Справа № 810/1222/17
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: №810/1222/17 Головуючий у 1-й інстанції: Виноградова О.І.; Суддя-доповідач: Сорочко Є.О.
У Х В А Л А

Іменем України

03 жовтня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сорочко Є.О.

суддів: Земляної Г.В.

Федотова І.В.

за участю секретаря Грисюк Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Васильківського відділення Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Васильківського відділення Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області (далі - Васильківського відділення Києво-Святошинської ОДПІ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 06.06.2016 р. №5461472- 1701, №5 та №5.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2017 року позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Васильківського відділення Києво-Святошинської ОДПІ від 06.06.2016 р. №5461472- 1701, №5 та №5.

На вказану постанову Києво-Святошинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Київській області (далі - Києво-Святошинська ОДПІ) подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є власником таких земельних ділянок:

- площею 14,4759 га, яка розташована на території Великосолтанівської сільської ради Васильківського району Київської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку від 19.12.2007 р. серії НОМЕР_1;

- площею 10,263 га, яка розташована в межах с. Велика Солтанівка Великосолтанівської сільської ради Васильківського району Київської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку від 07.12.2007 р. серії НОМЕР_2;

- площею 0,2149 га, яка розташована за межами населеного пункту Великосолтанівської сільської ради Васильківського району Київської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку від 01.04.2010 р. серії НОМЕР_3.

Васильківським відділенням Києво-Святошинської ОДПІ відносно позивача було винесено податкові повідомлення рішення зі сплати земельного податку з фізичних осіб за 2016 р. від 06.06.2016 р.:

- №5461472- 1701, яким визначено податкове зобов'язання зі сплати названого податку у сумі 3359,75 грн.;

- №5, яким визначено податкове зобов'язання зі сплати названого податку у сумі 160 472,37 грн.;

- №5, яким визначено податкове зобов'язання зі сплати названого податку у сумі 226 316,65 грн.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не обґрунтовано законності формування сум у вказаних рішеннях, зокрема з якої суми нормативно-грошової оцінки земельних ділянок відповідачем визначено суму податку за земельні ділянки позивача та якої з ділянок стосується кожне з податкових повідомлень-рішень, тому такі рішення є протиправними.

Такий висновок суду першої інстанції колегія суддів вважає вірним, виходячи з наступного.

Відповідно до пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно п. 269.1 ст. 269 цього Кодексу платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Відповідно до п. 270.1 ст. 270 цього Кодексу, об'єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Згідно п. 271.1 ст. 271 Податкового кодексу України базою оподаткування є:

- нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом;

- площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Відповідно до п. 271.2 ст. 271 Податкового кодексу України рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

При цьому, згідно п. 277.1 ст. 277 Податкового кодексу України, ставка податку за земельні ділянки, розташовані за межами населених пунктів, встановлюється у розмірі не більше 5 відсотків від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області.

Згідно п. 284.1 ст. 284 цього Кодексу, Верховна Рада Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території.

Органи місцевого самоврядування до 25 грудня року, що передує звітному, подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки рішення щодо ставок земельного податку та наданих пільг зі сплати земельного податку юридичним та/або фізичним особам.

Рішенням Великосалтанівської сільської ради від 25.12.2015 р. №44-3-УІІ «Про встановлення ставок плати за землю на території Великосалтанівської сільської ради Васильківського району Київської області» затверджено Положення про встановлення ставок плати за землю на території сільської ради.

Згідно з п. 4.4 вищевказаного Положення, ставка податку за земельні ділянки, розташовані за межами населеного пункту нормативно-грошову оцінку яких не проведено, встановлюється у розмірі 5% від нормативно-грошової оцінки ріллі по області.

Колегія суддів зазначає, що позивач є платником земельного податку з фізичних осіб, однак з тексту оскаржуваних податкових повідомлень-рішень не вбачається яким чином відповідачем встановлено таку суму податку за земельні ділянки позивача та якої з ділянок стосується кожне з податкових повідомлень-рішень.

Розрахунок сум, вказаних в оскаржуваних податкових повідомленнях-рішеннях відповідачем, ані суду першої, ані суду апеляційної інстанцій не надано.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, відповідач посилався на те, що податок за земельні ділянки ним було розраховано, виходячи з нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, встановленої згідно витягів з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянку від 15.06.2008 р. №3674, 3675. Проте, згідно тексту таких витягів, вони були дійсні до 31.12.2008 р., отже не можуть застосовуватись для визначення нормативно-грошової оцінки у 2016 році, зокрема без застосування відповідного коефіцієнта індексації, що не доведено відповідачем.

Згідно листів Управління Держкомзему у Васильківському районі Київської області від 12.11.2012 р. №5517/02-1 та №5518/02-1 нормативно-грошова оцінка земельних ділянок позивача площею 0,2149 га згідно державного акту серії НОМЕР_3 та площею 14,4759 га згідно державного акта серії НОМЕР_1 не проводилася, що не спростовано відповідачем.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, відповідачем як суб'єктом владних повноважень не доведено обґрунтованість формування сум оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, тому такі рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, які впливають на правильність вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позову, а тому апеляційну скаргу Києво-Святошинської ОДПІ необхідно залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2017 року - без змін, оскільки вона ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Сорочко Є.О.

судді Земляна Г.В.

Федотов І.В.

Повний текст ухвали складено 03.10.2017 року

Головуючий суддя Сорочко Є.О.

Судді: Федотов І.В.

Земляна Г.В.