Справа № 489/3004/16-а
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2017-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2017 р.м.ОдесаСправа № 489/3004/16-а

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Губницький Д.Г.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Золотнікова О.С., Скрипченка В.О.,

при секретарі Нехожиній О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 березня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

14.06.2017р. ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м.Миколаєва із позовом до Управління ДАБІ у Миколаївській області, в якому просив суд:

- визнати незаконною та скасувати постанову №72 від 06.04.2016р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.96-1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 17000 грн. та закрити провадження у цій справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення;

- скасувати припис №90 від 24.03.2016р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що зазначене у спірній постанові правопорушення він не вчиняв, а викладені в ній обставини взагалі не відповідають дійсності. До того ж, спірні рішення відповідача є неправомірними, оскільки були прийняті з порушенням норм діючого законодавства.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 червня 2016 року позовну заяву ОСОБА_1 в частині позовних вимог про скасування припису №90 від 24.03.2016р. повернуто заявнику.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 березня 2017 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду 1-ї інстанції, ОСОБА_1 19.04.2017р. подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми матеріального і процесуального права та просив скасувати постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07.03.2017р. та прийняти нову, якою задовольнити його позовні вимоги повному обсязі.

Сторони в судове засідання суду 2-ї інстанції без поважних причин не прибули, про день, час та місце розгляду справи були своєчасно і належним чином повідомлені та, в свою чергу, надіслали заяви з проханням розглянути справу за їх відстутності.

Заслухавши суддю - доповідача, та перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність усіх належних підстав для їх задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

17.03.2016р. заступником начальника Управління ДАБІ у Миколаївській області було видане направлення на проведення позапланової перевірки на об'єкті - «Капітальний ремонт внутрішньо-квартальних проїздів по вул.Електронна,68,70, вул.Космонавтів,132,134,136», з метою перевірки достовірності даних наведених у поданій Декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 09.03.2016р.

Вказане направлення отримав представник (за довіреністю) ТОВ «БК «Дорлідер» ОСОБА_1

За результатами проведеної перевірки складено Акт від 24.03.2016р., яким встановлено, що хоча і будівельні роботи на перевіряємому об'єкті виконувалися згідно наданого робочого проекту, розробленого ТОВ «Телеком-Енергосистеми» під керівництвом головного інженеру проекту ОСОБА_1, але без узгодження документації з ДАІ МВС України та без проведення інструментального обстеження, т.б. фактично самочинно.

Крім того, в акті перевірки зазначено, що ОСОБА_1 та особа відповідальна на здійснення технічного нагляду ОСОБА_2 на підписання цього акту не з'явилися.

Далі, в той же день, т.б. 24.03.2016р., за результатами встановлених позаплановою перевіркою порушень, головним інспектором будівельного нагляду Управління ДАБІ у Миколаївській області ОСОБА_3 стосовно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.96-1 КУпАП, а саме: передача замовнику будівництва проектної документації для виконання будівельних робіт розробленої ТОВ «Телеком Енергосистеми» (під керівництвом головного інженеру проекту ОСОБА_1) з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил - в проектній документації відсутній розділ проект організації будівництва, проектна документація з капітального ремонту не узгоджувалася з ДАІ МВС України, проектна документація розроблена без проведенні інструментального обстеження, що є порушенням п.1.13,9.1. ДБН В2.3-5-2001 «Вулиці та дороги населених пунктів», ч.1. ст.31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.4.1 ДБН А2.2.-3:2014 «Склад за зміст проектної документації на будівництво».

Копію акту перевірки та протоколу про адміністративне правопорушення, де було зазначено час та місце розгляду справи - 06.04.2016р., ОСОБА_1 отримав особисто по пошті 28.03.2016р.

06.04.2016р. головним інспектором будівельного нагляду Управління ДАБІ у Миколаївській області ОСОБА_3 за результатами розгляду вказаного вище протоколу було ухвалено постанову №72, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.96-1 КУпАП та накладено штраф в сумі 17000 грн.

Копію оскаржуваної постанови позивач отримав по пошті 11.04.2016р.

Не погоджуюсь з такими діями та рішеннями інспекції, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та повністю відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості та недоведеності позовних вимог, а також відповідно, з правомірності спірної постанови відповідача.

Проте, колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи, надані позивачем додаткові докази, з урахуванням вимог ст.72 КАС України, не може погодитися з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх необгрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Як видно з преамбули до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011р. №3038-VI, цей Закон встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідальність же юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (суб'єктів містобудування) за правопорушення у сфері містобудівної діяльності визначається Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» від 14.10.1994р. №208/94-ВР.

Таким чином, права і обов'язки Управління ДАБІ передбачені Законом №3038-VI, а порядок притягнення до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності врегульований Законом №208/94-ВР, який є спеціальним для цих правовідносин.

