Справа № 804/3588/17
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2017-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2017 р. Справа № 804/3588/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді:Конєвої С.О.
при секретарі судового засідання:Воробйовій П.В.
за участю представників сторін:
від позивача: від відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4 Грановський М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування наказів №1880 від 05.05.2017р. та №156о/с від 10.05.2017р., поновлення на посаді, стягнення середньої заробітної плати за весь час вимушеного прогулу та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

07.06.2017р. ОСОБА_3 звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області та просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №1880 від 05.05.2017 року в частині накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №156о/с від 10.05.2017 року про звільнення за п.6 ч.1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію" (у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) капітана поліції ОСОБА_3 (0046728) старшого інспектора з контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи сектору превенції Покровського відділення поліції Криворізького відділу поліції з 11.05.2017р.;

- поновити позивача на посаді старшого інспектора з контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи сектору превенції Покровського відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 17.05.2017р.;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь позивача моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач прийшов до висновку про вчинення позивачем дисциплінарного проступку за результатами службового розслідування, висновки якого ґрунтуються виключно на підставі наявності кримінального провадження відносно позивача за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.03.2017р. за №0000050. Однак, вирок суду, яким було би встановлено вину позивача у зазначеному кримінальному провадженні відсутній, а тому, як зазначає позивач, на підставі ст. 62 Конституції України щодо нього діє принцип презумпції невинуватості, а отже, твердження відповідача в оскаржуваному наказі зворотного є порушенням такого принципу, а висновки щодо цього - передчасними. Також, на думку позивача, службове розслідування було проведено з грубим порушенням законодавства, оскільки факти, викладені у висновку службового розслідування не відповідають дійсності, члени комісії зробили висновок про винуватість позивача посилаючись виключно на факт порушення кримінального провадження, матеріалами службового розслідування не підтверджено факт порушення останнім встановленого порядку реєстрації і видачі дозвільних документів та порядку приймання, зберігання, обліку добровільно зданих припасів та не вжиття заходів щодо реєстрації громадян у книзі обліку прийому громадян з питань дозвільної системи, наданні згоди на оформлення дозвільних документів та вчинення дій, які не сумісні з професійно-етичними вимогами, які пред'являються до поведінки поліцейського. Позивач зазначає, що йому не було надано можливості ознайомитися за його заявою з висновками проведеного службового розслідування та матеріалами, зібраними в процесі його проведення, на підставі яких було винесено оспорюваний наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення. Крім того, на момент винесення оскаржуваного наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, ухвалою Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 18.03.2017р. щодо позивача було застосовано захід забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від посади строком на 2 місяці, що у розумінні приписів ст. 17 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, є цілком достатньою та адекватною мірою для збереження авторитету органів внутрішніх справ в очах суспільства у разі повідомлення особі рядового і начальницького складу про підозру у скоєнні ним злочину. Окрім цього, позивач зазначає, що, на його думку, оскаржувані накази прийняті з порушенням принципу пропорційності та обґрунтованості, оскільки відповідач за можливості об'єктивного застосування інших альтернативних видів стягнення, передбачених ст. 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, застосував крайній захід дисциплінарного впливу, у вигляді звільнення зі служби без врахування того, що позивач мав заохочення та позитивну характеристику, раніше не притягувався до дисциплінарної відповідальності. Також додатково, у письмових поясненнях від 21.09.2017р. позивач не погоджується з фактами, встановленими в ході службового розслідування, та зазначає, що 06.03.2017р. він не проводив прийом ОСОБА_6 з питань отримання дозволу, а лише в усному порядку в коридорі адмінбудівлі Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, стисло роз'яснював ОСОБА_6 за проханням ОСОБА_7 (який зі слів позивача і привів зазначеного громадянина), передбачений законодавством України порядок оформлення дозволів на зброю та можливість прийти на прийом в установленому законом порядку. Також позивач зазначає, що 17.03.2017р. разом з ОСОБА_6, який хотів уточнити деякі незрозумілі йому питання оформлення відповідного дозволу, дійсно зайшли через вхід до міграційної служби Покровського району, однак, так як ОСОБА_6 остаточно не вирішив розпочати процедуру оформлення дозволу, то жодних документів, заяв не надавав, а тому і реєстрація не проводилась. Крім того, 17.03.2017р. до позивача звернувся ОСОБА_8 з метою здачі знайдених ним боєприпасів та гільзи, однак через брак часу попрохав скласти документи, а він, у свою чергу, в цей же день, але пізніше мав надати відповідні пояснення та підписи. Як зазначає позивач, у зв'язку з тим, що він поспішав на нараду, то боєприпаси та гільзу він залишив при собі. Проте, цього ж дня, позивача було затримано, боєприпаси вилучено, однак в подальшому заява була підписана ОСОБА_8 та зареєстрована у встановленому законом порядку. Щодо зберігання 46 бланків службових посвідчень членів громадського формування «ФОРТ», то позивач зазначає, що вказані бланки посвідчень не є службовими та не є