Справа № 334/4292/16-а
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2017-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

28 вересня 2017 рокусправа № 334/4292/16-а(2-а/334/34/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Іванова С.М.

суддів: Головко О.В. Чередниченка В.Є.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в місті Запоріжжі Департаменту патрульної поліції на постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 червня 2017 року по справі № 334/4292/16-а (2-а/334/34/17) за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з адміністративним позовом до інспектора роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 (далі - відповідач), в якому просив скасувати постанову ДР № 146222 від 04.07.2016 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. та закрити провадження у справі у звязку з відсутністю факту правопорушення.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 червня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення залишено без розгляду.

Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 червня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задоволено.

Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДР № 146222 від 04.07.2016 року про притягнення ОСОБА_1 Д,С. до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням, Управління патрульної поліції в місті Запоріжжі Департаменту патрульної поліції звернулося з апеляційною скаргою, в якій вказує на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що факт вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення було виявлено відповідачем візуально, при цьому судом першої інстанції не було надано належної правової оцінки відповідним поясненням відповідача у справі.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 197 КАС України.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що інспектором 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 04.07.2016 року складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1, з якої вбачається, що 04.07.2016 року о 14 год. 45 хв. останній керував автомобілем ОСОБА_3, державний номерний знак НОМЕР_1, по вул. 40 років Радянської України, 1/2 та здійснив зупинку-стоянку на пішохідному тротуарі, чим порушив п.п. 15.10 (б), за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 122 КУпАП (а.с.6).

Скасування вказаної постанови і було предметом судового розгляду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не надав доказів правомірності своїх дій та не спростував доводи позивача щодо відсутності факту порушення останнім ПДР України.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до ст. 122 КУпАП відповідальність за ч. 1 вказаної статті настає, окрім іншого, за порушення водіями вимог дорожніх знаків, правил зупинки, стоянки.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол у повноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст.258 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених ч.ч. 1,2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до п. 15.10. «б» ПДР України, стоянка забороняється на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками).

Приписами п. 15.10 «в» ПДР України також визначено, що стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

ОСОБА_1 в адміністративному позові наголошено, що ним здійснено зупинку у відповідності до приписів п. 15.10 «в» ПДР України, на підтвердження чого надано фотознімки із відповідною датою: 04.07.2016 року о 15:10 годин.

Відповідачем жодних доказів на спростування вищенаведеного ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанції надано не було.

При цьому колегія суддів апеляційного суду зауважує, що оскаржувана постанова містить посилання на те, що до останньої додаються пояснення свідків, які додані не були.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що з відеозапису, наданого позивачем до суду першої інстанції, вбачається, що відповідачем не було надано відповідних розяснень по суті вчинюваного правопорушення на вимогу позивача та не надано можливості надати відповідні пояснення, як і не надано інформації щодо номеру жетону інспектора, що в повній мірі спростовує посилання заявника апеляційної скарги на те, що відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на те, що відповідачем не було надано ні до суду першої інстанції, ні до апеляційного суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення позивачем, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення оскаржуваного рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в місті Запоріжжі Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 червня 2017 року по справі № 334/4292/16-а (2-а/334/34/17) - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: С.М. Іванов

Суддя: О.В. Головко

Суддя: В.Є. Чередниченко