Справа № 815/3626/17
Суддя: Глуханчук О. В.
Дата ухвалення: 2017-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

815/3626/17

Справа № 815/3626/17

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2017 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Глуханчук О.В., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА» до Одеської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА» звернулось до суду з адміністративним позовом до Одеської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів №500060702/2016/000167/2 від 26 листопада 2016 року, №500060702/2016/000168/1 від 26 листопада 2016 року, №500060702/2016/000169/2 від 26 листопада 2016 року, №500060702/2016/000170/2 від 27 листопада 2016 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що «Торгово-промислова компанія «ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА» є акредитованим суб'єктом зовнішньоекономічної діяльності та платником податку на додану вартість. Відповідно до укладених зовнішньоекономічних контрактів на митну територію України надійшов, придбаний позивачем товар. З метою оформлення придбаних товарів та випуску їх у вільний обіг, 21 листопада 2016 року позивачем через декларанта подано чотири митні декларації з відповідними пакетами документів. Однак, у митному оформленні, за заявленою позивачем митною вартістю товарів, відповідачем було відмовлено, у зв'язку з незгодою із митною вартістю, визначеною за ціною договору, внаслідок розбіжностей у поданих документах, що викликали сумніви у правильності визначення митної вартості. Проте, позивач вважає, що відповідачем безпідставно прийняті рішення про коригування митної вартості, якими збільшено митну вартість імпортованого товару та застосовано резервний метод визначення митної вартості. Позивач стверджує, що відповідно до ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України заявлена декларантом митна вартість товару базувалась на документально підтверджених відомостях та піддавалась обчисленню, основним методом визначення митної вартості товару є метод за ціною договору, а кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього, проте відповідач одноособово застосовував шостий (резервний) метод, чим порушив права декларанта. Вказані обставини зумовили звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів.

Під час судового розгляду справи представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача під час судового розгляду позов не визнав, надав заперечення відповідно до яких зазначив, що під час здійснення Одеською митницею ДФС контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача, та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів, було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни товару. Для підтвердження митної вартості товару, декларанту було запропоновано протягом 10-ти календарних днів надати до митниці додаткові документи, проте ті документи, що надавались додатково також містили розбіжності, при цьому, усі документи, що вимагались декларантом надані не були. З огляду на зазначене, відповідно до положень ч. 2 ст. 55 МК України, а також, встановлених за результатами митного контролю розбіжностей, Одеською митницею ДФС прийняті рішення про коригування митної вартості товару, у зв’язку із чим, на переконання відповідача, підстави для задоволення позову відсутні.

У судовому засіданні 18 вересня 2017 року після надання пояснень по справі, сторони звернулись до суду з клопотанням щодо продовження розгляду справи в письмовому провадженні.

Враховуючи клопотання сторін щодо розгляду справи в письмовому провадженні та можливість розгляду даної справи за наданими пояснення сторін, а також наявними у справі письмовими доказами та запереченнями, за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив рішення розглянути справу в порядку письмового провадження 29 вересня 2017 року.

Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, судом встановлено наступні обставини та факти.

Так, судом встановлено, що товариством з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА» на підставі укладених зовнішньоекономічних контрактів ввезено на митну територію України товар – запасні частини до автомобілів в асортименті.

З метою митного оформлення вказаного товару, товариством з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА» було подано до Одеської митниці ДФС митний пост «Одеса – порт» митні декларації №500060702/2016/016291 від 21 листопада 2016 року, №500060702/2016/016282 від 21 листопада 2016 року, №500060702/2016/016275 від 21 листопада 2016 року, №500060702/2016/016295 від 21 листопада 2016 року, разом із відповідними супровідними документами, згідно яких митна вартість товару була визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Рішенням Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №500060702/2016/000167/2 від 26 листопада 2016 року митну вартість, заявленого до митного оформлення товару (вироби кріпильні з поліестеру загального призначення: стяжка вантажу - в асортименті) було скориговано (а.с. 193-194, том 2).

Рішенням Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №500060702/2016/000169/2 від 26 листопада 2016 року митну вартість, заявленого до митного оформлення товару (готові вироби текстильні: стяжка вантажу - в асортименті) було скориговано (а.с. 1-3, том 3).

Рішенням Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №500060702/2016/000168/1 від 26 листопада 2016 року митну вартість, заявленого до митного оформлення товару (частини системи підвіски до а/м загального призначення: опора кульова - в асортименті) було скориговано (а.с. 26-27, том 3).

