Справа № 813/2821/17
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2017-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2017 року № 813/2821/17

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судового засідання Магиревич Ю.Д.,

позивача - ОСОБА_1,

представник відповідача - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі по тексту - ОСОБА_1, позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області (надалі по тексту - ГУНП у Львівській області, відповідач), з наступними позовними вимогами:

- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо відмови у зарахуванні позивачу до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, службу в податковій міліції з 08.11.2000 року по 25.03.2008 року;

- зобов'язати Головне управління Національної поліції у Львівській області зарахувати капітану поліції ОСОБА_2 до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, службу в податковій міліції з 08.11.2000 року по 25.03.2008 року.

Ухвалою судді від 07.08.2017 року відкрито провадження у справі. Хід розгляду справи відображений в ухвалах суду.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що з 08.11.2000 року по 25.03.2008 року він проходив службу в податковій міліції та протягом зазначеного періоду працював на різних посадах в управлінні податкової міліції ДПА у Львівській області. Позивач зазначає, що Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо державної податкової служби та у зв'язку з проведенням адміністративної реформи в Україні" внесено зміни до Податкового кодексу України, відповідно до п. 353.1 ст. 353 якого визначено, що особи начальницького і рядового складу податкової поліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ. Виходячи з цього, служба в податковій міліції має такий же правовий статус, як і служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу, відтак повинна зараховуватися до стажу служби в поліції на підставі п. 3 ч. 2 ст. 78 Закону України "Про Національну поліцію".

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив суд позов задовольнити.

Відповідач явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце проведення судового засідання. За таких обставин, суд на підставі ч. 4 ст. 128 КАС України, ухвалив розглянути справу на підставі наявних у ній доказів.

26.09.2017 року до суду від представника відповідача надійшли письмові заперечення на адміністративний позов, в яких зазначено про те, що Головне управління Національної поліції у Львівській області не є правонаступником Головного управління МВС України у Львівській області, а стаж роботи позивача у податковій міліції не зараховано до стажу роботи у поліції, оскільки ч. 2 ст. 78 Закону України "Про Національну поліцію" закріплено вичерпний перелік видів служби та періодів роботи в яких органах, які надають право зараховувати поліцейським до стажу роботи в поліції. Служба в податковій поліції у цьому переліку відсутня, тому дії відповідача щодо неврахування стажу роботи позивача у податковій міліції відповідають вимогам закону.

Суд заслухавши пояснення позивача, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності і встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що з 08.11.2000 року по 25.03.2008 року позивач проходив службу в податковій міліції та протягом зазначеного періоду працював на різних посадах в Управлінні податкової міліції ДПА у Львівській області.

Відповідно до наказу ГУМВС України у Львівській області №80 о/с від 23.03.2009 року позивача призначено на посаду дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Дрогобицького МВ ГУ МВС України у Львівській області.

З 07.11.2015 року позивач працював на посаді інспектора Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області, а з 01.02.2016 року працює на посаді дільничного офіцера вказаного відділення поліції та має спеціальне звання керівного складу - капітан міліції.

01.06.2017 року позивач звернувся до відповідача з рапортом про зарахування йому до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, службу в податковій міліції з 08.11.2000 року по 25.03.2008 року, враховуючи норми Законів України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо державної податкової служби та у зв'язку з проведенням адміністративної реформи в Україні", яким внесено зміни до Податкового кодексу України та ст. 78 Закону України "Про Національну поліцію".

30.06.2017 року відповідач листом № Рп-2972/05/13-2017 повідомив наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 78 Закону України "Про Національну поліцію" право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки дає стаж служби в поліції, відтак відповідачем не було зараховано ОСОБА_1 стажу служби в податковій міліції за період з 08.11.2000 року по 25.03.2008 року.

Не погоджуюсь з відмовою відповідача у зарахуванні позивачу його стажу служби в податковій міліції, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Правовідносини у даній справі регулюються Законом України "Про Національну поліцію", Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо державної податкової служби та у зв'язку з проведенням адміністративної реформи в Україні" № 5083-VI від 05.07.2012 року та іншими нормативно - правовими актами

Відповідно до ст. 59 Закону України "Про Національну поліцію" служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно зі ст. 78 цього ж Закону стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

До стажу служби в поліції зараховуються:

1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;

2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;

3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;

4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;

5) час роботи в органах прокуратури і суду осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих;

6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо державної податкової служби та у зв'язку з проведенням адміністративної реформи в Україні" № 5083-VI від 05.07.2012 року внесено зміни до Податкового кодексу України (надалі по тексту - ПК України), відповідно до п. 353.1. ст. 353 якого визначено, що особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Згідно пункту 353.1 статті 353 ПК України особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Зазначені норми кореспондуються з вимогами частини першої ст. 24 Закону України "Про державну податкову службу в Україні", який був чинний до 20.11.2012 року, згідно якої особи начальницького складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького складу органів внутрішніх справ.