підставою для оформлення дозволу на придбання, зберігання та використання спецзасобів та зброї, а зберігання таких бланків не є порушенням будь-яких норм законодавства. З урахуванням наведеного, позивач та його представник вважають, що звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку, свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника разом з виплатою працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні та у письмових запереченнях на позов проти позову заперечував, просив у його задоволенні відмовити у повному обсязі посилаючись на те, що вважає доводи позивача безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають матеріалам справи, так як проходження служби працівниками Національної поліції регулюється нормами Закону України "Про Національну поліцію", Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС, затвердженим КМУ від 29.07.1991р. № 114, Дисциплінарним статутом ОВС України, затвердженим Законом України від 22.02.2006р. і іншими спеціальними нормативними актами. Статтею 1 та 2 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції України, законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів МВС, підпорядкованих йому органів і підрозділів та присяги працівника ОВС. Дисциплінарний проступок - невиконання особою рядового та начальницького складу службової дисципліни. Підставою притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3 стало проведення службового розслідування відповідно до наказу ГУНП від 20.03.2017р. №1064 (із змінами, внесеними наказом ГУНП від 21.04.2017р. №1664) за інформацією про те, що працівниками УВБ в Дніпропетровській області ДВБ НПУ, військовою прокуратурою Криворізького гарнізону Південного регіону України та УСБУ в Дніпропетровській області в рамках кримінального провадження №0000050, відкритого 09.03.2017р. за ч. 3 ст. 368 КК України, задокументовано протиправну діяльність старшого інспектора з контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи сектору превенції Покровського відділення поліції Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3, який вимагав неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в іноземній валюті у сумі 350 доларів США та в національній валюті України в сумі 500 гривень. У ході службового розслідування встановлено, що позивач здійснив 06.03.2017р та 17.03.2017р. прийом ОСОБА_6 з питання отримання дозволу для придбання, зберігання та використання травматичної, гладкоствольної, нарізної зброї у порушення вимог Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.08.1998р. №622( далі - Інструкція №622), а саме: п. 1.5, 2.3.3, 12.5; вказаного факту у Книзі обліку прийому громадян з питань дозвільної системи не зареєстрував; надав згоду на оформлення дозвільних документів, не маючи на те права; заяви щодо виду дозволу на зберігання та носіння зброї на ім'я керівника органу не прийняв, документів, які підтверджують статус особи щодо права їх придбання, зберігання і носіння, не витребував. Надалі, ОСОБА_3 в порушення Тимчасової інструкції з організації охорони та забезпечення пропускного режиму до адміністративних будівель територіальних відділів, відділень поліції ГУНП в Дніпропетровській області, затвердженої ГУНП 03.12.2015р. №6/2-349 (далі - Тимчасової інструкції), 17.03.2017р. о 14:30 годин провів ОСОБА_6 до свого службового кабінету №209 через вхід до міграційної служби Покровського району, який розташований з торця адмінбудівлі Покровського ВП КВП, а не через центральний вхід, де розміщується пропускний пункт, а також без відповідної фіксації, що передбачена для осіб, які відвідують територіальні органи поліції. Крім того, 17.03.2017р. ОСОБА_3 нібито прийнявши у ОСОБА_8 добровільно здані два боєприпаси та одну гільзу, у порушення вимог Інструкції про порядок приймання, зберігання, обліку, знищення та реалізації вилученої, добровільно зданої, знайденої зброї та боєприпасів до неї, затвердженої наказом МВС України від 01.05.1993р. №314, а саме: п. 6,8,9,43,44,46, протокол вилучення у громадянина зброї, а також рапорт не склав та до чергової частини не подав. Також, у ході службового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 під час виконання службових обов'язків здійснювалося оформлення документів для подальшого отримання дозволів на придбання, зберігання та використання спецзасобів травматичної дії громадянам, що входили до складу громадського формування «ФОРТ». Вказане формування у охороні громадського порядку на території обслуговування участі не приймало, унаслідок чого керівництвом відділення ініційовано питання щодо його розпуску. Однак, незважаючи не це, ОСОБА_3 у службовому кабінеті безпідставно зберігалися 46 бланків службових посвідчень членів громадського формування «ФОРТ», підстави їх зберігання позивач пояснити не зміг. Таким чином, службовим розслідуванням було встановлено, що у діях ОСОБА_3 є склад дисциплінарного проступку, який виразився у порушенні вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту ОВС, ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", Присяги працівника поліції, абзаців 1,2,5 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, пунктів 1.5, 2.3.3, 12.5 Інструкції №622, Тимчасової інструкції з організації охорони та забезпечення пропускного режиму до адміністративних будівель територіальних відділів, відділень поліції ГУНП в Дніпропетровській області, затвердженої ГУНП 03.12.2015р. №6/2-349, функціональних обов'язків, що виразилось у порушенні встановленого порядку реєстрації і видачі дозвільних документів та порядку приймання, зберігання, обліку добровільно зданих боєприпасів та не вжиття заходів щодо реєстрації громадян у Книзі обліку прийому громадян з питань дозвільної системи, наданні згоди на оформлення дозвільних документів, а також вчиненні дій, які несумісні з професійно-етичними вимогами, які пред'являються до поведінки поліцейського. За викладеного, представник відповідача вважає, що ОСОБА_3 скоїв проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків, у зв'язку з чим такі дії є несумісними з вимогами, що пред'являються до особистих та моральних якостей працівника поліції.

