Справа № 816/1205/17
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 вересня 2017 рокум. ПолтаваСправа №816/1205/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кукоби О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Кисличенко О.В.

та представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1,

від відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Управління механізації будівництва №23" до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування рішення і податкової вимоги,

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство "Управління механізації будівництва №23" (надалі - позивач, ПрАТ "УМБ №23") звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Полтавській області (надалі також відповідач) про визнання протиправними та скасування рішення від 04.07.2017 №679/16-24 про опис майна у податкову заставу; податкової вимоги від 04.07.2017 №2379/17 про сплату узгодженої суми грошового зобовязання з податку на додану вартість загалом у розмірі 350887,42 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на безпідставність доводів контролюючого органу щодо наявності у ПрАТ "УМБ №23" податкового боргу з податку на додану вартість у розмірі 350887,42 грн. Зазначив, що відповідна сума грошового зобовязання обліковувалась за особовим рахунком підприємства на підставі податкового повідомлення-рішення від 16.02.2017 №, що оскаржене позивачем до суду, у зв'язку з чим відповідне зобов'язання вважається неузгодженим.

Відповідач позов не визнав, у письмових запереченнях представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог. При цьому зазначив, що станом на 04.07.2017 за особовим рахунком позивача обліковувалась сума податкового боргу у розмірі 350887,42 грн, а тому спірні вимогу та рішення про опис майна у податкову заставу вважає правомірними і обґрунтованими.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, наполягала на відмові у задоволенні позовних вимог з мотивів, викладених у письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

Зі змісту наданого представником відповідача зворотного боку інтегрованої картки платника податків ПрАТ "УМБ №23" за платежем: "Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), 14010100" суд встановив, що 04.06.2017 за особовим рахунком позивача поновлено відомості про донараховане на підставі податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 16.02.2017 № грошове зобов'язання у розмірі 231000,00 грн основного платежу та 115500,00 грн штрафних (фінансових) санкцій /а.с. 35-38/.

На цій підставі Головним управлінням ДФС у Полтавській області 04.07.2017 сформовано податкову вимогу №2379-17, якою повідомлено позивача про необхідність сплати податкового боргу з ПДВ у загальному розмірі 350887,42 грн /а.с. 33/.

Крім того, з метою забезпечення виконання платником податків обовязку зі сплати податкового зобовязання контролюючим органом 04.07.2017 прийнято рішення №679/16-24 про опис майна ПрАТ "УМБ №23" у податкову заставу /а.с. 34/.

Позивач не погодився із зазначеними вище рішеннями контролюючого органу, у зв'язку з чим оскаржив їх до суду.

Надаючи правову оцінку спірним рішенням субєкта владних повноважень та відповідним доводам сторін, суд виходить з такого.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, підставою для формування податкової вимоги є наявність у платника податку податкового боргу.

Крім того, за змістом пункту 87.2 статті 87 Податкового кодексу України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Як визначено пунктом 88.1 статті 88 Податкового кодексу України, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку /підпункт 89.1.1 пункту 89.1 статті 89 Податкового кодексу України/.

Отже, у разі наявності у платника податків податкового боргу майно такого платника передається у податкову заставу.

У даній справі спірним є саме факт наявності у позивача податкового боргу зі сплати податку на додану вартість у розмірі 350887,42 грн станом на дату формування оскаржених рішень.

Зокрема, судом встановлено та підтверджено представником відповідача, що зазначена сума податкового боргу у позивача виникла у зв'язку з поновленням в інтегрованій картці ПрАТ "УМБ №23" даних про донараховане на підставі податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 16.02.2017 № /а.с. 14-15/ грошове зобов'язання у розмірі 231000,00 грн основного платежу та 115500,00 грн штрафних (фінансових) санкцій /а.с. 37 - зворот/.

Суд зауважує, що в силу положень підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Отже, податковим боргом є узгоджена сума грошового зобовязання та нарахована на таку суму пеня за несвоєчасну сплату.

У зв'язку з цим, суд зазначає, що згідно з пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

А відповідно до абзацу четвертого пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Так, судом встановлено, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 16.02.2017 № ПрАТ "УМБ №23" оскаржило до Полтавського окружного адміністративного суду, ухвалою суду від 21.03.2017 провадження у справі №816/385/17 відкрито /а.с. 18/.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 25.05.2017 у справі №816/385/17 у задоволенні позовних вимог ПрАТ "УМБ №23" відмовлено повністю /а.с. 41-45/.

Порядок набрання судовим рішенням в адміністративній справі законної сили визначено статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, за приписами якої постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Як встановлено судом, постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 25.05.2017 у справі №816/385/17 не набрала законної сили у зв'язку з оскарженням її до суду апеляційної інстанції /а.с. 40/.

За таких обставин, суд зауважує, що грошове зобовязання, визначене податковим повідомленням-рішенням Головного управління ДФС у Полтавській області від 16.02.2017 №, є неузгодженим та не вважається податковим боргом.