Рішенням Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №500060702/2016/000170/2 від 27 листопада 2016 року митну вартість, заявленого до митного оформлення товару (трубки, шланги з вулканізованої гуми, крім твердої гуми, з фітингами армовані тільки з текстильними матеріалами: шланг гальмівний - в асортименті; підшипники роликові конічні до автомобілів загального призначення - в асортименті; запчастини до а/м, підшипники роликові голчасті – в асортименті; корпуси підшипників з вмонтованими кульковими підшипниками – в асортименті; запчастини до а/м, підшипники ковзання для валів з чорних металів – в асортименті; частини ведучих мостів до автомобілів: шарнір/граната внутрішній – в асортименті; частини ведучих мостів до автомобілів: шарнір кулака поворотного – в асортименті; прилади електричні для контролю за витратами повітря у системі вприску палива двигунів внутрішнього згорання транспортних засобів: датчик масової витрати повітря – в асортименті; прилади для автоматичного регулювання до а/м загального призначення: датчик положення колінчастого вала) було скориговано (а.с. 60-64, том 3).

Однак, позивач не погоджується із таким коригуванням митної вартості товару, яке, на його думку, призвело до безпідставної надмірної сплати ним митних платежів у вигляді мита та податку на додану вартість.

Натомість, відповідач вважає обґрунтованим здійснені ним коригуванням митної вартості товарів та обрання резервного методу визначення митної вартості, внаслідок розбіжностей у документах, поданих для підтвердження заявленої митної вартості та неможливості застосування основного методу визначення митної вартості товару (за ціною договору).

З матеріалів справи судом встановлено, що не погодившись з рішеннями про коригування митної вартості товарів, позивач оскаржив їх в адміністративному порядку до Одеської митниці ДФС та Державної фіскальної служби України.

За результатами оскарження в адміністративному порядку до Одеської митниці ДФС, рішення про коригування митної вартості товарів №500060702/2016/000167/2 від 26 листопада 2016 року, №500060702/2016/000168/1 від 26 листопада 2016 року, №500060702/2016/000169/2 від 26 листопада 2016 року, №500060702/2016/000170/2 від 27 листопада 2016 року залишені без змін.

Отже, не погоджуючись зі спірними рішеннями, після їх адміністративного оскарження, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом про скасування рішень Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Визначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України, згідно частини першої статті 51 Митного кодексу України здійснюється декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

У відповідності з ч. 1 ст. 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

За приписами ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов’язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об’єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов’язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Відповідно до частин 1-2 статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п’ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об’єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно вимог частини третьої статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов’язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов’язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов’язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

При цьому, частиною п’ятою статті 53 встановлено заборону вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

За частиною шостою статті 53 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до положень чч. 1-3 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, під час здійснення митного контролю, заявленого ТОВ «Торгово-промислова компанія «ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА» до митного оформлення товару, митний орган поставив під сумнів правильність визначення митної вартості даного товару за основним методом – ціною договору (контракту).

Вирішуючи спір, судом встановлено, що під час митного контролю, у зв’язку із спрацюванням профілів ризику системи управління ризиками 105-2 та 106-2 щодо можливого заниження митної вартості, сформовані форми контролю, які передбачали необхідність перевірки правильності заявленої ТОВ «Торгово-промислова компанія «ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА» митної вартості товарів.

За результатами проведеної перевірки фахівцями митного органу встановлено, що подані підприємством до митного оформлення документи, для підтвердження заявленої митної вартості товарів, містять розбіжності та не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Так, за митною декларацією №500060702/2016/016291 від 21 листопада 2016 року митним органом встановлено, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, зокрема наступні:

1) відповідно до пп. в) п. 2 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов'язаних із пакуванням. Згідно п. 6.1. зовнішньоекономічного договору (контракту) від 05.01.2016 № 007526-16 вартість пакування входять у вартість товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Згідно з наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 до зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Проте, до митного оформлення жоден з наведених документів не надано, а надано лист ТОВ «ТТЛ Україна» від 15.11.2016 № 496. При цьому, у наданих транспортних документах зазначене підприємство не значиться. Договір транспортного експедирування до митного оформлення не надавався;

3) в наданому до митного оформлення банківському платіжному документі від 31.10.2016 року №343 відсутнє посилання на інвойс (проформу інвойсу), що унеможливлює ідентифікацію зазначеної передплати з оцінюваними товарами; також загальна сума у зазначеному платіжному документів є відмінною від суми даної поставки;

4) в наданому до митного оформлення рахунку-фактурі (інвойсі) відсутнє посилання на зовнішньоекономічний договір (контракт) від 05.01.2016 № 007526-16.

