Справа № 638/981/17
Суддя: Зеленський В.В.
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 р.Справа № 638/981/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Зеленського В.В.

Суддів: П'янової Я.В. , Чалого І.С.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.05.2017р. по справі № 638/981/17

за позовом ОСОБА_1

до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова

про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень,

ВСТАНОВИЛА:

23.01.2017 року ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1, позивач) звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, в якому просила суд:

- визнати протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова від 07.12.2016р. щодо виключення з розрахунку при донарахуванні (перерахунку) пенсії мені, ОСОБА_1, суми матеріальної допомоги на оздоровлення, суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди, індексації заробітної плати та надбавки у розмірі 50% посадового окладу згідно рішення II сесії Харківської міської ради XXII скликання від 19.10.1994р.;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Харкова провести ОСОБА_1, донарахування (перерахунок) пенсії державного службовця з моменту призначення пенсії, а саме з січня 2010р., включивши до складу заробітної плати суми матеріальної допомоги на оздоровлення, суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди, індексації заробітної плати та надбавки у розмірі 50% посадового окладу згідно рішення II сесії Харківської міської ради XXII скликання від 19.10.1994р., всього на суму 109405грн.81коп. із збереженням проценту нарахування пенсії на момент мого виходу на пенсію (90%) та виплатити її у повному обсязі.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.05.2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 до УПФУ в Шевченківському районі м. Харкова про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправним Рішення УПФУ в Шевченківському районі м. Харкова від 07.12.2016 року №1854202/16 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за віком, як державному службовцю.

Зобов'язано УПФУ в Шевченківському районі м. Харкова провести ОСОБА_1 перерахунок призначеної пенсії державного службовця з моменту призначення пенсії, а саме з січня 2011 року, включивши до складу заробітної плати суми матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, грошової винагороди, індексації заробітної плати та надбавки у розмірі 50 % посадового окладу згідно рішення ІІ сесії Харківської міської ради ХХІІ скликання від 19.10.1994 року, всього на суму 109 405 (сто дев'ять тисяч чотириста п'ять) гривень 81 (вісімдесят одна) копійка із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу позивачем на пенсію, а саме 90 %.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 640 гривень.

Відповідач, Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просило замінити сторону відповідача з управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова на Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Харкова, скасувати постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.05.2017 року в повному обсязі та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління ПФУ м. Харкова відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що постанова суду першої інстанції було прийнято з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Ухвалою судді Харківського апеляційного адміністративного суду Зеленського В.В. від 24.07.2017 р. замінено відповідача Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова на його правонаступника - Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання 26.09.2017 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивачка звернулась з заявою до УПФУ в Шевченківському районі м. Харкова про перерахунок пенсії, оскільки при призначені їй пенсії вперше у липні 2007 року та перерахунку у січні 2010 року до складу заробітної плати не були включені матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально - побутових питань, грошова винагорода, індексація заробітної плати та надбавка у розмірі 50 % посадового окладу згідно рішення ІІ сесії Харківської міської ради ХХІІ скликання від 19.10.1994 року та вважає, що відповідач повинен донарахувати їй пенсію.

В задоволені зазначеної заяви позивачу було відмовлено листом від 07.12.2016 року № 18542-02/16 з посиланням на те, що Закон України «Про державну службу» № 3723- ХІІ від 16.12.1993 року зі змінами втратив чинність, у зв'язку з прийняттям 01.05.2015 року нового закону, яким не передбачено проведення перерахунку пенсії особам, які отримують пенсію державного службовця.

Не погодившись з рішенням відповідача, позивачка звернулась до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні, винагорода за вислугу років, премії з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення державних службовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993р. № 3723 (далі - Закон№3723), пенсія державним службовцям призначається від суми їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про оплату праці" (Закон №108) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст. 2 цього Закону, в структуру заробітної плати входять: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Згідно з ч.2 ст. 33 Закону №3723, заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій, відповідно до якої, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці, на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподаткованого доходу (прибутку), сукупного оподаткованого доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховується: сума витрат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності зазначеним Законом, з яких згідно цього Закону були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше нараховуються внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, зокрема матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, винагорода за вислугу років, включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 20 лютого 2012 року, 14, 28 травня та 6 листопада 2013 року, від 3 червня 2014 року (№№ 21-430а11, 21-97а13, 21-125а13, 21-350а13, 21-134а14).

Зокрема, у постанові від 03 червня 2014 року (справа №21-134а14), Верховний Суд України звернув увагу, що перевага у таких випадках має надаватись не положенням законів України "Про державну службу" та "Про оплату праці", які щодо спірних відносин є загальними, а спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та стаття 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладеній у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Таким чином, суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, зокрема матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, винагорода за вислугу років, включаються; в заробіток (дохід) державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, зокрема матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, винагорода за вислугу років, включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчислені розміру його пенсії, а тому відмова відповідача врахувати зазначені суми при розрахунку пенсії є незаконною.

Відповідно до ст. 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.05.2017 року по справі № 638/981/17 відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова залишити без задоволення.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.05.2017р. по справі № 638/981/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Зеленський В.В.
Судді Пянова Я.В. Чалий І.С.
Повний текст ухвали виготовлений 02.10.2017 р.