Справа № 573/1794/17
Суддя: Кліщ О. В.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 573/1794/17
Номер провадження 2-а/573/33/17
П О С Т А НО В А

і м е н е м У к р а ї н и

(повний текст )

03 жовтня 2017 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді: Кліщ О.В.

з участю секретаря: Сітало Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Білопільському районі Сумської області, (Білопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області), - про визнання дій протиправними та зобовязання вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання дій протиправними та зобовязання вчинення дій,- посилаючись на наступні обставини.

Позивачка, відповідно до ст.ст. 4,5 Закону України від 20.10.2014 року № 1706-У11 «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та згідно Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 509, з 20.07. 2016 року була взята на облік в Управлінні соціального захисту населення Білопільської районної державної адміністрації як особа, переміщена з району проведення антитерористичної операції, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 20.07.2016 року № НОМЕР_1, виданою Управлінням соціального захисту населення Білопільської РДА, тобто є внутрішньо переміщеною особою з тимчасово непідконтрольної Уряду України території. Згідно з довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи місце проживання позивача було зареєстрованим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, буд.№ 47, Білопільського району, Сумської області.

З часу переміщення позивачки отримання призначеної їй пенсії як єдиного для неї джерела для існування здійснювалось за місцем перебування на обліку- в Управлінні Пенсійного фонду України в Білопільському районі Сумської області, проте з грудня 2016 року виплата пенсії позивачці була припинена. У звязку з чим вона звернулася до відповідача щодо надання відомостей про номер та дату рішення керівника органу пенсійного фонду про припинення нарахування ( виплати) пенсії або, якщо такого рішення не існує,- реєстраційні дані ( назва, номер, дата) розпорядчого документа, на підставі якого припинено нарахування ( виплата) пенсії; відомостей про дату, з якої позивачці припинені нарахування та виплата пенсії.

На запит позивачки отримана відповідь від 08.08.2017 року № 1/70-1, згідно якої рішенням від 23.11.2016 року № 19 районної комісії по розгляду заяв громадян з питань призначення ( відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Білопільської районної державної адміністрації, відповідно до підп. 2 п.12 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/ перебування/, позивачці з 01.12.2016 року припинені всі види соціальних виплат як внутрішньо переміщеній особі, у тому числі і виплата пенсії. Таким чином, на підставі отриманої від Управління соціального захисту населення Білопільської РДА інформації про прийняте рішення щодо припинення позивачу соціальних виплат Управління Пенсійного фонду України в Білопільському районі Сумської області з 1 грудня 2016 року повністю припинило позивачці виплату належної їй пенсії за віком.

Не погоджуючись з припиненням виплати пенсії, позивач звернулася з зазначеним позовом до суду та просить суд визнати протиправною бездіяльність(дії) Управління Пенсійного фонду України в Білопільському районі Сумської області щодо ненарахування та невиплати пенсії з грудня 2016 року та зобовязати відповідача поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 та сплатити виниклу заборгованість з часу припинення нарахування та виплати пенсії.

В судове засідання позивачка не зявилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила позовні вимоги задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача за довіреністю ОСОБА_2 позовних вимог не визнав повністю, просив відмовити в задоволенні позову повністю.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_2, дослідивши докази по справі, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивачка, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка м.Іловайськ Донецької області, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, буд.№ 47, Білопільського району, Сумської області. Згідно довідки від 20.07.2016 року № НОМЕР_1 Управління соціального захисту населення Білопільської РДА перебуває на обліку як особа, переміщена з тимчасово окупованої території( внутрішньо переміщена особа). Фактичне місце проживання позивачки: с.Тучне, вул. Набережна,47, Білопільського району Сумської області. Пенсія призначена за віком. Пенсійне посвідчення № 65140, видане 17.02.1997 рорку Іловайським УСЗН Донецької області, електронне посвідчення № НОМЕР_2, термін дії- 21.07.2019 року ( а.с.7).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20.10.2014 № 1706-VII(далі - Закон № 1706-VII) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно зі ст. 4 Закону № 1706-VII факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 7 Закону № 1706-VII, для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на пенсійне забезпечення, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

У п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 509. Виплата (продовження виплати) пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення (далі - соціальні виплати), що призначені зазначеним особам, здійснюється виключно через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України".

Як вбачається з матеріалів справи, довідка від 20.07.2016 року № НОМЕР_1 Управління соціального захисту населення Білопільської районної державної адміністрації Сумської області про взяття позивача на облік як особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, є дійсною і діє безстроково. Позивачка отримувала пенсію через рахунок та мережу установ і пристроїв ПАТ "Державний ощадний банк України", що підтверджується копією електронного пенсійного посвідчення.

Відповідно до пункту 4 частини 2 розділу І Закону України від 24.12.2015 "Про внесення змін до деяких законів України щодо посилення гарантій дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" доповнена частина 1 статті 4 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", відповідно до якої довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Частина 1 статті 12 зазначеного Закону надає вичерпний перелік підстав для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб і такими є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа: 1) подала заяву про відмову від довідки; 2) скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину; 3) повернулася до покинутого місця постійного проживання; 4) виїхала на постійне місце проживання за кордон; 5) подала завідомо недостовірні відомості. Цей перелік не передбачає розширеного тлумачення.

