Справа № 640/11217/17
Суддя: Бородіна Н. М.
Дата ухвалення: 2017-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2017 Київський районний суд м.Харкова в складі:

головуючого судді Бородіної Н.М.

за участю секретаря Давіденко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №4 УПП у м.Харкові лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа Управління патрульної служби у м. Харків про визнання дій незаконними та скасування постанови, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо складання постанови серія БР №681467 від 11.07.2017р. щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладаня штрафу в сумі 255 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що складена постанова є незаконною та складною з порушенням норм законодавства, відповідач не надав жодних доказів вчинення позивачем правопорушення, позивачу не роз»яснино його права, не надано мажливості скористатись юридичною допомогу. Крім тго відповідачем не дотримано процедури розгляду справи.

Відповідач та третя особа в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та давши їм оцінку, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з постанови серії БР№681467 по справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адімінстративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, 11.07.2017року о 15.50 год. на а.д.Ш-03 423-й км. Харківської області відповідач керуючи автомобілем Тайота здійснив рух перетнувши суцільну горизонтальну ліні дорожньої розмітки 1.1. та здійснив наїзд на острівець безпеки 1.16.1, чим порушив п. 8.5.1 ПДРУ.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ч. 4 ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Таким чином, винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення можливе лише після розгляду справи про адміністративне правопорушення.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо своєчасного, всебічного, повного і обєктивного з»ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов»язаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують або обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, серед яких: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1). чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2). чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3). чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4). чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5).чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Статтею 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, приписами Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено певну процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та визначено систему правових механізмів забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази проведення розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у відповідності до норм діючого законодавства.

В матеріалах справи міститься лише постанова про накладення адміністративного стягнення на позивача.

Вказана постанова не містить посилань на те, що відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності, роз"яснені права, надано можливість скористатися юридичною допомогою, розглянуто клопотання в разі їх наявності, заслухані свідки.

Вищенаведені обставини дають підстави дійти висновку, що відповідачем всупереч положень Кодексу України про адміністративні правопорушення не проведено дій по розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачених приписами ст.ст. 278, 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Частиною 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення, скасування якої є предметом позову, не містить обставин, які б встановлювали наявність адміністративного порушення, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження події адміністративного правопорушення, відсутні будь-які пояснення свідків події, відеозапис тощо.

Судом також встановлено, що оскаржувана постанова в супереч вимогам ст. 33 КУпАП винесена, без врахування характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, обставин, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Матеріали справи не містять відомостей про витребування відповідних документів чи відомостей на підтвердження вказаних обставин підчас винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення та прийняття рішення про накладення штрафу та визначення його розміру.

Крім того, ст. 280 КУпАП імперативно встановлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Жодна з цих суттєвих обставин справи, яка впливає як на саму можливість притягнення до відповідальності в цілому, так і на визначення розміру стягнення, не досліджувалась при прийнятті рішення про притягнення до відповідальності та не встановлена належними та допустимими доказами згідно ст. 251 КУпАП.

Таким чином суд вважає, позовні вимоги позивача знайшли підтвердження, а тому підлягають задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 8, 17,33, 71, 86, 94,158, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.. 247 КУпАП,суд, -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати незаконними дії інспектора роти №2 батальйону №4 УПП у м.Харкові лейтенанта поліції ОСОБА_2щодо складання постанови БР№681467 від 11.07.2017року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладання штрафу в сумі 255 грн.

Скасувати постанову БР№681467 від 11.07.2017року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладання штрафу в сумі 255 грн.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя Н.М. Бородіна