Справа № 805/3013/17-а
Суддя: Кірієнко В.О.
Дата ухвалення: 2017-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2017 р. Справа №805/3013/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Кірієнка В.О., при секретарі Сердюк Д.В., за участю позивача ОСОБА_1 та представника позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

23.08.2017р. позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з адміністративним позовом до Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання бездіяльності щодо не вирішення клопотання від 18.07.2017року, не надання копії постанови про зняття арешту, не надання письмових відповідей на письмові звернення протиправною та зобов'язання вчинити дії щодо вирішення клопотання від 18.07.2017року про зняття арешту з майна, надання копії постанови про зняття арешту, надання письмових відповідей на письмові звернення ОСОБА_1 відповідно до виконавчого провадження №53319716.

На обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що в провадженні Центрального ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ в Донецькій області перебуває зведене виконавче провадження № 53319716 щодо виконання рішень про стягнення з позивача штрафів, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження на загальну суму 3360, 90 грн. 18.07.2017 року позивачем було сплачено зазначений борг у повному обсязі.

Внаслідок плати суми боргу позивач 19.07.2017 року, 20.07.2017 року та 21.07.2017 року звертався до установи відповідача із письмовою заявою щодо отримання постанови про зняття арешту, прийняття якої є правовим наслідком сплати суми боргу. Натомість відповіді на зазначені заяви надано не було, арешт з майна боржника не знято.

Також позивач наголошує, що 20.07.2017 року, тобто вже після сплати ним боргу, відповідачем було прийнято постанову про накладення арешту на автомобіль, що належить позивачу на праві приватної власності.

На підставі викладеного позивач вважає, що вищевказані обставини є грубим порушенням його прав як сторони виконавчого провадження, які підлягають поновленню та просить суд визнати протиправною бездіяльність Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо вирішення клопотання від 18.07.2017 року про зняття арешту з належного ОСОБА_1 майна, накладеного в межах виконавчого провадження № 53319716, ненадання ОСОБА_1 копії постанови про зняття арешту з його майна за виконавчим провадженням №53319716 та ненадання відповідей на письмові звернення ОСОБА_1 від 19 липня 2017року, від 20 липня 2017року, 21 липня 2017року в рамках виконавчого провадження №53319716; зобов'язати Центральний відділ державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області вчинити дії щодо вирішення клопотання від 18.07.2017 року про зняття арешту з належного ОСОБА_1 майна, накладеного в межах виконавчого провадження № 53319716, надати ОСОБА_1 копію постанови про зняття арешту з його майна за виконавчим провадженням №53319716; зобов'язати Центральний відділ державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області надати ОСОБА_1 відповіді на його письмові звернення від 19 липня 2017року, від 20 липня 2017року, 21 липня 2017року в рамках виконавчого провадження №53319716.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача до судового засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надавав. Через канцелярію суду надав письмові заперечення, згідно змісту яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 27.09.2017 року поновлено строк звернення до адміністративного суду по справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

01.02.2017 року відповідачем було відкрито виконавче провадження № 53319716 щодо стягнення з позивача штрафу в розмірі 1700, 00 грн.

Згідно квітанції 0.0.808509771.1 від 18.07.2017 року ОСОБА_1 було сплачено 3360, 90 грн. Отримувачем зазначено Центральний ВДВС м. Маріуполь ГТУЮ в Донецькій області.

Як вбачається зі штампу вхідної кореспонденції відповідача, 18.07.2017 року позивач звернувся до установи із заявою про зняття арешту з усього належного йому майна у встановлений ч. 5 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" строк та видати 19.07.2017 року відповідну постанову про зняття арешту тощо. До зазначеної заяви було додано квитанцію про сплату відповідного боргу.

19.07.2017 року позивач надав до установи відповідача заяву, в якій зазначив, що йому було відмовлено у видачі документів, які підтверджують знання арешту.

Постановою відповідача від 20.07.2017 року припинено чинність арешту всього нерухомого майна боржника та всього рухомого майна боржника, накладеного за ВП 36922136 та № 52786634.

20.07.2017 року та 21.07.2017 року позивач також надав до установи відповідача заяви, в якіх також зазначив, що внаслідок його звернення у видачі постанови про зняття арешту з майна йому було відмовлено.

Згідно супровідного листа 26.07.2017 року на ім'я начальника територіального сервісного центру 1441 РСЦ МВС у Донецькій області було скеровано постанову відповідача від 20.07.2017 року про закінчення виконавчого провадження відносно позивача в частині звільнення з-під арешту автотранспортного засобу.

Згідно довідки ТСЦ № 1441 РСЦ МВС в Донецькій області МВС України від 21.09.2017 року № 31/5-1441-11114 повідомлено, що 27.07.2017 року відповідачем була надана постанова про закінчення виконавчого провадження ВП 53319716 з вказівкою про повне виконання рішення за відповідними виконавчими документами. Разом з цим арешт був накладений за постановами ВП 36922136, ВП52786634, які не були вказані в постанові про зняття арешту, відповідно арешт не знято.

Листом від 21.07.2017 року № 14.2.18/604 відповідачем було надано відповідь на заяву позивача від 18.07.2017 року в якому зазначено, що згідно ч. 5. ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження ", постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених частиною четвертою статті 59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. 19.07.2017 року було сформовано виписку по рахунках обліку депозитних сум, в якій зазначено про надходження коштів на рахунок відповідача, в наслідок чого 20.07.2017 року державним виконавцем прийнято постанови про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація вилучення запису) від 27.07.2017 року, з Державного реєстру обтяжень рухомого майна вилучено запис 16050628 з відповідною контрольною сумою, підстава вилучення - постанова про закінчення виконавчого провадження №53319716 від 20.07.2017 року.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Відповідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (в редакції від 05.01.2017 року, чинній на час виникнення правовідносин), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження", копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі тощо.

Згідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Аналізуючи вимоги вказаної правової норми суд зазначає, що доведення до відома позивача постанови про закінчення виконавчого провадження є прямим обов'язком державного виконавця. Матеріали виконавчого провадження містять разом з іншим супровідний лист від 21.07.2017 року щодо скерування зазначеної постанови на адресу позивача. Разом з цим суд зазначає, що такий супровідний лист свідчить про належне оформлення постанови про закінчення виконавчого провадження, що лише передує процедурі відправлення, доказів щодо направлення такої постанови поштою (копія конверту, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виписка з журналу вихідної кореспонденції) або отримання даної постанови будь-яким іншим способом (розписка в отриманні) відповідачем надано не було. Таким чином суд не може вважати, що постанова від 20.07.2017 року була доведена до відома боржника, як того вимагає ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно суд вважає протиправною бездіяльність Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо ненадання ОСОБА_1 копії постанови про зняття арешту з його майна за виконавчим провадженням №53319716.

Розглядаючи позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ненадання відповідей на письмові звернення ОСОБА_1 від 19 липня 2017року, від 20 липня 2017року, 21 липня 2017року в рамках виконавчого провадження №53319716 суд зазначає наступне.

Згідно преамбули Закону України "Про звернення громадян" від 2 жовтня 1996 року № 393/96-ВР, цей закон регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Відповідно ч. 6 ст. 5 Закону України " Про звернення громадян ", письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв'язку (електронне звернення).

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України "Про звернення громадян ", звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду.

Відповідно ч. 1 ст. 14 Закону України "Про звернення громадян", органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, посадові особи зобов'язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

Частиною 1 ст. 15 "Про звернення громадян" передбачено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 20 "Про звернення громадян", звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Суд зазначає, що матеріали виконавчого провадження містять відповідь на звернення позивача від 18.07.2017 року, але доказів належного повідомлення позивача щодо такої відповіді відповіді або будь-якого іншого доказу, який свідчить про ознайомлення позивача з даною відповіддю, до суду не надано.

Також матеріали виконавчого провадження не містять відповіді на звернення позивача від 19.07.2017 року - 21.07.217 року.

Таким чином суд приходить до висновку, що бездіяльність позивача, яка полягає у ненаданні відповідей на письмові звернення ОСОБА_1 від 19 липня 2017року, від 20 липня 2017року, 21 липня 2017року в рамках виконавчого провадження №53319716 є протиправною.

Також суд вважає за належне обрати належним способом захисту прав позивача саме зобов'язання відповідача надати копію постанови про зняття арешту з його майна за виконавчим провадженням №53319716 та відповіді на його письмові звернення від 19 липня 2017року, від 20 липня 2017року, 21 липня 2017року в рамках виконавчого провадження №53319716.

Відповідно суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в даній частині.

Розглядаючи позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо вирішення клопотання від 18.07.2017 року про зняття арешту з належного ОСОБА_1 майна суд зазначає, що матеріали виконавчого провадження містять Постанову від 20.07.2017 року про закінчення виконавчого провадження, якою зокрема припинено чинність арешту всього нерухомого та рухомого майна боржника. Відповідно прийняття зазначеної постанови вирішує даний спір по суті даної позовної вимоги.

Таким чином суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в даній частині.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пп. 1, 2 ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно суд вважає, що відповідачем частково доведено правомірність своїх дій (в частині вирішення клопотання від 18.07.2017 року), а тому даний адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно із ч.3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 17, 18, 19, 20, 51, 69, 70, 71, 72, 86, 94, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання бездіяльності щодо не вирішення клопотання від 18.07.2017року, не надання копії постанови про зняття арешту, не надання письмових відповідей на письмові звернення протиправною та зобов'язання вчинити дії щодо вирішення клопотання від 18.07.2017року про зняття арешту з майна, надання копії постанови про зняття арешту, надання письмових відповідей на письмові звернення ОСОБА_1 відповідно до виконавчого провадження №53319716 - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо ненадання ОСОБА_1 копії постанови про зняття арешту з його майна за виконавчим провадженням №53319716 та ненадання відповідей на письмові звернення ОСОБА_1 від 19 липня 2017року, від 20 липня 2017року, 21 липня 2017року в рамках виконавчого провадження №53319716.

Зобов'язати Центральний відділ державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області надати ОСОБА_1 копію постанови про зняття арешту з його майна за виконавчим провадженням №53319716.

Зобов'язати Центральний відділ державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області надати ОСОБА_1 відповіді на його письмові звернення від 19 липня 2017року, від 20 липня 2017року, 21 липня 2017року в рамках виконавчого провадження №53319716.

Стягнути з Центрального відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного теріторіального управління юстиції у Донецькій області ( за рахунок бюджетних асигнувань) на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 853,33 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанову прийнято у нарадчій кімнаті та проголошені її вступна та резолютивна частини у судовому засіданні 27.09.2017р.

Повний текст постанови у відповідності з вимогами ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України буде складений 02.10.2017 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до адміністративного суду апеляційної інстанції апеляційної скарги через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Кірієнко В.О.