Справа № 825/718/16
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2016-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2016 року м. Чернігів Справа № 825/718/16

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Бородавкіної С.В.,

суддів - Д'якова В.І., Лобана Д.В.,

за участі секретаря - Гайдука С.В.,

представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Приватного підприємства "Спартус" до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області про визнання неправомірною та скасування постанови про накладення штрафу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач 19.04.2016 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області (далі УДАБІ у Чернігівській області) та просить визнати неправомірною та скасувати постанову відповідача від 08.04.2016 № 2/602 про накладення штрафу у розмірі 62010,00 грн. за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Свої вимоги мотивує тим, що в 2013 році ОСОБА_4 (власник ПП «Спартус) готувалась документація для облаштування двох додаткових входів до будинку. 28 лютого 2014 року головним інспектором будівельного нагляду УДАБІ у Чернігівській області ОСОБА_5 під час позапланової перевірки було перевірено відповідність наявного в нього пакету документів на облаштування входів правилам містобудування, в тому числі і договір оренди землі від 26.07.2011, згідно акта № 233, порушень не виявлено.

Однак, під час перевірки тим самим інспектором 30.03.2016 наявної в позивача документації та робіт відповідним правилам було встановлено, що в декларації про готовність до експлуатації обєкта підприємство вказало недостовірні дані в п. 13 декларації, а саме: в інформації, про документ, що посвідчує право власності на користування земельною ділянкою зазначено договір оренди земельної ділянки від 26.07.2011 № 3843, а орендарем цієї ділянки є не замовник будівництва ПП «Спартус», а громадянин ОСОБА_1 та строк дії договору закінчився 17.12.2015, що є порушенням ч. 10 ст. 39 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності».

Проте в декларації ним правдиво зазначені дані на період будівництва (лютий 2015 року березень 2016 року) про наявний договір оренди між міською радою та ОСОБА_4 (оскільки відповідно до змісту п. 13 зазначено: «документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою»), дія якого продовжується і на момент звернення з позовом до суду, оскільки є відповідне повідомлення про продовження договору, орендна плата перераховується орендарем помісячно і після 17.12.2015, та приймається міськрадою.

З наведених обставин вбачається, що неповних або недостовірних даних ПП «Спартус» в декларації про готовність до експлуатації обєкта, який належить до І-ІІІ категорії складеності, не надавало і складу адміністративного правопорушення в діях керівництва підприємства немає.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 27.04.2016 було замінено відповідача на належного, а саме Державну архітектурно-будівельну інспекцію України в особі Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, надав письмові заперечення та пояснив, що договором оренди земельної ділянки № 3843 від 26.07.2011 встановлено строк його дії до 17.12.2015. 04.04.2016 договір оренди земельної ділянки № 3843 було укладено до 25.02.2021. Тобто, земельна ділянка не перебувала у володінні, користуванні або в оренді у період з 17 грудня 2015 року до 04 квітня 2016 року у гр. ОСОБА_1

Крім цього, декларація про готовність до експлуатації обєкта, який належить до І-III категорії складності, подана замовником будівництва ПП «Спартус», і саме у п. 13 вказаної декларації, замовник будівництва зазначає, що зазначена земельна ділянка належить йому на підставі права власності чи користування, або договору суперфіція.

Враховуючи викладене вважає, що позивачем в декларації про готовність до експлуатації обєкта, який належить до І-III категорії складності, наведені недостовірні дані, що є порушенням п. 10 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що позов має бути задоволений з таких підстав.

ПП «Спартус» є юридичною особою, зареєстрованою виконавчим комітетом Чернігівської міської ради 26.12.2001, діє на підставі статуту та відповідних додатків до нього (а.с. 13, 17-25). Відповідно до реєстраційних даних, а саме виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань його керівником є ОСОБА_6 (а.с. 14-15).

01.01.2013 між ПП «Спартус» (користувач) та ФО ОСОБА_1 (позичкодавець) було укладено договір позички, відповідно до умов якого обєктом позички є обєкти нерухомості: адмінбудівля, розташована за адресою м. Чернігів, вул. Князя Чорного, 2-А, загальною площею 550,4 кв.м та гараж, загальною площею 43,3 кв.м, передані користувачу у безоплатне користування на строк до 31.12.2014 (а.с. 29-32).

Факт передачі вказаних приміщень у користування ПП «Спартус» підтверджується актом прийому-передачі приміщення від 01.01.2013 (а.с. 33).

02.01.2014, 02.01.2015 та 04.01.2016 між ПП «Спартус» (користувач) та ФО ОСОБА_1 (власник) було укладено договори безоплатного користування, відповідно до умов яких позивач отримав у безоплатне користування без права приватизації адмінбудівлю, яка знаходиться за адресою: м. Чернігів, вул. Князя Чорного, 2-А, площею 550,4 кв.м, а також гараж, площею 43,3 кв.м (а.с. 26-28).