З огляду на вищезазначені розбіжності, згідно ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України декларанту було запропоновано надати протягом 10 календарних днів такі додаткові документи: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Також повідомлено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Однак, як зазначено в рішенні про коригування митної вартості товарів №500060702/2016/000167/2 від 26 листопада 2016 року, проаналізувавши додаткового надані документи, митний орган вважає їх недостатніми для переконливого підтвердження заявленої митної вартості товарів.

Зауваження відповідача до наданих документів стосувались такого. Так, наданий прайс-лист не містить кінцевої дати, крім того він засвідчений печаткою, яка містить ознаки підробки, що видно візуально. Виписка з бухгалтерської документації надана у вигляді листа, складена декларантом та не містить нових відомостей, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Декларантом також надано копію експортної декларації країни відправлення, однак не надано перекладу даного документа. Декларантом не надано висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Заявлена митна вартість є найнижчою серед визнаних митних вартостей заявленого коду товару згідно УКТЗЕД в Україні, у час максимально наближений до часу митного оформлення.

За таких обставин, митний орган дійшов до висновку про те, що основний метод визначення митної вартості товарів не може бути застосований та обрав резервний метод визначення митної вартості товарів.

Проаналізувавши обґрунтованість сумнівів відповідача, відносно прийнятності заявленої декларантом ціни товару, суд вважає необхідним звернути увагу на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 05 січня 2016 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА» (Покупець) та компанією NINGBO PANTRADERS INTERNATIONAL INC (Продавець) (Китайська Народна Республіка) укладено зовнішньоекономічний контракт №007526-16 на поставку товару в асортименті, кількості, якості і за ціною, що вказані в інвойсах, які мають юридичну силу специфікацій та є невід'ємними частинами Контракту. Поставка товару здійснюється партіями, під якою розуміється вся сукупність товару, яка поставляється покупцю за одним інвойсом. Ціна товару узгоджується сторонами та вказується в інвойсі і приймається на умові FOB (Інкотермс-2010) порт NINGBO, CHINA. В інвойсі може бути передбачений інший порт поставки. Ціна є фіксованою і не змінюється протягом поставки кожної конкретної партії товару. Вартість тари (упаковки) входить в ціну товару. Загальна сума контракту на момент його підписання складає 500 000 доларів США. Дана сума контракту може змінюватись за угодою сторін в процесі виконання контракту. Валюта контракту – долар США (а.с. 34-40, том 1).

На виконання вказаного контракту, на адресу ТОВ «Торгово-промислова компанія «ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА» надійшов товар, задекларований ним за митною декларацією №500060702/2016/016291 від 21 листопада 2016 року.

На підтвердження розрахунків з компанією NINGBO PANTRADERS INTERNATIONAL INC (Продавець), позивач надав платіжне доручення в іноземній валюті №343 від 31 жовтня 2016 року, проведене банком, згідно якого з рахунку ТОВ «Торгово-промислова компанія «ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА» на користь NINGBO PANTRADERS INTERNATIONAL INC (країна реєстрації Китай) перераховані кошти в іноземній валюті у розмірі 55 128, 41 долар США (а.с. 200, том 2).

Щодо зауважень митного органу до оформлення банківського платіжного документу від 31 жовтня 2016 року №343, а саме відсутність у ньому посилання на інвойс (проформу інвойсу), що унеможливлює ідентифікацію зазначеної передплати з оцінюваними товарами, оскільки загальна сума у зазначеному платіжному документів є відмінною від суми даної поставки, суд зазначає наступне.

Відповідно до умов контракту від 05 січня 2016 року №007526-16, ціна товару, що поставляється, вказується в інвойсі. Відповідно до інвойсу №16Наr-Omega008Р від 13 жовтня 2016 року, вартість партії товару, що поставлявся за вказаним інвойсом, складає 10 762, 00 доларів США.

Отже, дійсно загальна сума у платіжному документі №343 від 31 жовтня 2016 року є відмінною від суми поставки в інвойсі.

Однак, судом встановлено, що на підставі контракту від 05 січня 2016 року №007526-16, укладеного з компанією NINGBO PANTRADERS INTERNATIONAL INC, на адресу ТОВ «Торгово-промислова компанія «ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА» надійшла ще одна партія товару, оформлена інвойсом №16Наr-Omega009Р+008 від 13 жовтня 2016 року на загальну суму 44 366, 41 долар США (а.с. 14-15, том 3).

Крім того, позивач повідомив про це в листі від 22 листопада 2016 року №7983, який додатково надавався митному органу (а.с. 212, том 2).

