Справа № 396/1303/17
Суддя: Шепетько В. І.
Дата ухвалення: 2017-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 396/1303/17
Провадження № 2-а/396/48/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2017 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Шепетько Володимир Іванович,

з участю: секретаря Корольової Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новоукраїнка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Новоукраїнського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання протиправними дій і рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся 09.08.2017 року до суду з позовом до відповідача про визнання протиправними дій і рішення суб'єкта владних повноважень, зобов'язання вчинити певні дії, посилаючись на те, що перебуває на обліку в УПФУ в Новоукраїнському районі з 13 березня 2014 року. Згідно ст.37 ЗУ "Про державну службу" йому призначено пенсію за віком у розмірі 80% від суми заробітної плати згідно з положеннями ст.37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХХІ від 16.03.1993 року.

Вимоги обгрунтовує тим, що 25.07.2017 року звернувся до відповідача із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії відповідно до ч.1 ст.37 ЗУ «Про державну службу» в редакції від 16 грудня 1993 року в розмірі 80% від заробітної плати державного службовця відповідної посади за останнім місцем роботи на державній службі, із врахуванням довідки Новоукраїнської РДА №04-35/10/1 від 02.06.2017 року. Попередньо, зокрема 16.03.2017 року, я звертався до Відповідача з відповідною заявою про проведення перерахунку пенсії відповідно постанови Кабінету Міністрів України № 15 від 18.01.2017 року "Питання оплати праці працівників державних органів" на підставі даних , що містить довідка № 01-33//10/2 від 21.02.2017 року видана Новоукраїнською районною державною адміністрацією.

02 серпня 2017 року відповідачем йому відмовлено у проведенні перерахунку призначеної пенсії відповідно до ст.37-1 ЗУ «Про державну службу» в редакції від 16 грудня 1993 року, із посиланням на п. 5 Прикінцевих положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213, згідно якого, скасовано норми спеціального пенсійного забезпечення осіб, у тому числі, тих, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу» №3723-ХХІ від 16.03.1993 року.

Позивач в судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності, також не з'явилась представник відповідача ОСОБА_2, подавши письмове заперечення проти позову та заяву про розгляд справи у її відсутності, а тому суд ухвалив про розгляд справи у відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічним засобом, на підставі поданих доказів.

Заперечення відповідача полягають у наступному.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ОСОБА_3 з 02.08.2011 року, як одержувач пенсії за віком відповідно до ЗУ "Про державну службу". За матеріалами, пенсійної справи позивачки загальний стаж становить 42 роки 9 місяців 3 дні, у тому числі 10 років 9 місяців 18 днів стаж роботи на державній службі.

За змістом ст.37 ЗУ "Про державну службу" (який діяв на час призначення пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80%, а з 01.05.2014 р. в розмірі 70%, а з 01.01.2015 р. в розмірі 60% суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Частиною другою ст.33 вищевказаного закону заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до ЗУ "Про державну службу" до органів Пенсійного фонду заявником подається довідка, форма якої затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 14.02.2011 року №5-1 "Про виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва по справі №2а-4753/09/2670". В нову форму довідки введено додаткову колонку "Інші виплати".

При цьому, установа, яка видає довідку для призначення (перерахунку) пенсії при заповнені колонки "Інші виплати" має надати розшифровку цих виплат та несе відповідальність за обгрунтованість видачі довідки, так як зміни до чинного законодавства, зокрема, ЗУ "Про державну службу" та постанову КМУ від 21.05.2000 №865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії*" не внгосились і, відповідно при визначенні заробітної плати для обчислення пенсії державного службовця включаються складові заробітної плати, передбачені вищезазначеними нормативними актами.

Механізм визначення заробітної плати для призначення пенсії державним службовцям регулюється постановою КМУ від 31.05.2000 р. №865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії".

Пунктом 1 Постанови № 865 встановлено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до ЗУ "Про державну службу", визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією за будь - які 60 календарних місяців роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60.

Такі види виплат, як матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, розміри індексації заробітної плати, грошова винагорода за сумлінну та безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків при визначенні заробітку державного службовця відповідно до Постанови № 865 -не передбачені, тому до розрахунку заробітної плати під час обчислення пенсії -не включені.

