Справа № 826/8604/17
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/8604/17

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

03 жовтня 2017 року № 826/8604/17

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., розглянувши в скороченому провадженні адміністративну справу

за позовом Державної фіскальної служби України

до Товариства з обмежно відповідальністю "КНК-77"

про стягнення суми штрафних санкцій,

В С Т А Н О В И В:

Державна фіскальна служба України звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “КНК-77” , в якому з урахуванням заяви про зміну (уточнення) позовних вимог просить суд стягнути суму штрафних санкцій у розмірі 1700,00 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідачем добровільно не сплачено штраф, застосований до нього у зв’язку з порушенням норм чинного законодавства.

Відповідач у визначений судом строк заперечення на позовну заяву не надав, заяву про визнання позову також суду не надіслав. Відповідачу була надіслана ухвала про відкриття скороченого провадження за адресою, зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, проте кореспонденція суду повернулася з відміткою працівника пошти “за місцем обслуговування”.

За правилами, встановленими пунктом 4 статті 33 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються юридичним особам та фізичним особам-підприємцям – за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Відповідно до частини 4 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку скороченого провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи в порядку скороченого провадження та прийняття рішення по справі.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Позивачем 24.02.2015 року прийнято рішення про застосування фінансових санкцій №000330, яким на підставі висновку від 30.09.2014 року №5037/8/26-15-21-01-06 до відповідача застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 1700,00 грн.

Згідно з висновком від 30.09.2014 року №5037/8/26-15-21-01-06, відповідачем порушено ч. 3 ст. 16 Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”, а саме ним не подано звіт про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв за липень 2014 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 16 Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”, суб'єкти господарювання, які отримали передбачені цим Законом ліцензії, подають до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати такі ліцензії, щомісяця до 10 числа наступного місяця звіт про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів за формою, встановленою цим органом.

Згідно з п. 1.1 розділу 1 Інструкції щодо заповнення Форми №1-ОА “Звіт про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв”, затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України від 27 квітня 2006 року №228, звіт про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв (далі - Звіт) подають суб'єкти господарювання, які одержали ліцензії на право оптової торгівлі алкогольними напоями, незалежно від форм власності.

Звіт складається окремо за кожний місяць та до 10 числа місяця, що настає за звітним, надається до регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України за місцем реєстрації суб'єкта господарювання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 17 Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”, за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: неподання чи несвоєчасного подання звіту або подання звіту з недостовірними відомостями про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати відповідні ліцензії, - у розмірі 1700 гривень.

Враховуючи вище викладені норми та з’ясовані обставини, а також зважаючи, що відповідачем у ході судового розгляду справи не надано суду заперечень проти позову, як і доказів оскарження рішення №000330 у досудовому та/або судовому порядку, суд прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача штрафу у розмірі 1700,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з’ясованих судом обставин вбачається, що позов Державної фіскальної служби України до Товариства з обмеженою відповідальністю “КНК-77” про стягнення з відповідача фінансових санкцій у вигляді штрафу є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Згідно пункту 8 частини 6 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач зобов'язаний виконати постанову негайно.

Відповідно до положень статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 160-163, 183-2, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “КНК-77” (код ЄДРПОУ 38453831) фінансові санкції у вигляді штрафу у сумі 1700 грн. (однієї тисячі сімсот) грн. 00 коп.

3. Судові витрати стягненню не підлягають.

Відповідно до пунктів 9, 10 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною. У разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, ухвала суду апеляційної інстанції по такій справі є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Г. Вєкуа