Відповідно до ст.41 Закону №3038-VI, КМ України своєю постановою від 23.05.2011р. №553 затвердив «Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю».

Так, вказаним вище Порядком №553 передбачено, що «позапланова перевірка» проводиться у разі необхідності проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом 3-х місяців з дня подання зазначених документів; державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва; за результатами здійснення контролю складається акт перевірки, у разі виявлення порушень, крім акту, складається протокол разом з приписом про усунення порушення або припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт; у разі відмови суб'єкта містобудування від отримання акту, протоколу та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

При цьому, посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки, зокрема, мають право:

- складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону;

- видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил (п.2, пп.«а» п.3 ч.4 ст.41 Закону №3038-VI).

Наведеній вище нормі Закону відповідає і п.17 Порядку №553, зі змісту якого видно, що у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, виконуваних без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Як слідує з п.18 Порядку №553, акт перевірки складається у 2-х примірниках, один з яких надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий - залишається в органі ДАБК. Акт перевірки підписується посадовою особою органу ДАБК, яка провела перевірку та суб'єктом містобудування, який перевіряється.

Згідно із п.19 цього ж Порядку №553, припис складається теж у 2-х примірниках, один з яких залишається в органі ДАБК, а інший - надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль. Припис підписується посадовою особою органу ДАБІ, яка провела перевірку.

Порядок же накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, в свою чергу, безпосередньо затверджено Постановою КМУ від 06.04.1995р. №244.

Так, відповідно до п.9 Порядку №244, про вчинення правопорушення у сфері містобудівної діяльності посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю, які, згідно з функціональними обов'язками здійснюють державний архітектурно-будівельний контроль, складають протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Частиною ж 1 ст.8 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» №877-V передбачено, що орган державного нагляду (контролю) під час здійснення державного нагляду (контролю) в межах передбачених законом повноважень, має право: вимагати від суб'єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог законодавства, припинення дій, які перешкоджають здійсненню державного нагляду; надавати (надсилати) суб'єкту господарювання обов'язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків; накладати штрафні санкції та вживати заходи, передбачені законом.

Як слідує зі ст.3 вказаного Закону №208/94-ВР, підставою для розгляду справи про правопорушення у сфері містобудування є протокол, складений уповноваженою на те особою інспекції ДАБК за результатами проведеної перевірки. А ч.4 даної статті передбачено, що рішення посадової особи Інспекції ДАБІ про накладення штрафу оформляється постановою про накладення на відповідальну посадову особу підприємства штрафу за правопорушення у сфері містобудування відповідно до цього Закону.

При цьому, як вже зазначалося вище, порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудування встановлено «Положенням про порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудування» (затв. Постановою КМУ №244 від 06.04.95р.).

Відповідно до приписів п.2 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення: виконання будівельних робіт без повідомлення про початок їх виконання або без дозволу на виконання будівельних робіт, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні - у розмірі 10-ти мінімальних заробітних плат.

Як вбачається з матеріалів справи, замовником спірного будівництва - є Департамент ЖКГ Миколаївської міськради. Товариство ж «Будівельна компанія «Дорлідер» є лише генеральним підрядником, який фактично здійснював реконструкцію цих об'єктів забудови 3-ї категорії (т.б. дорожнього покриття 6 вулиць міста Миколаєва) на підставі договору підряду. А позивач по справі - ОСОБА_1, відповідно, є головним інженером проекту, уповноваженою особою підрядника та відповідальним за авторський нагляд.

Так, як встановлено судом апеляційної інстанції з матеріалів справи, в період 18-24.03.2016р. посадовими особами Управління ДАБІ в Миколаївській області була проведена позапланова перевірка достовірності даних, які містилися в поданих ТОВ «БК «Дорлідер» деклараціях про готовність об'єктів реконструкції до експлуатації, за результатами якої було складено відповідні акти перевірок від 24.03.2016р., в ході яких, в свою чергу, в той же день, т.б. 24.03.2016р., на адресу головного інженера-проектувальника і відповідальної особи ТОВ «БК «Дорлідер» - позивача ОСОБА_1 винесено припис про усунення порушень законодавства та складено відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.96 КУпАП, за результатами розгляду якого винесено постанову №72, відповідно до якої, останнього було притягнуто до адміністративної відповідальностіу вигляді штраф в сумі 17 000 грн.

Абсолютно аналогічні процесуальні документи були винесені відповідачем за результатами цієї ж перевірки і на адресу підрядника - ТОВ «БК «Дорлідер», яке, в свою чергу, також було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафів за ці ж самі порушення законодавства у сфері містобудування.

Також аналогічні процесуальні документи були винесені відповідачем за результатами цієї ж перевірки і на адресу відповідальної особи ТОВ «БК «Дорлідер» за виконання робіт ОСОБА_4, а саме - приписи про усунення порушень законодавства до 24.04.2016р., 5-ть протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч.1,8 ст.96 КУпАП, за результатами розгляду яких винесено постанови №62, №65, №68, №69, №71, відповідно до яких, останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.ч.1,8 ст.96 КУпАП.