За змістом пункту 1 розділу ІІ Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 №422, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.05.2016 за №751/28881, з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

Відповідно до пункту 2 розділу 9 названого Порядку, інформація щодо початку/продовження та результатів адміністративного або судового оскарження податкового повідомлення-рішення вноситься до підсистеми, що забезпечує облік платежів, працівником структурного підрозділу органу ДФС, яким податкове повідомлення-рішення було сформовано, на підставі документів, зазначених у розділі VII цього Порядку (заяви - оскарження податкового повідомлення-рішення, ухвали суду про відкриття провадження, рішення про результати розгляду скарги (заяви), рішення суду, прийнятого по суті), протягом 3-ох днів з дати отримання такого документа.

На підставі інформації про початок/продовження у законодавчо встановлені строки процедури адміністративного оскарження (скарга (заява) платника податків) або про початок/продовження процедури судового оскарження нарахована сума податків вважається неузгодженою, а в ІКП відображаються облікові показники (операції) щодо її виключення.

У разі якщо за результатами судового оскарження (рішення суду, прийняте по суті) нарахована сума податку у повному обсязі підтверджується, та якщо з урахуванням законодавчо встановлених строків вона вважається узгодженою, то в ІКП відображаються облікові показники (операції) щодо поновлення такої суми.

За таких обставин, у разі оскарження платником податків податкового повідомлення-рішення контролюючого органу до суду відомості про нараховане грошове зобовязання мають бути виключені з ІКП такого платника та можуть бути поновлені в ній лише після узгодження такого зобовязання, а саме - набрання законної сили судовим рішенням, яким платнику податків відмовлено у скасуванні податкового повідомлення-рішення.

Беручи до уваги те, що станом на 04.06.2017 грошове зобов'язання зі сплати ПДВ, визначене податковим повідомленням-рішенням Головного управління ДФС у Полтавській області від 16.02.2017 №, вважалось не узгодженим, у відповідача були відсутні підстави для поновлення в ІКП ПрАТ "УМБ №23" інформації про таке податкове зобов'язання.

Як встановлено судом зі змісту зворотного боку ІКП ПрАТ "УМБ №23", станом на 31.05.2017 за особовим рахунком позивача обліковувалась переплата з ПДВ у розмірі 38533,08 грн /а.с. 37 - зворот/.

Відомості про будь-які нарахування за період з 31.05.2017 по 04.07.2017, окрім запису про поновлення податкового боргу на підставі податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 16.02.2017 №, в інтегрованій картці позивача відсутні.

З урахуванням наведеного, суд погоджується з доводами позивача про те, що на дату прийняття спірних рішень у ПрАТ "УМБ №23" був відсутній податковий борг зі сплати ПДВ у розмірі 350887,42 грн. Як наслідок, у відповідача були відсутні підстави формувати податкову вимогу від 04.07.2017 №2379-17 та приймати рішення про опис майна у податкову заставу від 04.07.2017 №679/16-24.

З приводу посилань відповідача на те, що 22.08.2017 в ІКП позивача поновлено відомості про нарахування податкового зобов'язання загалом у розмірі 457531,74 грн на підставі податкового повідомлення-рішення від 29.09.2016 №, суд зауважує, що дане зобов'язання так само є неузгодженим, оскільки згадане податкове повідомлення-рішення позивачем оскаржено до суду та судове рішення у справі №816/2134/16 не набрало законної сили /а.с. 40/.

Стосовно посилань відповідача на те, що на 03.09.2017 за ПрАТ "УМБ №23" обліковується податковий борг з ПДВ у розмірі 3004070,12 грн, суд зауважує, що наведене є підставою для формування податкової вимоги у відповідності до положень статті 59 Податкового кодексу України.

Водночас, дана обставина не є підставою для відмови у задоволенні позову платника податку, адже суд надає правову оцінку спірним рішенням на дату їх формування (прийняття). До того ж, судом встановлено, що 04.09.2017 Головним управлінням ДФС у Полтавській області прийнято рішення №845/16-24 про опис майна ПрАТ "УМБ №23" у податкову заставу /а.с. 59/.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У даному випадку відповідач не довів суду, що при прийнятті спірних рішень він діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.

Разом із цим, позивач навів належні та допустимі докази відсутності у нього податкового боргу на дату формування (прийняття) спірних рішень.

Приймаючи до уваги встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позову ПрАТ "УМБ №23" повністю.

У відповідності до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у загальному розмірі 6863,31 грн. Відтак, дану суму судових витрат належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 7-11, 69-71, 86, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Управління механізації будівництва №23" до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування рішення і податкової вимоги задовольнити.

Визнати протиправним та скасування рішення від 04.07.2017 №679/16-24 про опис майна у податкову заставу.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 04.07.2017 №2379/17.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Полтавській області () на користь Публічного акціонерного товариства "Управління механізації будівництва №23" () судові витрати у розмірі 6863,31 грн (шість тисяч вісімсот шістдесят три гривні тридцять одна копійка).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено 02 жовтня 2017 року.

Суддя (підпис) О.О. Кукоба