Статтею 37-1 Закону № 3723-ХІІ у редакції, яка була чинною до 01 січня 2015 року передбачалось, що в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Пунктом 4 Постанови КМУ від 31.05.2000 року №865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" у редакції, чинній станом на час призначення пенсії позивачу (серпня 2011 року) було визначено, що в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень КМУ (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності ЗУ від 16 січня 2003 року №432-ІУ "Про внесення змін до ЗУ "Про державну службу" заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності ЗУ "Про державну службу", визначається в такому порядку:

1)пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2)іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

За бажанням осіб, під час перерахунку пенсій виплати, отримані на час призначення (перерахунку) пенсії (крім посадових окладів, надбавок за ранг, вислугу років), визначаються у порядку, передбаченому абзацами першим і другим пункту 1 та пунктом 2 цієї постанови.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що законодавством, чинним до 01 січня 2015 року було передбачено право осіб, які отримують пенсію державного службовця, на перерахунок її розміру у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою і було визначено умови та порядок здійснення такого перерахунку. Однак, в подальшому до законодавства, яке регулює зазначені правовідносини, внесено відповідні зміни, зокрема:

1. Законом України від 28.12.2014 року № 76-УІІІ "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", який набрав чинності 01 січня 2015 року, внесено зміни до ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" і викладено у такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України".

2. ОСОБА_4 № 76-УІІІє чинним і підлягає виконанню, оскільки Конституційним судом України в установленому порядку неконституційним не визнавався

3. На день звернення позивача за перерахунком пенсії Кабінетом Міністрів відповідну постанову, яка регулює питання перерахунку призначеної пенсії державним службовцям не прийнято, а відтак відсутні правові підстави для здійснення такого перерахунку.

4. На момент звернення позивачки із заявою про перерахунок пенсії внесено зміни, які набрали чинності 01 січня 2015 року, до статті 37-1 , що регулює порядок і умови перерахунку пенсій державних службовців та фактично скасовано норми законодавства, які визначали право особи на перерахунок призначеної пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою та підстави для такого перерахунку.

Постановою КМУ від 09.12.2015 року №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", яка діє з '15 грудня 2015 року, було внесено зміни до постанови КМУ від 31.05.2000 року №865, а саме, виключено п. 4, яким було визначено умови перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу".

Вважає, що постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013, на яку посилається позивач при обгрунтуванні позовних вимог, регламентовано лише питання щодо упорядкування структури заробітної плати та її індексації працюючим державним службовцям, а не умови та порядок проведення перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати.

Отже, з 15 грудня 2015 року діючим законодавством України не визначено умови та порядок здійснення перерахунку пенсій призначених відповідно до ЗУ "Про державну службу", а відтак позовні вимоги щодо проведення перерахунку є незаконними, та не обгрунтованими.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 04.07.2016 року №15-2 внесено зміни до постанови Правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 року № 15-1 якою скасовано форму довідки про заробітну плату яка надається до органів Пенсійного фонду України для перерахунку пенсії державним службовцям.

Відтак, оскільки чинним законодавством України (ЗУ від 28.12.2014 року № 76-УШ) не визначено право на перерахунок призначених пенсій державних службовців у зв'язку з підвищенням окладів з 01.01.2015 року, а на день звернення позивача за перерахунком пенсії відповідної постанови Кабінетом Міністрів України яка визначає умови та порядок проведення такого перерахунку, жодних законних підстав для визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в проведенні перерахунку призначеної пенсії не має. Відтак, наразі відсутні правові підстави для здійснення управлінням перерахунку пенсії позивачці на підставі довідки № 01-33/10/2 від 21.02.2017 року, виданої Ново українською районною державною адміністрацією Кіровоградської області.