Проте, як встановлено апеляційним судом, постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 05.04.2016р. по справі №815/2095/16, у зв'язку з відсутністю будь-яких фактичних даних, які б достовірно свідчили про порушення підприємством при виконанні спірних будівельних робіт на вказаних вище об'єктах вимог містобудівного законодавства, було визнано протиправними та скасовано приписи Управління ДАБІ у Миколаївській області №38, №37, №47, №44, №46, №42 від 24.03.2016р., а також визнано протиправними та скасовано постанови Управління ДАБІ у Миколаївській області №19/1014-1982-16, №20/1014-1983-16, №22/1014-1985-16, №25/1014-1988-16, №26/1014-1989-16, №28/1014-1991-16 від 06.04.2016 року про притягнення ТОВ «БК «Дорлідер» до адміністративної відповідальності.

Аналогічна постанова була ухвалена 24.05.2017р. Одеським апеляційним адміністративним судом і по справі №489/3003/16-а, а саме було визнано протиправними та скасовано постанови Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області №62,№65,№68,№69,№71 від 06.04.2016р. про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності.

Як слідує зі змісту вимог ч.1 ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Аналогічні положення містяться і ч.2 ст.255 КАС України, відповідно до приписів якої, обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

При цьому, одночасно необхідно зазначити, що згідно із ч.2 ст.255 КАС України, постанова (ухвала) суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Таким чином, приймаючи до уваги вищезазначене та враховуючи встановлені набравшими законної сили постановами Одеського апеляційного адміністративного суду від 05.04.2016р. (по справі №815/2095/16) та від 24.05.2017р. (по справі №489/3003/16-а) обставини, судова колегія приходить до аналогічного висновку про відсутність в діях позивача ОСОБА_1 будь-яких порушень вимог містобудівного законодавства та відповідно про відсутність достатніх підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності, а також і про протиправність оскаржуваної постанови відповідача, яка підлягає скасуванню.

При цьому, одночасно необхідно звернути увагу ще й на той факт, що усі складені відповідачем відносно позивача процесуальні документи, в тому числі і протокол про адміністративне правопорушення, який фактично став основною підставою для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, були складені із грубими порушеннями діючого законодавства, т.б. не відповідають вимогам ст.256 КУпАП, а саме: в них відсутні дані про час та місце вчинення адміністративного правопорушення, не в повному обсязі зазначені усі необхідні відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (т.б. дата і місце народження, місце проживання та документ, який посвідчує особу). Не міститься таких даних і у всіх оскаржуваній постанові №72.

Окрім того, слід зазначити і про те, що в матеріалах справи також відсутні і будь-які докази про роз'яснення відповідачем - позивачу ОСОБА_1, як особі, яка притягується до досить суворої адміністративної відповідальності, його прав, передбачених ст.63 Конституції України і ст.268 КУпАП, в тому числі і право подати свої письмові пояснення і зауваження щодо змісту складеного відносно нього протоколу.

Також, судова колегія вважає за необхідне звернути увагу ще й на той факт, що проектна документація на виконання будівельних робіт на перевіряємому відповідачем спірному об'єкті повністю відповідає вимогам законодавств та діючим нормам і стандартам і, в свою чергу, була погоджена ДП «УКДЕРЖБУДЕКСПЕРТИЗА», про що в матеріалах справи міститься відповідний висновок від 18.08.2015р. №15-0642-15.

Що ж стосується необхідності погодження вказаної проектної документації з органом ДАІ МВС, як вважає відповідач, то судова колегія, з цього приводу рахує необхідним вказати, що ця позиція інспекції є помилковою і такого погодження з органами ДАІ в даному випадку було не потрібно, оскільки ці вимоги стосуються лише проектів, в яких містяться роботи з організації та безпеки дорожнього руху. Представлений же позивачем для перевірки проект та завдання на його розробку не містять ні опису, ні необхідності виконання робіт з організації та безпеки дорожнього руху.

До того ж, ще слід зазначити, що відповідно до приписів ст.ст.11,71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, судова колегія вважає, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, до того ж, висновки суду не відповідають обставинам справи та ґрунтуються на невірному тлумаченні норм діючого у цій сфері законодавства.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.198 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Отже, за таких обставин та враховуючи, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також в зв'язку із тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи, судова колегія, діючи в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, у відповідності до п.п.3,4 ч.1 ст.202 КАС України, вважає за необхідне скасувати постанову районного суду та прийняти нову - про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 березня 2017 року - скасувати, та прийняти нову, якою адміністративний позову ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову №72 від 06.04.2016р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.96-1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 17000 грн.

В задоволені решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Ю.В. Осіпов

Судді: О.С. Золотніков

В.О. Скрипченко