Позивачем під час складання та подання позову до суду було залучено до участі у цій справі в якості Відповідача-2 Покровське відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, разом з тим, судом під час розгляду справи було встановлено, що вказаний Відповідач-2 є відокремленим структурним підрозділом ГУНП в Дніпропетровській області та не є юридичною особою, у зв'язку з чим за згодою сторін судом визнано належним відповідачем у цій справі - Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області згідно до вимог ст.52 Кодексу адміністративного судочинства України.

У судовому засіданні оголошувалася перерва до 21.09.2017р.

У ході судового розгляду справи судом встановлені наступні обставини у даній справі.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 проходив службу у органах Міністерства внутрішніх справ з 27.02.2006р. по 06.11.2015р., що підтверджується відомостями, наведеними у копії трудової книжки позивача та копією послужного списку (а.с. 18-19, 91).

07.11.2015р. ОСОБА_3 згідно наказу ГУНП в Дніпропетровській області №1 о/с було прийнято на службу до органів національної поліції, на посаду старшого інспектора дозвільної системи Жовтневого відділення поліції Криворізького відділу поліції, присвоєно звання капітан поліції та прийнято присягу 07.11.2015р., що підтверджується копією відповідного наказу та копією присяги наявних у матеріалах справи (а.с. 90, 92).

09.12.2015р. згідно наказу ГУНП в Дніпропетровській області № 352 о/с відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 65 Закону України "Про Національну поліцію" ОСОБА_3 переміщено у зв'язку з проведенням реорганізації старшим інспектором з контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи сектору превенції Покровського відділення поліції Криворізького відділу поліції ГУНП, що підтверджується копією відповідного наказу (а.с. 93).