Крім цього, управління ПФУ в Новоукраїнському районі вважає, що до спірних правовідносин підлягає врахуванню правова позиція ЄСПЛ, викладена в ухвалі "Великода проти України" від 03.06.2014 року, в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства у порівнянні з вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

У Рішенні від 2 березня 1999 року № 2-рп/99 у справі про комунальні послуги КСУ вказав, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України; політика соціального захисту є складовою частиною внутрішньої соціальної політики держави, забезпечення її проведення, відповідно до пункту 3 статті 116 Конституції України, здійснюється Кабінетом Міністрів України. Кабінет Міністрів України як вищий орган у системі органів виконавчої влади наділений конституційними повноваженнями спрямовувати і координувати діяльність міністерств, інших органів виконавчої влади, до яких належить і Пенсійний фонд України. Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України бюджет Пенсійного фонду України затверджує Уряд України. Таким чином. Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, а Пенсійний фонд України - органом, який реалізує таку політику, в тому числі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Крім цього, як зазначив Конституційний Суд України в своєму рішенні від 09.02.1999 року №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), за загально визначеним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

З огляду на те, що ОСОБА_4 №76-УШ[ яким скасовано право на перерахунок пенсій, є чинним, Конституційним судом України в установленому порядку неконституційним такий не визнавався, беручи до уваги позицію КСУ викладену у рішенні № 20-рп/2011 від 26.12.2011 року та рішенні від 09.02.1999 року №1-рп/99 та в ухвалі "Великода проти України" від 03.06.2014 року, твердження позивачки щодо звуження її прав та соціальних гарантій є помилковим.

Також Верховний Суд України у своїй постанові від 12 липня 2016 року у справі №21-1726а16 висловив правову позицію, відповідно до якої відсутність постанови Кабінету Міністрів України яка чітко визначає розмір заробітної плати (чи пенсії) не є підставою для застосування вже недіючих норм в Законі України для проведення перерахунку заробітної плати (пенсії). Відтак не підлягають застосуванню до спірних правовідносин норми законодавства які станом на дату звернення позивача за перерахунком пенсії втратили чинність.

Таким чином, управління Пенсійного фонду в Новоукраїнському районі правомірно відмовило ОСОБА_1 у проведенні перерахунку, а тому просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення із наступних підстав.

Відповідно до п.5 роздіду ІІІ «Прикінцеві положення» ЗУ „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 року №213-VIII, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до ЗУ „Про державну службу, „Про прокуратуру, „Про судоустрій і статус суддів, „Про статус народного депутата України, „Про Кабінет Міністрів України, „Про судову експертизу, „Про Національний банк України, „Про службу в органах місцевого самоврядування, „Про дипломатичну службу, Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Посилання відповідача на звернення позивачки на пункт 5 розд.ІІІ „Прикінцеві положення ЗУ „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 №213-VIII, згідно якого у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до ЗУ «Про державну службу», є неприйнятним, виходячи з того, що ця норма стосується призначення, а не перерахунку вже призначених пенсій.

Що стосується правомірності вимог про перерахунок пенсії, суд встановив наступне.

Згідно ст.37 ЗУ „Про державну службу пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Відповідно ч.1 ст.40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу.

Відповідно до ст.37-1 ЗУ «Про державну службу», (в редакції, що була чинна на момент призначення пенсії позивачу), у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Згідно довідки Новоукраїнської РДА за №04-35/10/1 від 02.06.2017 р. про заробітну плату, заробітна плата голови Новоукраїнської РДА, станом на 01.02.2008 року становила: посадовий оклад 3103 грн., ранг - 130 грн. (а.с.13). Згідно довідки Новоукраїнської РДА від 21.02.2017 року №01-33/10/2, посадовий оклад голови Новоукраїнської РДА з 01 січня 2017 року становить 9115 грн. (а.с.19).

Позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії 25.07.2017 року, а тому відповідач повинен був перерахувати позивачу розмір пенсії з моменту звернення, однак 02.08.2017 року відповідач відмовив у перерахунку пенсії, що підтверджується листом (а.с.14).

Відповідно до ст.45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною пятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Тобто, позивач має право на перерахунок пенсії з 01.08.2017 року - з першого числа наступного місяця після подачі заяви з усіма необхідними документами.

Відповідно до положень ч.1 ст.8 та ч.1 ст.58 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч.3 ст.22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Отже, ст.37-1 ЗУ „Про державну службу, ст.ст. 42,45 ЗУ „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування діють на сьогодні і вони не змінені, не скасовані в установленому Конституцією України порядку.

