Справа № 196/559/17
Суддя: Зубій А. В.
Дата ухвалення: 2017-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 196/559/17
№ провадження 2-а/196/26/2017
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2017 року смт. Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді Зубій А.В.

при секретарі Дорошенко В.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача Криворучко О.О.

представника відповідача Продан І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Царичанка Дніпропетровської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Царичанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання протиправними та скасування рішення відповідача від 18.01.2017 року № 4 та зобов`язання вчинити певні дії,- ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся з позовом в порядку адміністративного судочинства до Царичанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить:

1.Визнати противоправним та скасувати рішення Комісії з розгляду питань, пов`язаних з призначенням (перерахунком) пенсій Управління Пенсійного фонду України в Царичанському району Дніпропетровській області від 18.01.2017 року № 4 про відмову в переведенні ОСОБА_1 на пенсію зі зменшенням пенсійного віку як учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС всупереч вимогам ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

2.Зобов`язати Управління пенсійного фонду України в Царичанському районі призначити йому пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку на 10 років, встановленого для одержання державних пенсій відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у відповідності з приписами ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги і просить суд вимогу про призначення пенсії замінити та вважати правильною вимогу перевести на пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку на 10 років.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 2). У період проходження дійсної строкової служби у збройних силах з 02.09.1986 року по 25.01.1987 року та з 25.01.1987 року по 09.06.1987 року (281 день) приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в складі автомобільної роти водієм БТР спеціального батальйону по охороні зони відчуження та в складі 9 роти спеціального батальйону по охороні зони відчуження, військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалася в зоні гарантованого добровільного відселення в с. Дитятки Іванківського району Київської області, де він відпочивав від несення служби та, відповідно до наказів командира військової частини, він та інші військовослужбовці несли службу по охороні 10-ти кілометрової зони від Чорнобильської АЕС, що знаходилась в 30-ти кілометровій зоні відчуження.

Маючи беззаперечне право на пенсію із зменшенням пенсійного віку 16.01.2017 року звернувся до Царичанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з заявою про призначення (переведення) пенсії зі зниженням пенсійного віку на пільгових умовах як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, за результатами розгляду якої Комісія протокольним рішенням № 4 від 18.01.2017 року відмовила в переведенні його на пенсію зі зниженням пенсійного віку як учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Відмова обґрунтована тим, що ним не надані підтверджуючі документи про кількість відпрацьованих ним днів безпосередньо у зоні відчуження та факт дислокації спеціального батальйону в зоні гарантованого добровільного відселення, а не в зоні відчуження. Дана відмова суперечить чинному законодавству та є неправомірною.

Вказав, що надавав до управління пакет документів про те, що він приймав участь у ліквідації наслідків аварії з 02.09.1986 по 09.06.1987 рік (281 день).

Стосовно місця дислокації військової частини в зоні гарантованого відселення, а не в зоні відчуження не є, і не може бути підставою для відмови у зниженні пенсійного віку як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник Криворучко О.О. позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача Царичанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування заперечень зазначила, що основним документом, що визначає участь у виконанні робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС безпосередньо в зоні відчуження являється довідка ф.122, яка видається на підставі первинних документів лише тими підприємствами, установами, організаціями, в складі яких працівник безпосередньо виконував роботи по ліквідації наслідків аварії.

У разі неможливості подання довідки за формою № 122 внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації, для визначення права на призначення пенсії надаються інші (первинні) документи, що підтверджують період роботи в зоні відчуження: довідки про період роботи в зоні, табелі обліку робочого часу за період роботи в зоні, подорожні листи для водіїв, копії відомостей (особових рахунків) на виплату заробітної плати; особи, що були призвані на військові збори, можуть підтвердити, що вони працювали в зоні відчуження довідками військових частин, архівними документами Міністерства Оборони.

16.01.2017 позивач звернувся до управління за переведенням з пенсії по інвалідності на пенсію зі зниженням пенсійного віку як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. До заяви було додано: пояснення про неможливість надання довідки форми 122, копію військового квитка НОМЕР_2 від 12.10.1992; дублікат посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 (категорія 2) серії НОМЕР_3 , виданий 19.05.2016; завірену копію архівної довідки № 621 від 15.06.2016, виданої центральним архівним відділом національної гвардії України.

Згідно відомостей, що містяться в архівній довідці, позивач приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС водієм БТР в складі автомобільної роти та 9 роти спеціального батальйону по охороні зони відчуження в період з 02.09.1986 по 09.06.1987. Місце дислокації спеціального батальйону - с. Дитятки Іванківського району Київської області, що розташоване в зоні гарантованого добровільного відселення, а не в зоні відчуження. Відомості про роботу з виїздом в зону відчуження в документах військової частини НОМЕР_1 відсутні.

Інших відомостей про знаходження позивача в зоні відчуження не надано. Тому на засіданні Комісії з розгляду питань, пов`язаних з призначенням (перерахунком) пенсій позивачу відмовлено в переведенні на пенсію зі зниженням пенсійного віку як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС через відсутність права на таку пенсію відповідно до вимог статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а саме - відсутність документів про кількість днів, відпрацьованих безпосередньо у зоні відчуження.

Вивчивши позовні вимоги, заслухавши сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд приходить до наступних висновків.

Положеннями статті 8 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закон та інші нормативно - правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно ст.71 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судовим розглядом встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 , виданим Дніпропетровською обласною державною адміністрацією 19.05.2016 року (а.с.8).

16.01.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Царичанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з заявою про призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та подав необхідні документи (а.с.69).

Протоколом № 4 від 18.01.2017 року Царичанським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровської області відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії, відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждалі внаслідок Чорнобильської катастрофи" у зв`язку відсутністю документів про те, що він працював безпосередньо у зоні відчуження (а.с.29-31).