Надалі, 17.03.2017р. під час проведення працівниками УВБ в Дніпропетровській області ДВБ НП України, УСБУ у Дніпропетровській області та військової прокуратури Криворізького гарнізону Південного регіону України негласних слідчих (розшукових) дій у рамках кримінального провадження №0000050, громадянин ОСОБА_6 зустрівся з капітаном поліції ОСОБА_3 у його службовому кабінеті №209 та підконтрольно передав останньому грошові кошти в іноземній валюті у сумі 350 доларів США та національній валюті у сумі 500 гривень, яку останній вимушений був дати з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав і законних інтересів за оформлення документів, які дають право на отримання дозволу для придбання, зберігання та використання травматичної, гладкоствольної та нарізної зброї. 18.03.2017р. військовою прокуратурою Криворізького гарнізону Південного регіону України у рамках кримінального провадження №0000050 від 09.03.2017р., оголошено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України, старшому інспектору з контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи сектору превенції Покровського відділення поліції Криворізького відділу поліції ГУНП капітану поліції ОСОБА_3 і того ж дня ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу у відношенні ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, з визначенням застави у розмірі 64 000 грн., що підтверджується наявними в матеріалах копіями документів (а.с. 35-44, 86-88).

20.03.2017р. згідно наказу ГУНП в Дніпропетровській області за №1064 "Про організацію проведення службового розслідування" було призначено службове розслідування за фактом надзвичайної події за участю поліцейських Покровського відділення поліції Криворізького ВП ГУНП (а.с. 45)

У ході службового розслідування були відібрані письмові пояснення у ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 (а.с. 53-62).

ОСОБА_3 від дачі пояснень відмовився відповідно до ст. 63 Конституції України, що підтверджується актом про відмову надати пояснення від 20.03.2017р. (а.с.51,52).

За результатами вказаного службового розслідування, комісією було прийнято висновок з пропозицією про накладення на старшого інспектора з контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи Покровського відділення поліції Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції (а.с. 35-44).

05.05.2017р. за п. 1 наказу ГУНП в Дніпропетровській області №1880 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Криворізького ВП ГУНП" за вищевказане порушення службової дисципліни на ОСОБА_3 було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, що підтверджується копією відповідного наказу (а.с. 48-50).

10.05.2017р. наказом ГУНП в Дніпропетровській області за №156 о/с "По особовому складу" капітана поліції ОСОБА_3 було звільнено з посади старшого інспектора з контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи сектору превенції Покровського відділення поліції Криворізького відділу поліції з 11.05.2017р. за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" ( у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) - (а.с. 17).

Позивач вважає вказані вище накази про притягнення його до дисциплінарної відповідальності та про його звільнення протиправними, а він підлягає поновленню на посаді з виплатою йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а також моральної шкоди, так як його вина у скоєнні кримінального правопорушення в отриманні неправомірної вигоди у встановленому законодавством порядку обвинувальним вироком не доведена, а застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції за порушення порядку оформлення та зберігання зданої зброї, визначених Інструкцією №622, а також порушення Тимчасової інструкції з організації охорони та забезпечення пропускного режиму до адміністративних будівель територіальних відділів, відділень поліції ГУНП в Дніпропетровській області, затвердженої ГУНП 03.12.2015р. №6/2-349 є непропорційним та надто суворим покаранням.

Заслухавши представників сторін, які брали участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Порядок та умови проходження служби у органах поліції, притягнення до дисциплінарної відповідальності врегульовані Законом України "Про Національну поліцію", Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 114, Правилами етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016р. №1179 ( далі - Правила етичної поведінки поліцейського), Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013р. № 230 ( далі - Інструкція №230), а також п.9 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 23.12.2015р. №901-УІІІ, у зв'язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію" до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" поширено на поліцейських дію Дисциплінарного статуту ОВС України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України від 22.02.2006р. №3460.

За п.1 ч.1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що поліцейський зобов'язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Абзацами 1,2 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейського, передбачено, що під час виконання службових обов'язків поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Згідно ст.1 Дисциплінарного статуту ОВС службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівників органів внутрішніх справ України.

Статтею 2 цього Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

За приписами ст.5 Дисциплінарного статуту ОВС визначено, що особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статтею 7 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника ОВС України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань на життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі на інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотримання громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати у належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

У відповідності до вимог ст. 12 Дисциплінарного статуту ОВС на осіб рядового і начальницького складу ОВС за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Згідно до ст.14 Дисциплінарного статуту, передбачено, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ, зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид дисциплінарного стягнення, є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Також і розділами ІІ та Ш Інструкції № 230 передбачено, що підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних правопорушень. Службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі, зокрема, реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей про скоєння РНС кримінального правопорушення, повідомлення особи РНС про підозру в учиненні нею кримінального правопорушення.