Таким чином, розбіжності у сумі платіжного документу та сумою поставки в інвойсі №16Наr-Omega008Р від 13 жовтня 2016 року мають цілком обґрунтовані пояснення та були доведені відповідачу. Крім того, в платіжному дорученні вказано не номер інвойсу, а в графі призначення платежу зазначено реквізити контракту від 05 січня 2016 року №007526-16, що дає можливість на ідентифікацію оплати за товар.

Також судом встановлено, що є безпідставними твердження відповідача стосовно того, що в інвойсі відсутнє посилання на зовнішньоекономічний договір (контракт) від 05.01.2016 № 007526-16. Так, в інвойсі №16Наr-Omega008Р від 13 жовтня 2016 року зазначено (англійською мовою), що він є додатком до угоди №007526-16 від 05 січня 2016 року.

Щодо посилань відповідача на те, що до митного оформлення для підтвердження витрат на транспортування, всупереч ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, не було надано транспортних документів, суд зазначає наступне.

Як вже було зазначено, 24 листопада 2016 року ТОВ «Торгово-промислова компанія «ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА», через свого декларанта надіслано до Одеської митниці ДФС додаткові документи, серед яких договір на транспортно-експедиційне обслуговування №010183-16 від 13 квітня 2016 року та договір на транспортно-експедиційне обслуговування №009792-16 від 13 квітня 2016 року, укладені з ТОВ «ТГЛ Україна» (а.с. 226-237, том 3), а також навантажувальний документ №799 від 17 листопада 2016 року, рахунок-фактура за транспортно-експедиційні послуги №СФ-1310 від 24 листопада 2016 року та лист-роз'яснення від 23 листопада 2016 року №8125 (а.с. 210-211, том 2).

Надання вказаних вище документів відображено в картці відмови та рішенні про коригування.

Отже, підстави для висновків про відсутність документів для підтвердження витрат на транспортування відсутні.

Що стосується наданого прайс-листа, щодо якого відповідач вказав про те, що він не містить кінцевої дати та засвідчений печаткою, яка містить ознаки підробки, що видно візуально. Так, дослідивши наявну в матеріалах справи копію прайс-листа, датованого 07 жовтня 2016 року, суд зазначає, що дійсно в ньому не зазначено дати, до якої він актуальний, проте враховуючи, що інвойс за яким поставлявся товар датований 13 жовтня 2016 року, то можливо вважати його таким, що відображає актуальні дані щодо ціни товару на час оформлення поставки. Що стосується зауважень до печатки, то без підтвердження відповідними доказами суд вважає неприйнятними доводи відповідача про те, що печатка на документі містить ознаки підробки.

Також суд зазначає, що надання копії експортної декларації країни відправлення без перекладу даного документа, не свідчить про те, що даний документ є неприйнятним та викликає сумніви стовно заявленої декларантом вартості товару, оскільки основні документи, які підтверджують митну вартість товарів згідно вимог статті 53 Митного кодексу України, декларантом надані.

Як зазначено в рішенні про коригування митної вартості товарів №500060702/2016/000167/2 від 26 листопада 2016 року, підставою для коригування митної вартості стало те, що надані документи митний орган вважає недостатніми для переконливого підтвердження заявленої митної вартості товарів.

За наступною митною декларацією №500060702/2016/016282 від 21 листопада 2016 року митним органом встановлено, що у поданих до митного оформлення документах містяться наступні розбіжності:

1) згідно п. 6.1. зовнішньоекономічного договору (контракту) від 05.01.2016 № 007526-16 вартість пакування входять у вартість товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Згідно з наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 до зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Проте, до митного оформлення жоден з наведених документів не надано, а надано лист ТОВ «ТТЛ Україна» від 16.11.2016 № 495. При цьому, у наданих транспортних документах зазначене підприємство не значиться. Договір транспортного експедирування до митного оформлення не надавався;

3) в наданому до митного оформлення банківському платіжному документі від 31.10.2016 року №343 відсутнє посилання на інвойс (проформу інвойсу), що унеможливлює ідентифікацію зазначеної передплати з оцінюваними товарами; також загальна сума у зазначеному платіжному документів є відмінною від суми даної поставки;

4) в наданому до митного оформлення рахунку-фактурі (інвойсі) відсутнє посилання на зовнішньоекономічний договір (контракт) від 05.01.2016 № 007526-16.