Право власності ОСОБА_1 на передані у користування обєкти нерухомості підтверджується копією витягу про державну реєстрації прав (а.с. 16).

Колегією суддів встановлено, що в 2013 році ПП «Спартус» розпочато роботи з улаштування двох додаткових входів до адмінібудівлі по вул. Князя Чорного, 2-А, м. Чернігів за згодою гр. ОСОБА_1 (власника), про що надані містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки від 18.02.2013 № 23, затверджені рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 18.02.2013 № 39, чинні до завершення будівництва (реконструкції) (а.с. 42-44).

Як вбачається з наказу ПП «АРДІ КА» від 27.12.2013 № 91/АН проектна документація з улаштування двох додаткових входів до адмінібудівлі розроблювалась саме останнім, крім того головним архітектором проекту і відповідальним за виконання обовязків авторського нагляду на вищевказаному обєкті до його здачі в експлуатацію призначено ГАП ОСОБА_7 (а.с. 101). Кваліфікаційним сертифікатом архітектора серії АР № 000554 від 01.06.2011 підтверджено відповідність ОСОБА_8 кваліфікаційним вимогам у сфері діяльності, повязаної із створенням обєктів архітектури (строк дії до 01.06.2016) (а.с. 102).

Відповідальним за ведення технічного нагляду вищевказаного обєкту призначено інженера з технічного нагляду ОСОБА_9, згідно із наказом від 22.01.2014 № 15 Т/Н, виданого ФОП ОСОБА_10 (а.с. 103). Рівень його кваліфікації підтверджено відповідним сертифікатом інженера технічного нагляду серії ІТ № 002229 від 30.07.2010 (строк дії до 30.07.2015) (а.с. 104).

На виконання вимог будівельного законодавства ПП «Спартус» було складено та подано до Інспекції Держархбудконтролю у Чернігівській області декларацію про початок виконання будівельних робіт, зареєстровану Інспекцією 21.07.2014 за № ЧГ 80 (а.с. 45-47).

У вищезазначеній декларації зафіксовано, що земельна ділянка використовується для будівництва на підставі договору оренди земельної ділянки від 26.07.2011 № 3843.

18.03.2016 ПП «Спартус» було зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації обєкта, який належить до І-ІІІ категорії складності за № ЧГ 69 (а.с. 48-53).

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно із Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 533, працівниками УДАБІ у Чернігівській області проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, достовірності даних наведених у вищевказаній декларації ПП «Спартус».

За результатами перевірки складено акт від 30.03.2016 № 177, в якому зазначено, що в декларації № ЧГ 69 позивачем наведено недостовірні дані, а саме: в п. 13 декларації, в інформації про документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, зазначено договір оренди земельної ділянки від 26.07.2011 № 3843, а орендарем цієї земельної ділянки є не замовник будівництва ПП «Спартус», а гр. ОСОБА_1 та строк дії договору закінчився 17.12.2015, що є порушенням ч. 10 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Також УДАБІ у Чернігівській області було складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 30.03.2016, не погоджуючись з яким ПП «Спартус» подано до відповідача заперечення на нього від 06.04.2016 № 13 (а.с. 57, 58).

08.04.2016 УДАБІ у Чернігівській області винесено постанову про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності № 2/602, якою ПП «Спартус» визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого абзацом третім п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», та накладено штраф у сумі 62 010,00 грн. (а.с. 60).

Вважаючи таку постанову протиправною, позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначені в Закону України від 17.02.2011 № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, чинній на момент початку виконання позивачем будівельних робіт) (далі Закон № 3038).

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону № 3038 проектна документація на будівництво об'єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Статтею 34 Закону № 3038 передбачено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після:

1) направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - органи державного архітектурно-будівельного контролю), - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування;

2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності;

3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Зазначені у частині першій цієї статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва.

Пунктом 4 ст. 34 Закону № 3038 передбачено, що реконструкцію, реставрацію або капітальний ремонт об'єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані, а також реконструкцію або капітальний ремонт автомобільних доріг, залізничних колій, ліній електропередачі, зв'язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій у межах земель їх розміщення, а так само нове будівництво відповідно до містобудівної документації об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури на замовлення органів державної влади та органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності може бути проведено за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 36 Закону № 3038 право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I - III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації.

Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю повертають декларацію про початок виконання будівельних робіт замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації.