Згідно розділу УІ цієї Інструкції встановлено, що особи РНС, стосовно якої проводиться службове розслідування має право, зокрема, отримувати інформацію про підстави проведення такого розслідування; висловлювати письмові зауваження щодо об'єктивності та повноти проведення службового розслідування; відмовлятися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім'ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України; за письмовим рапортом ознайомлюватися з висновком службового розслідування, а також з матеріалами, зібраними в процесі його проведення, у частині, яка її стосується, крім випадків, визначених законодавством України; оскаржити рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки і в порядку, що визначені законодавством України.

Забороняється затверджувати висновок службового розслідування без отримання від особи РНС письмового пояснення або за відсутності акта про її відмову в наданні письмового пояснення. Небажання особи РНС, відносно якої проводиться службове розслідування, надати пояснення не перешкоджає затвердженню висновку службового розслідування та накладенню дисциплінарного стягнення.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який підписується виконавцем (головою та членами комісії) та затверджується начальником, який призначив службове розслідування, або вищим прямим начальником - розділ УІІІ Інструкції №230.

Як встановлено у ході судового розгляду справи із пояснень представників сторін, а також із наданих суду документів, позивача було притягнуто до дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції за результатами проведеного посадовими особами відповідача службового розслідування у спосіб та у порядку, встановленому Дисциплінарним статутом ОВС та Інструкцією №230 з підстав скоєння ним дисциплінарного проступку, а саме: за інформацією про те, що працівниками УВБ в Дніпропетровській області ДВБ НПУ, військовою прокуратурою Криворізького гарнізону Південного регіону України та УСБУ в Дніпропетровській області в рамках кримінального провадження №0000050, відкритого 09.03.2017р. за ч. 3 ст. 368 КК України, задокументовано протиправну діяльність старшого інспектора з контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи сектору превенції Покровського відділення поліції Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3, який вимагав неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в іноземній валюті у сумі 350 доларів США та в національній валюті України в сумі 500 гривень

У ході службової перевірки, проведеної працівниками відповідача на підставі наказу №1064 від 20.03.2017р. було складено висновок про порушення позивачем службової дисципліни, яка виразилася у порушенні вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту ОВС, ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", Присяги працівника поліції, абзаців 1,2,5 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, пунктів 1.5, 2.3.3, 12.5 Інструкції №622, Тимчасової інструкції з організації охорони та забезпечення пропускного режиму до адміністративних будівель територіальних відділів, відділень поліції ГУНП в Дніпропетровській області, затвердженої ГУНП 03.12.2015р. №6/2-349, функціональних обов'язків, що виразилось у порушенні встановленого порядку реєстрації і видачі дозвільних документів та порядку приймання, зберігання, обліку добровільно зданих боєприпасів та не вжиття заходів щодо реєстрації громадян у Книзі обліку прийому громадян з питань дозвільної системи, наданні згоди на оформлення дозвільних документів, не маючи на те права, визначеного актами законодавства, заяви щодо виду дозволу на зберігання та носіння зброї на ім'я керівника органу не прийняв, документів, які підтверджують статус особи щодо права їх придбання, зберігання і носіння не витребував, а також вчиненні дій, які несумісні з професійно-етичними вимогами, які пред'являються до поведінки поліцейського і запропоновано накласти на позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, що підтверджується відповідним висновком, копія якого наявна у справі (а.с. 35-44).

При цьому, із матеріалів службового розслідування вбачається, що позивач на підставі ст. 63 Конституції України від дачі пояснень відмовився, що підтверджується копією акту про відмову надати пояснення від 20.03.2017р., що наявна у матеріалах справи (а.с. 52).

За результатами службового розслідування 05.05.2017р. за наказом ГУНП в Дніпропетровській області №1880 від 05.05.2017р. позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції (а.с. 48-50).

Вказані обставини не були спростовані позивачем та його представником жодними належними та допустимими доказами під час судового розгляду справи у відповідності до вимог ст.ст.69-70 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням досліджених та опитаних у межах службового розслідування осіб та наданих ними пояснень.

