Справа № 716/343/17
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 716/343/17

Головуючий у 1-й інстанції: Пухарєва О.В.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

26 вересня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Сторчака В. Ю. Мельник-Томенко Ж. М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Гіюк Д.М.,

позивача: ОСОБА_2,

представника позивача: ОСОБА_3,

представників відповідачів: ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Чернівецькій області та Міністерства внутрішніх справ України на постанову Заставнівського районного суду Чернівецької області від 12 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 (далі - позивач) до Головного управління Національної поліції України в Чернівецькій області та управління МВС України в Чернівецькій області в особі голови ліквідаційної комісії (далі - відповідач 1, 2), третя особа на стороні відповідачів - Міністерства внутрішніх справ України (далі - третя особа) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання відповідачів вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач 28.02.2017 звернувся до Заставнівського районного суду Чернівецької області з адміністративним позовом в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції у Чернівецькій області та управління МВС України в Чернівецькій області в особі голови ліквідаційної комісії, щодо неподання до Міністерства внутрішніх справ України в 15-ти денний строк з дня реєстрації заяви (рапорта) висновку щодо виплати йому одноразової грошової допомоги у звязку із встановленням 3 групи інвалідності відповідно до ст. 23 Закону України "Про міліцію", Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850;

- зобовязати Головне управління Національної поліції у Чернецькій області подати до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо виплати йому одноразової грошової допомоги у звязку із встановленням 3 групи інвалідності, відповідно до ст.23 Закону України "Про міліцію", Порядку та умов призначення виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.

Постановою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 12.06.2017 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції у Чернівецькій області щодо неподання до Міністерства внутрішніх справ України у 15-ти денний строк з дня реєстрації заяви (рапорта), висновку щодо виплати ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у звязку із встановленням 3 групи інвалідності відповідно до ст. 23 Закону України "Про міліцію", Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.

Зобовязано Головне управління Національної поліції у Чернівецькій області подати до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо виплати ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у звязку із встановленням 3 групи інвалідності відповідно до ст. 23 Закону України "Про міліцію", Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 р.№850.

В задоволенні позовних вимог, заявлених до управління МВС України в Чернівецькій області в особі голови ліквідаційної комісії відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Головного управління Національної поліції у Чернівецькій області на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 320 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач 1 та третя особа подали апеляційні скарги, де просять суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Представники відповідачів в судовому засіданні вимоги апеляційних скарг підтримали в повному обсязі та просили колегію суддів їх задовольнити.

Позивач та представник позивача заперечили проти апеляційних скарг.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач проходив службу в органах Міністерства внутрішніх справ з жовтня 1999 року до 06.11.2015.

06.11.2015 наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернівецькій області №296 о/с позивача було звільнено з органів внутрішніх справ 06.11.2015.

07.11.2015 наказом Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області №39 о/с ОСОБА_2 прийнято на службу до Національної поліції.

29.01.2016 відповідно до свідоцтва про хворобу ВЛК ДУ "ТМО МВС України по Чернівецькій області" №11 позивачу встановлено наявність захворювання, що пов'язане із проходженням служби в органах внутрішніх справ.

10.02.2016 наказом Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області №21 о/с старший сержант поліції ОСОБА_2, командир відділення Чернівецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області був звільнений з Національної поліції за п. 2 ч. 1 ст. 77 (через хворобу) Закону України "Про Національну поліцію".

29.03.2016 згідно довідки до акту огляду Чернівецькою обласною медико-соціальною експертною комісією №114 серії 12 ААА №091896 за результатом первинного огляду з 29.03.2016 позивачу встановлено 3 групу інвалідності, внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

28.10.2016 позивач звернувся із заявою до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області про виплату йому одноразової грошової допомоги, що передбачена Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності працівника міліції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, як інваліду 3 групи з 29.10.2016.