З огляду на вищезазначені розбіжності, згідно ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України декларанту було запропоновано надати протягом 10 календарних днів такі додаткові документи: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Також повідомлено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

З вищенаведеного вбачається, що зауваження митного органу до документів, поданих для митного оформлення товарів, задекларованих за МД №500060702/2016/016282 від 21 листопада 2016 року, тотожні тим, що ставились до документів, поданих для митного оформлення товарів, задекларованих за МД №500060702/2016/016291 від 21 листопада 2016 року, що досліджувались судом вище.

Так, судом встановлено, що відповідно до митних декларацій №500060702/2016/016282 від 21 листопада 2016 року та №500060702/2016/016291 від 21 листопада 2016 року, ТОВ «Торгово-промислова компанія «ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА» заявлено до митного оформлення товар, який надійшов йому на виконання умов зовнішньоекономічного договору (контракту) від 05.01.2016 № 007526-16, укладеного з компанією нерезидентом NINGBO PANTRADERS INTERNATIONAL (Китай).

Однак, як зазначено в рішенні про коригування митної вартості товарів №500060702/2016/000169/2 від 26 листопада 2016 року, проаналізувавши додаткового надані документи, митний орган вважає їх недостатніми для переконливого підтвердження заявленої митної вартості товарів.

З приводу зазначеного, дослідивши наведені документи та аргументи відповідача, судом встановлено наступне.

Надання вказаних вище документів відображено в картці відмови та рішенні про коригування митної вартості.

Отже, наведеними спростовуються висновки митного органу про відсутність документів для підтвердження витрат на транспортування товару.

Щодо зауважень митного органу до оформлення банківського платіжного документу від 31 жовтня 2016 року №343, а саме відсутність у ньому посилання на інвойс (проформу інвойсу), що унеможливлює ідентифікацію зазначеної передплати з оцінюваними товарами, оскільки загальна сума у зазначеному платіжному документів є відмінною від суми даної поставки.

З приводу зазначеного судом встановлено, що на підтвердження розрахунків з компанією NINGBO PANTRADERS INTERNATIONAL INC (Продавець), позивач надав платіжне доручення в іноземній валюті №343 від 31 жовтня 2016 року, проведене банком, згідно якого з рахунку ТОВ «Торгово-промислова компанія «ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА» на користь NINGBO PANTRADERS INTERNATIONAL INC (країна реєстрації Китай) перераховані кошти в іноземній валюті у загальному розмірі 55 128, 41 долар США (а.с. 200, том 2, а.с. 12, том 3).

Отже, дійсно загальна сума у платіжному документі №343 від 31 жовтня 2016 року є відмінною від суми поставки в інвойсі.

Однак, судом вже було встановлено, що на підставі контракту від 05 січня 2016 року №007526-16, укладеного з компанією NINGBO PANTRADERS INTERNATIONAL INC, на адресу ТОВ «Торгово-промислова компанія «ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА» надійшла ще одна партія товару, оформлена інвойсом №16Наr-Omega008Р від 13 жовтня 2016 року на загальну суму 10 762, 00 доларів США (а.с. 202, том 2).

Листом від 22 листопада 2016 року №7983 позивач повідомляв про це митницю (а.с. 212, том 2, а.с. 22, том 3).

Отже, розбіжності у сумі платіжного документу та сумою поставки в інвойсі №16Наr-Omega009Р+008 від 13 жовтня 2016 року мають цілком обґрунтовані пояснення.

При цьому, суд зазначає, що в платіжному дорученні в графі призначення платежу зазначено реквізити контракту від 05 січня 2016 року №007526-16, що дає можливість на ідентифікацію оплати за товар.

Також судом встановлено, що є безпідставними твердження відповідача стосовно того, що в інвойсі відсутнє посилання на зовнішньоекономічний договір (контракт) від 05 січня 2016 № 007526-16. Так, в інвойсі №16Наr-Omega009Р+008 від 13 жовтня 2016 року зазначено (англійською мовою), що він є додатком до угоди №007526-16 від 05 січня 2016 року (а.с. 15, том 3).

Що стосується наданого прайс-листа, щодо якого відповідач вказав про те, що він не містить кінцевої дати та засвідчений печаткою, яка містить ознаки підробки, що видно візуально. Дослідивши наявну в матеріалах справи копію прайс-листа, датованого 07 жовтня 2016 року, суд зазначає, що дійсно в ньому не зазначено дати, до якої він актуальний, проте враховуючи, що інвойс за яким поставлявся товар датований 13 жовтня 2016 року, то можливо вважати його таким, що відображає актуальні дані щодо ціни товару на час оформлення поставки. З приводу зауважень щодо печатки на документі, то без підтвердження відповідними доказами суд вважає неприйнятними доводи відповідача про те, що печатка на документі містить ознаки підробки (а.с. 23-24, том 3).

