Справа № 810/1644/17
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2017-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2017 року № 810/1644/17

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., при секретарі судового засідання Сіренко Ю.П., за участю представника позивача та представника відповідача, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Києві адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в місті Києві

третя особа: Деснянське управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві,

про визнання протиправними та скасування наказів,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Національної поліції в Києві, третя особа: Деснянське управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві та просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції у м. Києві Крищенка А.Є. № 242 від 30.03.2017 про накладення на ОСОБА_1, старшого лейтенанта поліції, слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції у м. Києві Крищенка А.Є. № 394 о/с від 28.04.2017 про накладення на ОСОБА_1, старшого лейтенанта поліції, слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади та зарахування в розпорядження Головного управління Національної поліції у м. Києві;

- поновити ОСОБА_1, старшого лейтенанта поліції, на посаді слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві.

У обґрунтування свої вимог позивач вказує, що наказом начальника Головного управління Національної поліції у м. Києві Крищенка А.Є. № 242 від 30.03.2017 на нього було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади.

Пояснив, що наказом начальника Головного управління Національної поліції у м. Києві Крищенка А.Є. № 394 о/с від 28.04.2017 на нього вдруге за один і той же самий проступок було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади та зарахування в розпорядження Головного управління Національної поліції у м. Києві.

Вказав, що підставою для його винесення стали наказ Головного управління Національної поліції у м. Києві № 242 від 30.03.2017 (тобто попередній, що вищевказаний) та наказ Головного управління Національної поліції № 386 о/с від 24.04.2017.

Вважає, накази Головного управління Національної поліції у м. Києві № 242 від 30.03.17 та № 394 о/с від 28.04.17 про накладення дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

У судових засіданнях представник позивача підтвердив обставини викладені у позовній заяві, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач - Головне управління Національної поліції в м. Києві проти позову заперечував. В обґрунтування своєї правової позиції вказує, 07.03.2017 ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва Сьомкіна Є.В. відсторонено від посади слідчого відділу Деснянського управління поліції ГУНП у м. Києві строком на 60 днів. Про що був виданий наказ ГУНП у м. Києві №368 о/с від 24.04.2017.

Вказав, що за результатами проведеного службового розслідування за вчинення дисциплінарного проступку, порушення вимог абзацу другого частини першої статті 7 Дисциплінарного статуту членами комісії начальникові Головного управління рекомендовано накласти на ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади.

Пояснив, що 30.03.2017 наказом ГУНП у м. Києві №242 на позивача накладено дисціплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади слідчого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Деснянського управління поліції ГУНП у м. Києві. Наказом по особовому складу №394 о/с від 28.04.2017 Позивача звільнено

з посади, згідно частини 1 пункту 1 статті 67 Закону України «Про Національну поліцію».

Вважає, рішення про звільнення зі служби в поліції було прийнято начальником ГУНП у м. Києві в порядку визначеному статтею 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-ІV із врахуванням вимог Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII.

Третя особа - Деснянське управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві в судове засідання не з'явилось, про дату, час та місце розгляду справи було повідомлено належним чином, про причини неявки суд не повідомило, відзиву на позов не надало, будь-яких заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не заявляло.

Дослідивши матеріали справ, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 проходив службу в органах Міністерства внутрішніх справ України з 01.09.2008 по 06.11.2015, а з 07.11.2015 по теперішній час проходить службу в органах Національної поліції України, в званні старшого лейтенанта поліції на посаді слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві.

Судом встановлено, що наказом начальника Головного управління Національної поліції у м. Києві Крищенка А.Є. № 242 від 30.03.17 на позивача було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади.

Як вбачається із зазначеного наказу № 242 від 30.03.2017 підставою для накладення на ОСОБА_1 такого виду дисциплінарного стягнення стало, на думку відповідача, вчинення позивачем дисциплінарного проступку, який виразився у неналежному виконанні службових обов'язків, порушенні Присяги на вірність Українському народові, що призвело до дискредитації звання працівника поліції та реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 Кримінального кодексу України, унаслідок порушення вимог абзацу другого частини першої статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, пунктів 1,2 частини 1 статті 18, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», абзацу першого, другого та п'ятої частини 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179.

Судом встановлено, що наказом начальника Головного управління Національної поліції у м. Києві Крищенка А.Є. № 394 о/с від 28.04.2017 на ОСОБА_3 вдруге за один і той же самий проступок було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади та зарахування в розпорядження Головного управління Національної поліції у м. Києві.