У разі якщо орган державного архітектурно-будівельного контролю не зареєстрував декларацію про початок виконання будівельних робіт або не повернув її в установлений цією статтею строк, право на виконання будівельних робіт виникає на одинадцятий робочий день з дня, коли декларація повинна бути зареєстрована або повернена.

У такому разі декларація вважається зареєстрованою (п. 4, 5 ст. 36 Закону № 3038).

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону № 3038 (в редакції чинній на момент звернення позивача до суду з адміністративним позовом) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I - III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Частинами 4, 5, 6 ст. 39 Закону № 3038 передбачено, що прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об'єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів.

Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає декларацію про готовність об'єкта до експлуатації замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації.

Відповідно до ч. 10 ст. 39 Закону № 3038 замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об'єкта до експлуатації, та за експлуатацію об'єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.

Таким чином, з наведеного вбачається, що законодавством України на Інспекції державного архітектурно-будівельного покладено обовязок щодо перевірки даних, зазначених в декларації замовника про початок та закінчення виконання будівельних робіт і у випадку виявлення порушень відмови в її реєстрації. У свою чергу, така відмова тягне за собою заборону експлуатації обєкта будівництва.

Частиною 1 ст. 41 Закону № 3038 визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначає Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 (далі Порядок № 553).

Відповідно до п. 5 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Згідно із п. 7 Порядку № 553 позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки, зокрема, є необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів.

Відповідно до пункту 16 Порядку № 553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (п. 17 Порядку № 553).

Відповідальність юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (суб'єктів містобудування) за правопорушення у сфері містобудівної діяльності регламентується Законом України від 14.10.1994 № 208/94-ВР «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» (далі Закон № 208/94).

Так, ч. 1 ст. 1 Закону № 208/94 передбачено, що правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Відповідно до абзацу третього п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону № 208/94 суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за експлуатацію або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації чи акті готовності об'єкта до експлуатації об'єктів II категорії складності - у розмірі сорока п'яти мінімальних заробітних плат.

Таким чином, основною умовою для притягнення замовника будівельних робіт до відповідальності у вигляді штрафу є умисне не зазначення, чи зазначення недостовірних даних, в тому числі, у декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Як вбачається з оскаржуваної постанови про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності від 08.04.2016 № 2/602 на ПП «Спартус» було накладено штраф у сумі 62 010,00 грн. у звязку з тим, що на думку перевіряючих, позивачем наведено недостовірні дані, а саме: в п. 13 декларації, в інформації про документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, зазначено договір оренди земельної ділянки від 26.07.2011 № 3843, а орендарем цієї земельної ділянки є не замовник будівництва ПП «Спартус», а гр. ОСОБА_1, та строк дії договору закінчився 17.12.2015».

Після аналізу змісту пункту 13 поданої позивачем декларації про готовність до експлуатації обєкта, який належить до І-ІІІ категорії складності, та наявних в матеріалах справи доказів, колегія суддів зробила такий висновок.

Так, пунктом 13 Декларації передбачено обовязок замовника будівельних робіт зазначити інформацію про документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою. Виходячи із вимог цього пункту, колегія суддів вважає, що від замовника, зокрема ПП «Спартус», вимагається вказати не документ який посвідчує саме його право як власника або користувача земельної ділянки, а документ про власника (міської ради, фізичної чи юридичної особи) або орендаря земельної ділянки.

Колегією суддів встановлено, що улаштування двох додаткових входів до адмінбудівлі ПП «Спартус» здійснювалось за згодою гр. ОСОБА_1, про що підприємством було зазначено і в декларації про виконання будівельних робіт, і в декларації про готовність до експлуатації обєкта, який належить до І-ІІІ категорії складності.

Земельна ділянка, на якій розташовані передані у користування ПП «Спартус» обєкти нерухомості за адресою: м. Чернігів, вул. Князя Чорного, 2-А, орендується гр. ОСОБА_1, відповідно до укладеного з Чернігівською міською радою (орендодавець) договору оренди земельної ділянки від 26.07.2011 № 3843 та додатків до нього (а.с. 34-41), у звязку з чим саме вищевказаний договір позивачем вказано в п. 13 декларації про готовність до експлуатації обєкта, який належить до І-ІІІ категорії складності.

Умовами договору передбачено, що його укладено до 17.12.2015. Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому випадку орендар повинен не пізніше ніж за 30 календарних днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його (п. 6 Договору).

Судом встановлено, що 15.01.2016, тобто до подачі декларації про готовність до експлуатації обєкта, який належить до І-ІІІ категорії складності (дата реєстрації 18.03.2016), позивач, на виконання умов договору оренди земельної ділянки від 26.07.2011 № 3843, звернувся до міського голови ОСОБА_11 із заявою про поновлення терміну дії вищевказаного договору (а.с. 61).