Також суд зазначає, що надання копії експортної декларації країни відправлення без перекладу даного документа, не свідчить про те, що даний документ є неприйнятним та викликає сумніви стовно заявленої декларантом вартості товару, оскільки основні документи, які підтверджують митну вартість товарів згідно вимог статті 53 Митного кодексу України, декларантом надані.

Як зазначено в рішенні про коригування митної вартості товарів №500060702/2016/000169/2 від 26 листопада 2016 року, підставою для коригування митної вартості стало те, що надані документи митний орган вважає недостатніми для переконливого підтвердження заявленої митної вартості товарів.

Також з матеріалів справи судом встановлено, що 20 січня 2016 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА» (Покупець) та компанією YUHUAN JINLI AUTO CO., LTD (Продавець) (Китайська Народна Республіка) укладено зовнішньоекономічний контракт №004807-16 на поставку товару в асортименті, кількості, якості і за ціною, що вказані в інвойсах, які мають юридичну силу специфікацій та є невід'ємними частинами Контракту. Поставка товару здійснюється партіями, під якою розуміється вся сукупність товару, яка поставляється покупцю за одним інвойсом. Ціна товару узгоджується сторонами та вказується в інвойсі і приймається на умові FOB (Інкотермс-2010) порт NINGBO, CHINA. В інвойсі може бути передбачений інший порт поставки. Ціна є фіксованою і не змінюється протягом поставки кожної конкретної партії товару. Вартість тари (упаковки) входить в ціну товару. Загальна сума контракту на момент його підписання складає 500 000 доларів США. Дана сума контракту може змінюватись за угодою сторін в процесі виконання контракту. Валюта контракту – долар США (а.с. 130-136, том 1).

На виконання вказаного контракту, на адресу ТОВ «Торгово-промислова компанія «ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА» надійшов товар, задекларований ним за митною декларацією №500060702/2016/016275 від 21 листопада 2016 року.

Однак, під час митного контролю даного товару відповідач заявив про розбіжності у наданих до митного оформлення документах, а саме:

1) для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Згідно з наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 до зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Проте, до митного оформлення жоден з наведених документів не надано, а надано лист ТОВ «ТТЛ Україна» від 15.11.2016 № 496.

2) у банківському платіжному документі від 31.10.2016 року №907 відсутнє посилання на рахунок-фактуру, рахунок-проформу або специфікацію, що унеможливлює віднесення даного документу до даної поставки товару;

3) згідно п. 6.1. зовнішньоекономічного договору (контракту) від 20.01.2016 №004807-16 вартість пакування входить у вартість товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

З огляду на вищезазначені розбіжності, згідно ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України декларанту було запропоновано надати протягом 10 календарних днів такі додаткові документи: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Крім того, було зазначено про необхідність надати переклад митної декларації країни відправлення.

Також було повідомлено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Однак, як зазначено в рішенні про коригування митної вартості товарів №500060702/2016/000168/1 від 26 листопада 2016 року, при розгляді документів, які були додаткового надані митним брокером встановлено, що у поданому прайс-листі відсутній термін його дії, що унеможливлює віднесення його до даної поставки, а частину документів, що були витребувані відповідно до п. 3 ст. 53 Митного кодексу України, надано не було, що стало підставою для коригування митної вартості товарів.

Проаналізувавши обґрунтованість сумнівів відповідача, відносно прийнятності заявленої декларантом митної вартості товару, підтвердженої вищенаведеними документами, суд вважає необхідним звернути увагу на наступне.

Так, митний орган вказав на відсутність документів на підтвердження витрат на транспортування товару.

Як вже було зазначено, 24 листопада 2016 року ТОВ «Торгово-промислова компанія «ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА» надіслано до Одеської митниці ДФС додаткові документи, серед яких договір на транспортно-експедиційне обслуговування №009792-16 від 13 квітня 2016 року та договір на транспортно-експедиційне обслуговування №010183-16 від 13 квітня 2016 року, укладені з ТОВ «ТГЛ Україна» (а.с. 231-237, том 2), а також рахунок-фактура №СФ-1310 від 24 листопада 2016 року про оплату послуг за морське перевезення за маршрутом порт Нінгбо (Китай) – порт Одеса (Україна) на загальну суму 36 634, 99 грн. (а.с. 46, том 3).

Надання вказаних вище документів відображено в картці відмови та рішенні про коригування митної вартості.

Отже, витрат на транспортування товару були підтверджені декларантом належними та достатніми доказами.

