету Міністрів України №15 від 14.01.2015 та Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затверджене наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №14 від 03.02.2015, відповідач наділений повноваженням щодо надання громадянам дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.

Разом з тим, частинами шостою, сьомою статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування обєкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Частина сьома статті 118 Земельного кодексу України визначає вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Жодної такої підстави у відповідача при розгляді заяв позивача про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га у власність для ведення особистого селянського господарства, із земель державної власності сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населеного пункту с.Берестовець Костопільського району Рівненської області, не було.

Згідно поданих графічних матеріалів та довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) №1406 від 29.12.2016р. (а.с.27-28) обрана позивачем земельна ділянка обліковується за землями запасу Головинської сільської ради і відноситься до сільськогосподарських земель. При цьому, Головинська сільська рада не висловила жодних заперечень з приводу надання дозволу на розроблення відповідного проекту землеустрою (а.с.6).

Враховуючи те, що жодним законодавчим актом не передбачено заборони для передачі у власність громадянам малопродуктивних угідь, а також відповідачу взагалі не надано повноважень на власний розсуд відносити ті чи інші угіддя до малопродуктивних, тому покликання відповідача на те, що значна частина бажаної земельної ділянки, а саме 1,7948 га. це відкриті землі без рослинного покриву або з незначним рослинним покривом (піски), не може розглядатися як підстава для відмови у надання дозволу на розроблення відповідного проекту землеустрою,

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржену постанову винесено з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права і суд дав правильну оцінку обставинам справи, то колегія суддів апеляційної інстанції не знаходить підстав, які могли призвести до зміни чи скасування зазначеної постанови.

Доводи, наведені апелянтом в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Інші ж доводи, висловлені апелянтом в судовому засіданні, щодо наявності на даній земельній ділянці базальтових залежей не були ні підставою відмови у наданні дозволу на розроблення проекту ні предметом розгляду суду першої інстанції, оцінка судом їм не надавалась, а тому суд апеляційної інстанції до уваги їх не приймає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області залишити без задоволення, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "20" червня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Б.С. Моніч

ОСОБА_2

Повний текст cудового рішення виготовлено "04" жовтня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Українець Сергій Олександрович вул. Набережна 52 А,с. Берестовець,Костопільський район, Рівненська область,35043

3- відповідачу/відповідачам: Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області вул.С.Петлюри,37,м.Рівне,33013

- ,