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII.

Учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві (ст. 10 Закону № 796-XII)

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 14 Закону № 796-XII до 2 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, відносяться учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження: з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року не менше 5 календарних днів; у 1987 році - не менше 14 календарних днів.

Відповідно до ст. 15 Закону № 796-XII підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 3 ст. 65 Закону № 796-XII посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Відповідно до положень ст. 55 Закону № 796-XII учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року не менше 5 календарних днів; у 1987 році - не менше 14 календарних днів пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на 10 років.

Відповідно до абзацу 6 п.5 п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються, крім інших, документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Суд звертає увагу на те, що позивач має право на зменшення пенсійного віку з підстав, передбачених відповідним положенням, закріпленим статтею 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", доказом чого слугують наявні в матеріалах справи копії: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.8); військового квитка серії НОМЕР_2 від 12 жовтня 1992 (а.с. 9-11); довідки виданої начальником штабу в/ч 4101/3217/ з якої вбачається, що ОСОБА_1 з 03.09.1986 року по 08.06.1987 року приймав участь в ліквідації наслідків аварії в 30-ти кілометровій зоні відчуження Чорнобильської АЕС (а.с.12); архівної довідки № 3/41-66,67 виданої Центральним архівом ГУВВ МВД України (а.с.14); архівної довідки № 621 від 15.06.2016 року виданої Центральним архівним відділом Національної гвардії (а.с.15); архівної довідки № 736 від 14.08.2017 року виданої Центральним архівним відділом Національної гвардії (а.с.47); архівної довідки № 735 від 15.08.2017 року виданої Центральним архівним відділом Національної гвардії (а.с.48); наказів командира військової частини НОМЕР_1 : від 15.12.1986 року № 274 (а.с.49-50); від 15.01.1987 року № 6 (а.с.51-52); від 19.02.1987 року № 34 (а.с.53-54); від 16.03.1987 року № 67 (а.с.55-56); від 17.04.1987 року № 103 (а.с.57-58); від 18.05.1987 року № 133 (а.с.59-60); від 18.06.1987 року № 166 (а.с.61-62); від 02.09.1986 року № 223 (а.с.63-64); від 03.08.1986 року № 206 (а.с.65); від 26.01.1987 року № 21 (а.с.66-67); від 09.06.1987 року № 153 (а.с.68).

Представник відповідача в судовому засіданні, всупереч вимогам ч.2 ст.71 КАСУ не доказала правомірність прийнятого рішення Царичанським обєднаним управлінням ПФУ в Дніпропетровській області. За таких підстав, суд дійшов висновку про те, що з боку відповідача наявна протиправність, яка полягає у відмові переведення ОСОБА_1 на пенсію зі зменшенням пенсійного віку як учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити правовий висновок, викладений Верховним Судом України у постанові № 06/73 від 21 листопада 2006 року (який в силу ст.244-2 КАСУ є обов`язковим для застосування), в якому зазначено, що єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи". Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства та фактичних обставин справи, суд приходить до висновку, що наявні в позивача документи, які знаходяться в матеріалах справи, містять достатньо даних, які підтверджують факт роботи позивача у зоні відчуження з моменту аварії з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року не менше 5 календарних днів; у 1987 році - не менше 14 календарних днів і яких є достатньо для призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку, передбаченої ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Управління пенсійного фонду України в Царичанському районі перевести на пенсію зі зниженням пенсійного віку на 10 років, встановленого для одержання державних пенсій відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у відповідності з приписами ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" суд зазначає наступне.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Окрім того, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З системного аналізу положень ч.1 ст. 2 та ч. 3 ст. 2 КАС України, а також ст. 6 Конституції України, якою закріплений принцип розподілу державної влади, та ст. 8 Конституції України, якою запроваджений принцип верховенства права, вбачається, що адміністративному суду при вирішенні адміністративного спору належить перевірити, зокрема, обґрунтованість саме тих висновків, стосовно обставин спірних правовідносини, які покладені суб`єктом владних повноважень в основу спірного рішення. Перевірка судом інших обставин спірних правовідносини виходить за межі предмету доказування в адміністративній справі і має своїм фактичним наслідком перебирання судом на себе функцій суб`єкта владних повноважень, що не відповідає запровадженому ст. 6 Конституції України принципу розподілу державної влади та запровадженому ст. 8 Конституції України принципу верховенства права.

На підставі наведеного вище, суд приходить до висновку, що втручання інших органів або посадових осіб, в тому числі суду, в діяльність відповідача є перебиранням судом на себе функцій суб`єкта владних повноважень.

Отже, позовні вимоги в частині зобов`язання Управління пенсійного фонду України в Царичанському районі перевести на пенсію зі зниженням пенсійного віку на 10 років не підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зобов`язати Управління пенсійного фонду України в Царичанському районі повторно розглянути подані ОСОБА_1 документи для переведення на пенсію зі зниженням пенсійного віку на 10 років, встановленого для одержання державних пенсій відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у відповідності з приписами ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з урахуванням висновків суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, повно і всебічно з`ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, як того вимагає процесуальне законодавство, проаналізувавши норми матеріального права, які належить застосувати до спірних правовідносини, суд частково задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 8, 19 Конституції України, ст.ст. 7-11, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Царичанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії з розгляду питань, пов`язаних з призначенням (перерахунком) пенсій Управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області від 18.01.2017р. про відмову в переведенні ОСОБА_1 на пенсію зі зниженням пенсійного віку як учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Зобов`язати Царичанське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути подані ОСОБА_1 документи для переведення його на пенсію зі зниженням пенсійного віку як учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з урахуванням висновків суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення з подачею апеляційної скарги через Царичанський районний суд Дніпропетровської області з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої ст.160 КАСУ, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.В. ЗУБІЙ