Що стосується зауважень митного органу до того, що у банківському платіжному документі від 31 жовтня 2016 року №907 відсутнє посилання на рахунок-фактуру, рахунок-проформу або специфікацію, що унеможливлює віднесення даного документу до даної поставки товару, судом встановлено у даному платіжному дорученні в графі призначення платежу зазначено реквізити контракту від 20 січня 2016 року №004807-16, що дає можливість на ідентифікацію оплати за товар (а.с. 34, том 3).

З приводу наданого прайс-листа від 04 жовтня 2016 року, щодо якого відповідач зауважив на відсутність терміну його дії, що унеможливлює віднесення його до даної поставки, суд зазначає, що дійсно в ньому не зазначено дати, до якої він актуальний, проте враховуючи, що інвойс за яким поставлявся товар датований 11 жовтня 2016 року, то можливо вважати його таким, що відображає актуальні дані щодо ціни товару на час оформлення поставки.

Як зазначено в рішенні про коригування митної вартості товарів №500060702/2016/000168/1 від 26 листопада 2016 року, підставою для коригування митної вартості стало те, що надані документи митний орган вважає недостатніми для переконливого підтвердження заявленої митної вартості товарів.

Також судом встановлено, що 06 січня 2016 року товариством з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА» (Покупець) укладено зовнішньоекономічний контракт №009090-16 з компанією RUIAN REВOL IMPORT AND EXPORT CO., LTD (Продавець) (Китайська Народна Республіка) на поставку товару в асортименті, кількості, якості і за ціною, що вказані в інвойсах, які мають юридичну силу специфікацій та є невід'ємними частинами Контракту. Поставка товару здійснюється партіями, під якою розуміється вся сукупність товару, яка поставляється покупцю за одним інвойсом. Ціна товару узгоджується сторонами та вказується в інвойсі і приймається на умові FOB (Інкотермс-2010) порт NINGBO, CHINA. В інвойсі може бути передбачений інший порт поставки. Ціна є фіксованою і не змінюється протягом поставки кожної конкретної партії товару. Вартість тари (упаковки) входить в ціну товару. Загальна сума контракту на момент його підписання складає 500 000 доларів США. Дана сума контракту може змінюватись за угодою сторін в процесі виконання контракту. Валюта контракту – долар США (а.с. 58-64, том 2).

На виконання вказаного контракту, на адресу ТОВ «Торгово-промислова компанія «ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА» надійшов товар, задекларований ним за митною декларацією №500060702/2016/016295 від 21 листопада 2016 року.

Однак, під час митного контролю даного товару встановлено, що в наданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, а саме:

1) для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Згідно з наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 до зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Проте, до митного оформлення жоден з наведених документів не надано, а надано лист ТОВ «ТТЛ Україна» від 15.11.2016 № 496.

2) згідно п. 6.1. зовнішньоекономічного договору (контракту) вартість пакування входить у вартість товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

З огляду на вищезазначені розбіжності, згідно ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України декларанту було запропоновано надати протягом 10 календарних днів такі додаткові документи: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Крім того, зазначено про необхідність надати переклад митної декларації країни відправлення. Також декларанта було повідомлено про можливість за власним бажанням подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Дослідивши обґрунтованість сумнівів відповідача, відносно прийнятності заявленої декларантом митної вартості товару, суд дійшов наступного.

Так, митний орган вказав на відсутність документів на підтвердження витрат на транспортування товару.

Як вже було зазначено, 24 листопада 2016 року ТОВ «Торгово-промислова компанія «ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА» надіслано до Одеської митниці ДФС додаткові документи, серед яких договір на транспортно-експедиційне обслуговування №009792-16 від 13 квітня 2016 року та договір на транспортно-експедиційне обслуговування №010183-16 від 13 квітня 2016 року, укладені з ТОВ «ТГЛ Україна» (а.с. 231-237, том 2), а також рахунок-фактура №СФ-1310 від 24 листопада 2016 року про оплату послуг за морське перевезення за маршрутом порт Нінгбо (Китай) – порт Одеса (Україна) на суму у загальному розмірі 36 634, 99 грн. (а.с. 106, том 3).

Надання вказаних вище документів відображено в картці відмови та рішенні про коригування митної вартості.

Отже, витрати на транспортування товару були підтверджені декларантом належними та достатніми доказами.

Що стосується наданого прайс-листа від 10 вересня 2016 року (а.с. 103-105, том 3), щодо якого відповідач зауважив на відсутність терміну його дії, що унеможливлює віднесення його до даної поставки, суд зазначає, що дійсно в ньому не зазначено дати, до якої він актуальний, проте враховуючи, що інвойс за яким поставлявся товар датований 29 вересня 2016 року, то можливо вважати його таким, що відображає актуальні дані щодо ціни товару на час оформлення поставки.