Постановою КМУ від 19.06.2013 року №426 затверджено Порядок та Умови визначення заробітної плати для обчислення пенсії державного службовця, однак ця постанова на момент звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії та на день розгляду спору в суді не набрала законної сили. Цією постановою визнано, що постанова КМУ від 31.05.2000 р. №865 „Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії втрачає силу з дня набрання чинності ЗУ від 17.11.2011 р. „Про державну службу. Проте вона на сьогодні є чинною і відсутність в ній норми про порядок визначення розміру заробітної плати для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності ЗУ „Про державну службу, а також відсутність форми довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, яка затверджується управлінням ПФУ за погодженням з Міністерством соціальної політики не повинні порушувати конституційні права громадян на пенсійне забезпечення. Урядові постанови, як нормативно-правові акти, повинні відповідати вимогам закону і не звужувати зміст прав громадянина, які визначені таким законом.

Згідно Рішення КСУ від 08.06.2016 року у справі №1-8/2016, за конституційними поданнями ВСУ щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої, абзаців першого, другого, четвертого, шостого частини п'ятої статті 141 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" та положень пункту 5 розділу III "Прикінцеві положення" ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" (справа про щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці), додатково підтверджено про неприпустимість звуження прав суддів, а також і державних службовців, щодо пенсійного забезпечення, в разі прийняття нових законів.

Пенсія за віком років згідно ЗУ «Про державну службу» позивачці призначена в листопаді 2008 року, на час призначення пенсії питання пенсійного забезпечення державних службовців урегульовано статтею 37 ЗУ «Про державну службу» №3723-ХІІ в редакції від 16.03.1993 року встановлено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок.

Статтями 22,92 Конституції України визначені права і свободи людини і громадянина, гарантії прав і свобод визначаються Законами України. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів, або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, а відповідач фактично обмежив моє право на перерахунок пенсії в розмірі та відсотках відповідно до ст. 37-1 ЗУ «Про державну службу» від суми місячної заробітної плати, розмір та складові якої визначено у довідці Новоукраїнської РДА за №37 від 02.08.2017 р, в якій зазначено, що посадовий оклад голови райдержадміністрації станом на 01.01.2017 року становить : посадовий оклад 9115 грн.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист і сформулював правову позицію, згідно з Конституцією України. У рішенні Конституційного Суду України у справі №1-9/2015 від 13 травня 2015 року зазначено, що Україну проголошено соціальною, правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права; Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 1, частина перша, друга статті 8, частина друга статті 19 Конституції України). Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, у старості та в інших випадках, передбачених законом (частина перша статті 46 Конституції України). В Україні на конституційному рівні гарантовано право громадян на соціальний захист, для забезпечення якого необхідне здійснення комплексу державно-правових заходів, одним із яких є законодавче визначення основ соціального захисту, форм і видів пенсійного забезпечення (пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України). Конституційний Суд України зазначив, що ОСОБА_5 України закріплює основоположні засади права громадян на соціальний захист і відносить до законодавчого регулювання механізм реалізації цього права (абзац сьомий пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 20.06.2001 р. №10-рп/2001).

Вичерпне пояснення щодо обмеження або скасування конституційних прав громадян надав Конституційний суд України в рішенні від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007. Суд зазначив, що «Зупинення дії законів є способом тимчасового припинення їх дії в часі та/або за колом осіб і має здійснюватися відповідно до вимог Конституції України. Ця юридична процедура знаходиться в органічному зв'язку із скасуванням законів, внесенням до них змін та доповнень». «Зупинення дії положень законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст та обсяг, є обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках, передбачених ОСОБА_5 Законом України. У статті 64 Конституції України вичерпно визначено такі випадки, а саме передбачено, що в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод людини із зазначенням строку дії цих обмежень, та визначено ряд прав і свобод, які не можуть бути обмежені за жодних обставин». «Отже, відповідно до частини третьої статті 22, статті 64 Конституції України право громадян на соціальний захист, інші соціально-економічні права можуть бути обмежені, у тому числі зупиненням дії законів (їх окремих положень), лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк».

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій, зокрема державних службовців, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Верховною Радою України, 02.03.2015 прийнято ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», у якому в Прикінцевих положеннях передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-жонсультанта народного депутата України.

