Справа № 815/1492/17
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2017-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/1492/17

Категорія: 2.1 Головуючий в 1 інстанції: Корой С. М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді : Бойка А.В.,

суддів: Димерлія О.О.,

Єщенка О.В.,

за участю секретаря Шепель О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22 травня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Голови Одеської обласної державної адміністрації ОСОБА_3 про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

14.03.2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Голови Одеської обласної державної адміністрації ОСОБА_3, в якому (з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 27.04.2017 року) просив суд: визнати протиправною бездіяльність відповідача, що виразилась у ненаданні відповіді на дві заяви від 19.01.2017 року; зобов'язати відповідача надати письмову відповідь на заяви від 19.01.2017 року; стягнути з відповідача 20000 гривень у якості компенсації моральної шкоди.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 22.05.2017 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, 13.06.2017 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, обґрунтовану порушенням судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає, що відповідачем не надано відповіді на його звернення та не повідомлено про пересилання заяв від 19.01.2017 року за належністю до органу, до компетенції якого належить вирішення заявлених ним питань, що є порушенням Закону України "Про звернення громадян".

На підставі викладеного, апелянтом ставиться питання про скасування постанови Одеського окружного адміністративного суду від 22.05.2017 року та ухвалення нової постанови про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, 19.01.2017 року ОСОБА_2 направив на адресу голови Одеської обласної державної адміністрації дві заяви, в яких вимагав привести роботу Одеських поліклінік №6 та №4 у відповідність до Конституції України та законів України, а також зобов'язати головних лікарів цих поліклінік прийняти заяви позивача щодо прийняття на медичне обслуговування.

25.01.2017 року вказані заяви позивача зареєстровано в Одеській обласній державній адміністрації за вх. № З-227/ПВТ (заява щодо поліклініки №4) та вх. № З-229/ПВТ (заява щодо поліклініки №6).

Позивач, зазначаючи, що не отримав відповіді від відповідача на вказані заяви, звернувся з вказаним позовом до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2, дійшов висновку, що під час розгляду справи не було встановлено протиправних дій чи допущеної бездіяльності відповідачем щодо розгляду заяв позивача. При цьому, суд виходив з того, що відповідачем в строки, визначені ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», заяви позивача від 19.01.2017 року направлено для розгляду Одеському міському голові, оскільки комунальні установи «Одеська міська поліклініка № 6» та «Одеська міська поліклініка № 4» відносяться до установ комунальної власності територіальної громади міста Одеси та підпорядковані Департаменту охорони здоров'я Одеської міської ради. Департаментом охорони здоров'я Одеської міської ради листами від 16.02.2017 року надано ОСОБА_2 відповіді за результатами розгляду його заяв від 19.01.2017 року.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльності відповідача, що полягала у ненаданні позивачу відповіді на його дві заяви від 19.01.2017 року, та зобов'язання відповідача надати письмову відповідь на заяви позивача від 19.01.2017 року, стягнення моральної шкоди.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Статтею 40 Конституції України встановлено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до ст. 3 вказаного Закону під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Зокрема, заява (клопотання) є зверненням громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. (ст.20 Закону)

При цьому, частиною 3 статті 7 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

Розпорядженням голови Одеської обласної державної адміністрації №852/А-2010 від 20.09.2010 року (у редакції розпорядження голови Одеської обласної державної адміністрації № 466/А-2014 від 06.06.2014 року) затверджено Положення про порядок розгляду письмових звернень громадян в Одеській обласній державній адміністрації, пунктом 3.3 якого, також передбачено, що у разі, якщо вирішення питань, порушених у письмових зверненнях громадян, не належить до повноважень облдержадміністрації, вони пересилаються відповідно до статті 7 Закону України «Про звернення громадян» на розгляд органу, до компетенції якого відноситься вирішення питання по суті, у строк не більше п'яти днів з дня надходження до облдержадміністрації, про що повідомляється громадянин, який подав звернення.

Як зазначалось вище, 25.01.2017 року відповідачем заяви позивача від 19.01.2017 року направлено для розгляду Одеському міському голові ОСОБА_4, оскільки комунальні установи «Одеська міська поліклініка № 6» та «Одеська міська поліклініка № 4» відносяться до установ комунальної власності територіальної громади міста Одеси та підпорядковані Департаменту охорони здоров'я Одеської міської ради.

Однак, в порушення вимог ч.3 ст.7 Закону України «Про звернення громадян» та п. 3.3 Положення про порядок розгляду письмових звернень громадян в Одеській обласній державній адміністрації, відповідачем не повідомлено позивача про пересилання його заяв для розгляду до компетентного органу, що, на думку колегії суддів, свідчить про протиправну бездіяльність голови Одеської обласної державної адміністрації ОСОБА_3

При розгляді справи суд першої інстанції не звернув уваги на вказані обставини.

У зв'язку з цим, колегія суддів суду апеляційної інстанції доходить висновку про наявність підстав для визнання протиправною бездіяльності голови Одеської обласної державної адміністрації ОСОБА_3, що виразилась у неповідомленні ОСОБА_2 про пересилання його заяв від 19.01.2017 року на розгляд органу, до компетенції якого відноситься вирішення питання по суті.

Щодо вимог ОСОБА_2 про зобов'язання відповідача надати письмову відповідь на заяви від 19.01.2017 року, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для їх задоволення, оскільки надання відповіді по суті порушених питань не відносяться до компетенції відповідача, тоді як листами від 16.02.2017 року Департаментом охорони здоров'я Одеської міської ради надано ОСОБА_2 відповіді за результатами розгляду його заяв від 19.01.2017 року.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 20000 грн., то колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для їх задоволення з огляду на наступне:

На підставі ч.1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з роз'ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 (із змінами і доповненнями від 25 травня 2001 року № 5) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Таким чином, обов'язок доказування спричиненої моральної шкоди, її розміру та інших обставин, покладається на особу, що позивається із таким позовом.

Ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанції позивачем не наведено в чому проявилась моральна шкода та які негативні наслідки мали місце у її випадку, не надано суду жодних переконливих доказів на підтвердження причинного зв'язку між діями відповідача та завданням йому моральної шкоди, а також не зазначено, на яких критеріях розрахунку базується заявлена позивачем до відшкодування сума у розмірі 20 000 грн.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим постановлене судове рішення, на підставі ст. 202 КАС України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 184, 185, 196, 198, 202, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22 травня 2017 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність голови Одеської обласної державної адміністрації ОСОБА_3, що виразилась у неповідомленні ОСОБА_2 про пересилання його заяв від 19.01.2017 року на розгляд органу, до компетенції якого відноситься вирішення питання по суті.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: А.В. Бойко

Суддя: О.О. Димерлій

Суддя: О.В. Єщенко