Згідно пункту 356.1 статті 356 ПК України держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей.

З аналізу вказаної норми слідує, що служба в податковій міліції здійснювалась в порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, тобто має такий же правовий статус, як і служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу, тому повинна зараховуватись до стажу служби в поліції на підставі п. 3 ч. 2 ст. 78 Закону України "Про Національну поліцію".

Як вбачається з матеріалів справи, позивач з 08.11.2000 року по 25.03.2008 року проходив службу в податковій міліції та протягом зазначеного періоду працював на різних посадах в Управлінні податкової міліції ДПА у Львівській області.

Службу в Управлінні податкової міліції ДПА у Львівській області позивач припинив з 25.03.2008 року відповідно до наказу ДПА у Львівській області № 112-о від 25.03.2008 року (а. с. 16).

Відповідно до ч. 4 ст. 78 Закону України "Про Національну поліцію", порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України.

Згідно з п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Приписами п.п. 3-6 ч. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" зобов'язано Кабінет Міністрів України в місячний строк, крім іншого, прийняти нормативно-правові акти, що випливають із цього Закону та привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом, ужити заходів щодо фінансового та матеріально-технічного забезпечення поліції України.

Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей" від 23.12.2015 року, який набрав чинності 29.12.2015 року, пункт 15 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" доповнено абзацами другим та третім, згідно з якими за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Згідно з Конституцією України та Законом України "Про міжнародні договори і угоди", чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Закріплений у ст. 8 КАС України принцип верховенства права суд застосовує з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до вимог ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права в Україні.

Частиною 1 ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У п. 83 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини" (Заява № 42527/98) від 12 липня 2001 року Суд нагадує, що, згідно з усталеною практикою органів Конвенції, "майно" може являти собою "існуюче майно" або засоби, включаючи право вимоги, відповідно до якого заявник може стверджувати, що він має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності.

При цьому, враховуючи принцип справедливості (fairness) та недопущення зловживання повноваженнями (abuse of power) під час прийняття рішень та вчинення діянь публічною адміністрацією, наявність в особи заснованих на обіцянках влади очікувань (джерело яких - владні діяння й рішення) свідчить про взаємодію влади з особою, тому для забезпечення якості влади (управління) необхідно, щоб відповідні очікування були предметом ефективного правового захисту.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що надбавка за вислугу років є майном позивача в розумінні п. 1 ст. 1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, тому, на переконання суду позивач має законні сподівання на одержання такої надбавки за вислугу років за час служби в податковій міліції з 08.11.2000 року по 25.03.2008 року.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч. 2 цієї ж статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи встановлені обставини та наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність дій щодо незарахування стажу роботи позивача у податковій міліції до стажу служби в поліції у відповідності до вимог, встановлених ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, що свідчить про протиправність дій відповідача.

Тому, з метою відновлення порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов'язати Головне управління Національної поліції у Львівській області зарахувати капітану поліції ОСОБА_1 до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, службу в податковій міліції з 08.11.2000 року по 25.03.2008 року.

Таким чином, суд дійшов висновку задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до правил ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалено на користь позивача, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 18, 19, 69-71, 86, 94, 128, 158-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, службу в податковій міліції з 08.11.2000 року по 25.03.2008 року.

Зобов'язати Головне управління Національної поліції у Львівській області зарахувати капітану поліції ОСОБА_1 до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, службу в податковій міліції з 08.11.2000 року по 25.03.2008 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, адреса проживання: АДРЕСА_1) з Головного управління Національної поліції у Львівській області (, що знаходиться за адресою: пл. Генерала Григоренка, 3, м. Львів, 79007) за рахунок бюджетних асигнувань суму сплаченого судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Сакалош В.М.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 02 жовтня 2017 року.