Судом взяті до уваги зауваження відповідача стосовно того, що висновок експерта №3 від 14 січня 2016 року не стосується поставки товарів, що ввозяться в рамках зовнішньоекономічного контракту від 06 січня 2016 року №009090-16 та інвойсу від 29 вересня 2016 року №2016RВZT016 від 29 вересня 2016 року, оскільки в ньому вказується про інший контракт, укладений з компанією нерезидентом RUIAN REВOL IMPORT AND EXPORT CO (а.с. 106-110, том 3).

Як зазначено в рішенні про коригування митної вартості товарів №500060702/2016/000170/2 від 27 листопада 2016 року, підставою для коригування митної вартості стало те, що надані документи митний орган вважає недостатніми для переконливого підтвердження заявленої митної вартості товарів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що, висловлені відповідачем у спірних правовідносинах сумніви щодо правильності визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом – ціною договору (контракту) не відповідають дійсним обставинам справи та спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Вирішуючи спір, суд враховує, що сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей можуть бути зумовлені неповнотою, розбіжностями у поданих документах для підтвердження заявленої митної вартості товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено тощо. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 01.10.2013 року по справі № 21-354а13.

Разом із тим, під час розгляду даної справи судом не встановлено, що в документах, які були подані декларантом для підтвердження митної вартості товару, наявні недостовірні відомості, суттєві розбіжності чи ознаки підробок, не спростована обґрунтованість визначення митної вартості згідно з контрактною ціною оцінюваного товару, а також рівень митної вартості товарів за ціною договору за правилами, визначеними у ст. 58 Митним кодексом України.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за основним методом визначення його митної вартості.

Інших переконливих аргументів, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору, відповідачем не наведено, та судом обставин, які б суттєво впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару також не встановлено.

Відповідно до частини шостої статті 54 Митного кодексу України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частиною другою статті 55 Митного кодексу України визначено, що прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно з положеннями статті 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов’язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Згідно пункту 33 оскаржених рішень про коригування митної вартості товарів, за результатами консультацій проведених між митним органом та декларантом було обрано резервний метод визначення митної вартості товару. На підставі аналізу наявної у митного органу інформації, встановлено, що рівень митної вартості аналогічних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим.

Як вбачається з рішень про коригування митної вартості товарів, підставою для коригування митної вартості стало те, що надані документи митний орган вважав недостатніми для переконливого підтвердження заявленої митної вартості товарів.

Разом із тим, обставини даної справи свідчать про те, що до митного оформлення декларантом були надані документи, перелік яких визначений митним законодавством та які дають змогу визначити заявлену митну вартість товару.

Таким чином, судом встановлено, що з наданих позивачем документів вбачається ідентифікація товару, його числові значення, вартість, чим спростовується висновки митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товару за заявленою позивачем митною вартістю, тобто за ціною договору, та необхідність у застосуванні другорядних методів визначення митної вартості товару.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що Одеською митницею безпідставно здійснено коригування, заявленої декларантом митної вартості товару та винесено спірні рішення про коригування митної вартості товарів №500060702/2016/000167/2 від 26 листопада 2016 року, №500060702/2016/000168/1 від 26 листопада 2016 року, №500060702/2016/000169/2 від 26 листопада 2016 року, №500060702/2016/000170/2 від 27 листопада 2016 року, відтак зазначені рішення підлягають скасуванню.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Згідно з ч. 1 ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З урахуванням встановлених обставин, суд вважає, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб’єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, оскільки адміністративний позов задоволено, суд, у відповідності до приписів ст. 94 КАС України, здійснює розподіл судових витрат на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 6-9, 11, 69, 71, 72, 86, 94, 158-163, 167, 254 КАС України, Митним кодексом України від 13.03.2012 року № 4495-VI, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА» до Одеської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №500060702/2016/000167/2 від 26 листопада 2016 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №500060702/2016/000168/1 від 26 листопада 2016 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №500060702/2016/000169/2 від 26 листопада 2016 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №500060702/2016/000170/2 від 27 листопада 2016 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці ДФС (код ЄДРПОУ 39441717) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА» (код ЄДРПОУ 33010822) витрати на оплату судового збору у розмірі 1600, 00 грн. (одна тисяча шістсот гривень).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано у строк, встановлений статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до Одеського окружного адміністративного суду, та одночасно її копія до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Глуханчук