10.11.2016 Головним управлінням Національної поліції в Чернівецькій області листом №602/123/05/26-2016 позивача повідомлено, що право на отримання одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) поліцейського чи втрати працездатності поліцейського передбачено статтями 97-101 Закону України "Про національну поліцію" (далі Закон) та реалізуються в порядку та на умовах, визначених Наказом МВС України від 11.01.2016 №4 "Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського" (далі Порядок). Нарахування та виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850. У звязку з невизначеністю окремих норм соціального захисту колишніх працівників поліції МВС України відповідно до Закону та з метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського внесло зміни наказом МВС України від 12.09.2016 № 916 до Порядку, а саме: п.5 розділу І доповнили підпунктом 4 такого змісту: одноразова грошова допомога призначається у випадку інвалідності поліцейського, внаслідок отриманого ним захворювання під час проходження служби в органах внутрішніх справ. Однак, ст. 99 Закону не визначено розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, які отримали захворювання в період проходження служби в органах внутрішніх справ, тому виплата зазначеної допомоги буде проведена після вирішення певних процедурних питань.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги, заявлені до Головного управління Національної поліції у Чернівецькій області підлягають задоволенню так як пояснення та докази, надані представником позивача, дають суду підстави для постановляння висновків, які спростовують доводи відповідача, а встановлені у справі фактичні обставини підтверджують позицію позивача. Разом з тим, вимоги позивача до відповідача 2 про визнання протиправною його бездіяльності є передчасними та необгрунтованими, оскільки в судовому засіданні не знайдено підтвердження бездіяльності цього відповідача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з таких підстав.

Розділом XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" №580-VIII від 02.07.2015 (далі Закон №580-VIII) вказано, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Пунктом 4 ч.1 ст.97 Закону №580-VIII вказано, що одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, зокрема, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Згідно ч.6 ст. 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 №565-ХІІ (далі Закон №565-ХІІ) передбачено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 23 Закону №565-ХІІ, Кабінет Міністрів України постановою від 21.10.2015 №850 затвердив Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі - Порядок № 850).

Положенням пп. 2 п. 2 Порядку №850 передбачено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до пп. 2 п. 3 Порядку №850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання службових обовязків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, у разі встановлення інвалідності ІІ групи.

Пунктом 8 Порядку №850 зазначено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім'ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Згідно п. 9 Порядку №850, МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

З аналізу наведених норм слідує, що за позивачем, як за колишнім працівником міліції, якому встановлена інвалідність внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію" .

Судом першої інстанції вірно зазначено, що той факт, що позивач після звільнення зі служби в органах внутрішніх справ був прийнятий на службу в органи поліції не позбавляє його права на отримання одноразової грошової допомоги.

Згідно матеріалів справи, на підставі свідоцтва про хворобу від 29.01.2016 №11 позивача було звільнено з органів Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області. Останнім місцем служби позивача є Головне управління Національної поліції в Чернівецькій області. Тобто, орган до якого позивач повинен звертатись є Головне управління Національної поліції в Чернівецькій області.

При цьому, всупереч наведени положенням, Головне управління Національної поліції в Чернівецькій області не подавало висновок щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги до Міністерства внутрішніх справ України, проте надало відповіді про неможливість виплати вказаної допомоги, в зв'язку із тим, що чинним законодавством не визначено розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, які отримали захворювання в період проходження служби в органах внутрішніх справ, чим позбавило позивача права на отримання одноразової грошової допомоги.

Враховуючи наведене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення адміністративного позову в частині визнання протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції у Чернівецькій області щодо неподання до Міністерства внутрішніх справ України у 15-ти денний строк з дня реєстрації заяви (рапорта), висновку щодо виплати ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у звязку із встановленням 3 групи інвалідності та зобов'язання відповідача 1 подати до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо виплати ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у звязку із встановленням 3 групи інвалідності.

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо часткового задоволення заявлених позовних вимог.

Оскільки доводи апеляційних скарг відповідача 1 та третьої особи не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Чернівецькій області та Міністерства внутрішніх справ України залишити без задоволення, а постанову Заставнівського районного суду Чернівецької області від 12 червня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 03 жовтня 2017 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_6 ОСОБА_7