Так, згідно відомостей, наведених у висновку службового розслідування, та копії довідки бесіди від 15.04.2017р. проведеної із ОСОБА_6, останній підтвердив факт передачі ним капітану поліції ОСОБА_3 грошових коштів у сумі 350 доларів США та коштів у сумі 500 грн. у конверті для фотокарток (а.с.37,57).

Також матеріалами службового розслідування, а також і поясненнями самого позивача підтверджено факт не оформлення позивачем у встановленому законодавством порядку факту прийняття добровільно зданих знайдених боєприпасів від громадянина ОСОБА_8 та зберігання боєприпасів ОСОБА_3 з 08:00 до 15:00 години у неналежному місці (у кишені) - (а.с.40).

Окрім того, матеріалами службового розслідування і поясненнями самого позивача у судовому засіданні підтверджений факт проведення позивачем гр. ОСОБА_6 в приміщення відділу поліції без здійснення реєстрації вказаного громадянина в Книзі обліку прийому громадян з питань дозвільної системи 17.03.2017р. в порушення вимог Тимчасової інструкції з організації охорони та забезпечення пропускного режиму до адміністративних будівель територіальних відділів, відділень поліції ГУНП в Дніпропетровській області, затвердженої ГУНП 03.12.2015р. №6/2-349.

Зазначене також підтверджується і змістом копії Журналу №253 прийому громадян Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області по лінії дозвільної системи (а.с.63-78).

При цьому, слід зазначити, що саме на позивача за його функціональними обов'язками було покладено обов'язки щодо здійснення організації інспекційної та наглядової роботи за об'єктами дозвільної системи, забезпечення виконання наказу МВС України від 31.05.1993р. №314 «Про затвердження Інструкції про порядок приймання, зберігання, обліку, знищення, реалізації вилученої, добровільно зданої знайденої зброї та боєприпасів до неї»; порядок зберігання добровільно зданих боєприпасів, оформлення дозволів на придбання, зберігання, носіння підконтрольних предметів, тощо з якими позивач був ознайомлений під підпис (а.с.79-80).

Також згідно наявним в матеріалах справи документів, встановлено, що під час проведення особистого обшуку капітана поліції ОСОБА_3 виявлено та вилучено 46 посвідчень на членів громадських формувань з охорони громадського порядку «ФОРТ» (є підставою для оформлення спецзасобу травматичної дії), грошові кошти в іноземній валюті у сумі 700 доларів США та в національній валюті у сумі 4350 грн., а також два набої і гільзи, вказані факти не спростовані позивачем будь-якими належними та допустимими доказами, а посилання позивача на те, що зберігання вказаних посвідчень не заборонено законодавством є неспроможними з огляду на те, що внутрішніми наказами посадових осіб органів поліції та нормативно-правовими актами чітко регламентовані дії та поведінка поліцейського при проходженні служби в поліції та не додержання наказів і правил поведінки є неприпустимим згідно до вимог, які висуваються до поліцейського, зокрема, Законом України «Про Національну поліцію».

Є неспроможними доводи позивача та його представника стосовно того, що його ніхто не ознайомлював із результатами службового розслідування з огляду на те, що такий обов'язок по ознайомленню з результатами службового розслідування покладений на відповідача за умови звернення позивача з відповідним письмовим рапортом про ознайомлення із матеріалами службового розслідування, проте позивач суду жодних доказів подання відповідного рапорту до ГУНП в Дніпропетровській області суду не надав.

А посилання позивача та його представника на те, що позивач звернувся з листом про ознайомлення позивача з висновком проведеного щодо нього службового розслідування та з матеріалами, зібраними в процесі його проведення до Криворізького відділу поліції ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області 31.05.2017р., що підтверджено копією відповідного листа з відміткою про його отримання, не може служити належним доказом звернення до відповідача з огляду на те, що службове розслідування проводилося не Криворізьким відділом поліції, а відповідачем - ГУНП в Дніпропетровській області.