Пенсія позивачу була призначена відповідно до ст.37 ЗУ «Про державну службу», тобто до набрання чинності вищезазначеними законами. Крім того, зміни внесені до вказаної статті стосуються саме призначення пенсії, а не її перерахунку. Отже, новий порядок призначення та виплати пенсії, встановлений вищевказаними законами, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання ними чинності.

Відповідно до ст.37-1 ЗУ «Про державну службу», призначені державним службовцям пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям.

За таких обставин, застосоване стосовно позивача ОСОБА_3 ПФУ в Новоукраїнському районі Кіровоградської області положення п.5 Прикінцевих положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року за №213, погіршує її права, а тому суперечить Конституції України.

Таким чином, до спірних правовідносин відноситься застосування саме норм ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року за № 213, що суперечить статті 58 Конституції України, яка зазначає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Виходячи із прецедентної практики ЄСПЛ, суд приходить до висновку, що позивачка, яка являється непрацюючим пенсіонером, відноситься до вразливої категорії суспільства, оскільки обмежена у своєї можливостях на отримання самостійних доходів і змушена забезпечувати свої основні потреби за рахунок пенсійних виплат, а тому вона мала підставу на законне очікування періодичного зростання її виплат, так як виходила на пенсію під час дії правової норми, яка гарантувала їй це право. Оскільки підвищення посадових окладів працюючим державним службовцям пов'язане із інфляційними процесами та відповідним подорожчанням рівня життя, у зв'язку з чим держава забезпечує їх право на достатній життєвий рівень, то аналогічне право на достатній життєвий рівень мають також і пенсіонери з числа колишніх державних службовців.

Частиною першою статті 58 Конституції України гарантовано, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

За правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в рішенні по справі «Суханов та Ільченко проти України» (2014 рік), за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування.

Тому, бездіяльність держави в особі Кабінету Міністрів України щодо прийняття нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших законодавчих актах і тримання таким чином громадян у правовій невизначеності, слід кваліфікувати як невиправданим втручанням у права, передбачені статтею 1 Першого протоколу.

У зв'язку з цим вважаю дії відповідача щодо відмови у перерахунку розміру пенсії згідно статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ, у зв'язку з підвищенням посадових окладів Постановою КМУ № 15 від 18.01.2017 року протиправними та такими, що суперечать конституційним принципам верховенства права.

Наведена правова позиція підтверджується практикою Вищого адміністративного суду України від 17.01.2017 року (справа № К/800/27323/16).

Також, згідно ст.3 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

За таких обставин, вирішуючи питання співвідношення балансу суспільних та приватних інтересів, суд переконаний, що інтереси позивачки переважають інтереси держави.

Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними нормативними актами, при перерахунку розміру пенсії позивачки застосуванню підлягає розмір, встановлений відповідно до ст.37 ЗУ «Про державну службу», яка діяла на день призначення позивачці пенсії.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, грошових винагород державним службовцям, суд вважає за необхідне відмовити, оскільки такі складові заробітної плати у наданій довідці від 21.02.2017 р. відсутні.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення.

З урахуванням вищевикладеного, після детального з зясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд прийшов до висновку, що УПФ України в Новоукраїнському районі Кіровоградської області неправомірно відмовило позивачці в проведенні перерахунку її пенсії, тому позовні вимоги слід визнати обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 8,22,58 Конституції України, ст.37-1 ЗУ «Про державну службу», ст.45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 71,159,161-162 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати незаконними дії та рішення ОСОБА_3 Пенсійного фонду України у Новоукраїнському районі Кіровоградської області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі п.5 Прикінцевих положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року за № 213.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Новоукраїнському районі Кіровоградської області провести ОСОБА_1 з 01 серпня 2017 року перерахунок пенсії державного службовця, згідно з довідкою Новоукраїнської районної державної адміністрації № 04-35/10/1 від 02.06.2017 року та №01-33//10/2 від 21.02.2017 року.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Новоукраїнському районі Кіровоградської області в 10-денний строк з дня набрання постановою законної сили подати суду звіт про виконання судового рішення.

Судові витрати залишити за позивачем.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови суду.

Головуючий: В. І. Шепетько