При цьому, не зважаючи на те, що розгляд вказаної заяви Чернігівською міською радою затягувався, позивач, з метою пролонгації договору, продовжував сплачувати орендну плату за землю вчасно та в повному розмірі, що підтверджується платіжними дорученнями від 25.02.2016 № 56, від 22.03.2016 № 78 та від 15.04.2016 № 97 (а.с. 63-65).

Статтею 33 Перехідних положень Закону № 3038 визначено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що ПП «Спартус» достовірно вказало в п. 13 декларації про готовність до експлуатації обєкта, який належить до І-ІІІ категорії складності, договір оренди земельної ділянки від 26.07.2011 № 3843 (документ, який містить інформацію про орендаря земельної ділянки), так як на момент формування та подачі декларації були вчинені дії для пролонгації зазначеного договору, передбачені чинним законодавством України.

Крім того, 04.04.2016 між гр. ОСОБА_1 (орендар) та Чернігівською міською радою (орендодавець) було укладено новий договір оренди земельної ділянки № 3843 та укладені відповідні додатки до нього (а.с. 68-75).

Відповідно до умов договору, земельна ділянка за адресою: м. Чернігів, вул. Князя Чорного, 2-А передана в оренду гр. ОСОБА_1 в термін до 25.02.2021.

Окремо колегія суддів звертає увагу на те, що Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Чернігівській області було перевірено декларацію ПП «Спартус» про початок виконання будівельних робіт, в якій позивачем зазначено договір оренди від 26.07.2011 № 3843 як підставу для використання земельної ділянки за адресою м. Чернігів, вул. Князя Чорного, 2-А.

За результатами перевірки посадовими особами Інспекції складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 28.02.2014 № 233, в якому підтверджено достовірність даних, наведених у вищевказаній декларації (а.с. 54-55).

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене та наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів вважає, що при заповненні декларації про готовність до експлуатації обєкта, який належить до І-ІІІ категорії складності позивач вказав достовірні дані, а тому в його діях відсутній склад правопорушення, визначений Законом України від 14.10.1994 № 208/94-ВР «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», за яке передбачені штрафні санкції.

За наведених обставин позовні вимоги Приватного підприємства «Спартус» про визнання неправомірною та скасування постанови УДАБІ у Чернігівській області від 08.04.2016 № 2/602 про накладення штрафу у розмірі 62010,00 грн. за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, мають бути задоволені.

Щодо вимоги позивача про стягнення понесених судових витрат, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Статтею 87 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на правову допомогу.

Судом встановлено, що між позивачем та адвокатом ОСОБА_2 було укладено договір про надання правової допомоги від 25.04.2016, умовами якого передбачено обовязок адвоката виконати підготовку позову та захист інтересів ПП «Спартус» (клієнт) у справі за його позовом до УДАБІ в Чернігівській області про визнання неправомірною та скасування постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності в адміністративних судах всіх інстанцій (а.с. 83).

Згідно із розрахунком адвоката, в якому зазначено перелік виконаних ОСОБА_2 робіт, останнім при підготовці до участі у справі було витрачено 7 годин (а.с. 106).

Законом України від 20.12.2011 № 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" (далі Закон № 4191-VI) встановлено граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу під час розгляду судами цивільних та адміністративних справ.

Так, відповідно до ст. 1 Закону № 4191-VI розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» встановлена, мінімальна заробітна плата у місячному розмірі, зокрема, з 01 січня 2016 року - 1378,00 грн.

Як вбачається з квитанції до прибуткового касового ордера від 25.04.2016 № 225, позивачем адвокату за надання юридичних послуг сплачено 4000,00 грн. (а.с. 108).

Однак, відповідно до наданого розрахунку, адвокат ОСОБА_2 надавав правову допомогу позивачу при підготовці справи до судового розгляду та в судових засіданнях по справі 825/718/16 в Чернігівському окружному адміністративному суді протягом 7 год. З врахуванням вищенаведеного, загальна вартість наданих послуг становить 3 857,00 грн. Таким чином, відповідно до ст. 1 Закону № 4191-VI саме вищевказана сума має бути стягнута з відповідача.

Керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Приватного підприємства "Спартус" задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності від 08.04.2016 № 2/602.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України () на користь Приватного підприємства "Спартус" () судовий збір у розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України () на користь Приватного підприємства "Спартус" () витрати на надання правової допомоги в сумі 3 857 (три тисячі вісімсот п'ятдесят сім) грн. 00 коп.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Головуючий суддя С.В. Бородавкіна

Судді: В.І. Д'яков

ОСОБА_12