Із системного аналізу вищенаведених нормативно-правових актів вбачається, що умовою призначення та отримання пенсії є наявність у особи довідки встановленої форми, яка свідчить про те, що особа, яка отримує пенсійні виплати, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції на територію України. Рішення про скасування дії довідки відповідно до статті 12 Закону приймається керівником уповноваженого органу за місцем проживання особи та надається їй протягом трьох днів з дати прийняття такого рішення або надсилається на адресу місця проживання, зазначену в довідці.

Докази про скасування дії довідки внутрішньо переміщеної особи позивача ОСОБА_1 за № НОМЕР_1 від 20.07.2016 року органом, який її видав - Управлінням соціального захисту населення Білопільської районної державної адміністрації Сумської області, - відповідач не надав.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду визначає Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV). Зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Відповідно ст. 5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням.

Відповідно ст. 47 Закону № 1058-IV пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеними у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Приписами ч. 1 ст. 49 Закону № 1058-IV виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; (положення пункту 2 частини першої статті 49 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 07.10.2009 р. N 25-рп/2009); 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом. Перелік підстав припинення виплати пенсії, визначений ч. 1 ст. 49 Закон № 1058-IV, є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, передбачених законом.

Судом встановлено, що виплату пенсії позивачці з 01 грудня 2016 року призупинено у звязку з надходженням інформації від Державної прикордонної служби України із посиланням на підпункт 4 та 5 пункту 12 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 червня 2016 року № 365 "Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам".

Разом із тим, вказані приписи підзаконого нормативно-правового акту, яким встановлено інші випадки припинення соціальних виплат, суперечать нормам ст. 49 Закону № 1058-IV, відповідно до якого виплата пенсії може припинятися виключно з підстав, встановлених законом.

Як зазначив Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) в рішенні у справі "Пічкур проти України", яке набрало статусу остаточного 7 лютого 2014 року, право на отримання пенсії як таке стало залежним від місця проживання заявника. Це призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України (пункт 51 цього рішення). У пункті 54 вказаного рішення ЄСПЛ зазначив, що наведених вище міркувань ЄСПЛ достатньо для висновку про те, що різниця в поводженні, на яку заявник скаржився, порушувала статтю 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою, у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У справі "Ілашку та інші проти Молдови та Росії" ЄСПЛ визнав, що Уряд Молдови, який є єдиним законним Урядом Республіки Молдова за міжнародним правом, не здійснював влади над частиною своєї території, яка перебуває під ефективним контролем "Молдавської Республіки Придністров'я" (МРП). Однак, навіть за відсутності ефективного контролю над Придністровським регіоном, Молдова все ж таки має позитивне зобов'язання за статтею 1 Конвенції вжити заходів, у рамках своєї влади та відповідно до міжнародного права, для захисту гарантованих Конвенцією прав заявників.У пункті 33.3 цього рішення ЄСПЛ зазначив: "Суд вважає, що коли держава не може забезпечити дію своєї влади на частині своєї території відповідно фактичній ситуації (наприклад, сепаратистський режим, військова окупація), держава не перестає нести відповідальність та здійснювати юрисдикцію. Воно повинно усіма доступними дипломатичними та правовими засобами із залученням іноземних держав та міжнародних організацій продовжувати гарантувати права та свободи, передбачені Конвенцією".

Відповідно до встановлених у справі обставин, враховуючи практику Європейського Суду з прав людини, зокрема, зазначені вище рішення: "Пічкур проти України", "Ілашку та інші проти Молдови та Росії", суд приходить до висновку, що в діях відповідача вбачаються ознаки дискримінації по відношенню до позивача, як внутрішньо переміщеної особи, та відсутність єдиного підходу до виплати пенсій громадянам України в залежності від міста проживання.

Оскільки позивачка звернулася до суду 31.08.2017 року, то відповідно до ч.1 ст.99 КАС України підлягають задоволенню позовні вимоги позивачки частково, з 28.02.2017 року, так як питання щодо поновлення пропущеного строку позовної давності позивачкою не ставилося.

Керуючись положеннями ч.4 ст.9 КАС України суд застосовує до спірних правовідносин Закон №1706-VII та Закон № 1058-IV, які мають вищу юридичну силу, а тому посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України № 365 від 08.06.2016, судом не приймається до уваги. Суд застосовує до спірних правовідносин практику Європейського Суду з прав людини як джерело права відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 № 3477-IV.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 158-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Білопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 пенсії з 28 лютого 2017 року.

Зобовязати Білопільське обєднане управління Пенсійного фонду України Сумської області поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 та сплатити виниклу заборгованість за період з 28 лютого 2017 року, на рахунок в уповноваженому банку, обраному раніше отримувачем пенсії ОСОБА_1

Звернути постанову в частині присудження виплати пенсії в межах суми стягнення за один місяць до негайного виконання.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя:

Справа № 573/1794/17

Номер провадження 2-а/573/33/17

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

(вступна і резолютивна частина)

03 жовтня 2017 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді: Кліщ О.В.

з участю секретаря: Сітало Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Білопільському районі Сумської області, (Білопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області),- про визнання дій протиправними та зобовязання вчинення дій,-

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 158-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Білопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 пенсії з 28 лютого 2017 року.

Зобовязати Білопільське обєднане управління Пенсійного фонду України Сумської області поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 та сплатити виниклу заборгованість за період з 28 лютого 2017 року, на рахунок в уповноваженому банку, обраному раніше отримувачем пенсії ОСОБА_1

Звернути постанову в частині присудження виплати пенсії в межах суми стягнення за один місяць до негайного виконання.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя:

Повний текст постанови буде виготовлений 04 жовтня 2017 року.