Також є безпідставними доводи позивача та його представника з приводу незаконності звільнення позивача з посади до моменту встановлення його винуватості за обвинувальним вироком, оскільки звільнення позивача до закінчення провадження у кримінальній справі шляхом винесення вироку, не може ототожнюватися з відсутністю в його діях порушення службової дисципліни, Правил етичної поведінки поліцейського, а тому звільнення позивача з поліції за порушення службової дисципліни здійснено правомірно, оскільки Правила етичної поведінки поліцейського мають бути прикладом безумовного дотримання вимог законів та службової дисципліни в професійній діяльності та приватному життя.

З огляду на викладене, обрання відповідачем такого виду дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби в поліції, як крайнього заходу є правомірним, оскільки вчинення позивачем кримінального правопорушення несумісне з вимогами, що пред'являються до професійно-етичних якостей поліцейського.

Відповідно до ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частина ч. 2 ст. 71 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В той же час, і ч.1 ст. 71 вказаного вище Кодексу, покладає обов'язок позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

Позивачем та його представником не було надано жодних доказів та не наведено жодних підстав, які б свідчили про відсутність у діях позивача порушення вимог службової дисципліни та Правил етичної поведінки поліцейського, Інструкції №622, Тимчасової інструкції, а також з урахуванням наявного кримінального провадження за вчинення позивачем кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, що є несумісним з перебуванням його на посаді поліцейського.

Не приймаються судом до уваги і доводи позивача та його представника про неможливість притягнення до дисциплінарної відповідальності особи у період провадження у кримінальній справі, оскільки статтею 5 Дисциплінарного статуту передбачена можливість нести дисциплінарну відповідальність згідно із цим Статутом особами, які в установленому законодавством порядку притягнуто до кримінальної відповідальності.

Також, у даному випадку, судом не можуть братися до уваги і посилання позивача на те, що раніше він не притягувався до дисциплінарної відповідальності, має заохочення та позитивну характеристику, а тому вважає, що вказані обставини є підставами для застосування до позивача менш суворішого покарання, ніж звільнення зі служби, яке було застосовано за результатами даного службового розслідування до інших осіб, з огляду на тяжкість скоєного позивачем дисциплінарного проступку, який несумісний з вимогами до посади поліцейського, які висуваються суспільством та Законом України «Про Національну поліцію».

В той же час, відповідачем надано у повній мірі належні та допустимі докази, які свідчать про обґрунтованість прийняття оспорюваного наказу про звільнення позивача з займаної посади зі служби у поліції.

Згідно зі ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приймаючи до уваги викладене та перевіривши дії відповідача з приводу правомірності та законності прийняття оспорюваних наказів про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції та про звільнення позивача з займаної посади у органах поліції, суд приходить до висновку про те, що оспорювані накази прийняті відповідачем у межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, обґрунтовано, з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Виходячи з того, що оспорювані накази про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та про звільнення позивача зі служби в поліції є законними та правомірними, то позовні вимоги про поновлення позивача на посаді та стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, які є похідними вимогами, не підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди у розмірі 5000 грн., то вказані позовні вимоги також не підлягають задоволенню, оскільки протиправності притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та протиправності звільнення позивача зі служби в поліції судом не встановлено, при цьому, Законом України «Про Національну поліцію» не передбачено відшкодування моральної шкоди при звільненні зі служби в поліції та з урахуванням того, що відповідно до роз'яснень, які містяться у п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» можливість відшкодування шкоди має бути прямо передбачена нормами матеріального закону на підставі якого суд вирішує справу.

Таким чином, спеціальним законодавством, що регулює порядок проходження служби в органах поліції України не передбачено можливості відшкодування шкоди.

Зазначена правова позицію узгоджується із позицією, викладеною у рішенні Верховного Суду України від 20.04.2011р. у справі №6-23686св08, яка є обов'язковою для застосування судом першої інстанції у відповідності до вимог ст.244-2 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.119-120).

За викладеного, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 71, 86, 94, 122, 128, 160, 161, 162, 163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування наказів №1880 від 05.05.2017р. та №156о/с від 10.05.2017р., поновлення на посаді, стягнення середньої заробітної плати за весь час вимушеного прогулу та моральної шкоди - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції з одночасним направленням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови або протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови відповідно до вимог ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили у порядку та у строки, визначені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений - 26.09.2017р.

Суддя С.О. Конєва