Як вбачається із зазначеного наказу № 394 о/с від 28.04.2017 підставою для його винесення стали наказ Головного управління Національної поліції у м. Києві № 242 від 30.03.2017 (тобто попередній, що вищевказаний) та наказ Головного управління Національної поліції № 386 о/с від 24.04.2017.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Як вбачається з оскаржуваного наказу начальника Головного управління Національної поліції у м. Києві Крищенка А.Є. № 242 від 30.03.17 підставою для накладення на позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади стало проведене службове розслідування, у ході якого, на думку відповідача, було встановлено, що позива вступив у неділові відносини з цивільною особою, вимагав та отримав від нього неправомірну грошову винагороду, що призвело до відкриття кримінального провадження та повідомлення позивачу підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.15 № 580-УІІІ (далі - Закон № 580-VІІІ).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону № 580- VІІІ у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст.19 Закону № 580- VIII передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Пунктом 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» на поліцейських поширюється дія Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» від 22.02.06 № 3460-ІV (далі - Дисциплінарний статут).

Вказаним Дисциплінарним статутом визначається сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Так, відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Статтею 2 цього Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

При цьому, ст. 7 Дисциплінарного статуту визначені обов'язки осіб рядового і начальницького складу, а саме:

- дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників;

- захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави;

- поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу;

- дотримуватися норм професійної та службової етики;

- берегти державну таємницю;

- у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб;

- стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою;

- постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень;

- сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку;

- виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету;

- з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють;

- берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

За приписами ст. 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до частин 1, 2, 5, 6, 10, 15 статті 14 Дисциплінарного статуту з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Як зазначалося вище підставою для винесення наказу Головного управління Національної поліції у м. Києві Крищенка А.Є. № 242 від 30.03.2017 та накладення на позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади стало відкриття відносно нього кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

У той же час ч. 1 ст. 62 Конституції України та ч. 2 ст. 2 Кримінального кодексу України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Вказана правова норма дублюється і в ст. 17 Кримінального процесуального кодексу України.

Так, згідно ч.ч. 1 та 5 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.06 № 3477-IVсуди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський Суд з прав людини у рішенні від 7.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначив, що пункт 2 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод вимагає від представників держави - насамперед суддів, що розглядають справу, але й від інших представників органів влади, - щоб вони утримувалися від публічних заяв про те, що обвинувачений вчинив правопорушення, яке йому ставлять за вину, доти, доки ця вина не буде офіційно встановлена судом.

У рішенні від 10.02.1995 в справі «Аллене де Рібермон проти Франції» Європейський Суд з прав людини підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов'язків не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

За вчинення кримінального (корупційного) правопорушення у разі набрання законної сили відповідним рішенням суду є самостійною підставою для звільнення взагалі зі служби в поліції, що передбачена п. 10 ч. 1 ст. 77 Закону № 580-VIII, а тому наказ про звільнення з посади, на думку суду, є передчасним.

Судом встановлено, що на даний час кримінальне провадження № 0000021 від 15.02.17 за підозрою позивача у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України перебуває на розгляді у Броварському міськрайонному суді Київської області (суддя Кічинська О.Ф., справа № 361/2005/17), на даний час - не розгляне.

Отже, на час винесення оскаржуваних наказів та станом на дату звернення до суду із зазначеним позовом обвинувальний вирок стосовно ОСОБА_1 за вчинене інкриміноване правопорушення та відкриття кримінального провадження № 0000021 від 15.02.2017 відсутній, а тому висновок відповідача про порушення службової дисципліни, що виявилося у порушенні вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» та статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, не відповідає дійсності.

Таким чином суд вважає, що наказ начальника Головного управління Національної поліції у м. Києві Крищенка А.Є. № 242 від 30.03.17, яким на позивача було накладено дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві прийнятий з порушенням норм чинного законодавства.

Оскільки наступний наказ начальника Головного управління Національної поліції у м. Києві Крищенка А.Є. № 394 о/с від 28.04.17, яким на позивача вдруге накладено дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади за один і той самий дисциплінарний проступок став похідним від попереднього наказу начальника Головного управління Національної поліції у м. Києві Крищенка А.Є. № 242 від 30.03.17, про що свідчить розділ «підстава», тому такий також суд вважає протиправним.

Відповідно до частини першої статті 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому, відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визначаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

З урахуванням зазначеного, на підставі встановлених судом фактів та обставин, враховуючи, що мотивація та докази, наведені ГУ НП в м. Києві під час розгляду адміністративної справи, не дають суду підстав для висновків, які б спростовували доводи позивача, а позивачем доведено суду обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 71, 72, 99, 100, 158-163, 167, 227 КАС України суд, -

п о с т а н о в и в:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в місті Києві Крищенка А.Є. № 242 від 30 березня 2017 року.

3. Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в місті Києві Крищенка А.Є. № 394 о/с від 28 квітня 2017 року в частині накладення на ОСОБА_1, старшого лейтенанта поліції, слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві, дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади та зарахування в розпорядження Головного управління Національної поліції у місті Києві.

4. Поновити ОСОБА_1 старшого лейтенанта поліції на посаді слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Щавінський В.Р.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 11 вересня 2017 р.