Справа № 817/2120/16
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Дорошенко Н.О.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"03" жовтня 2017 р. Справа № 817/2120/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Моніча Б.С.

ОСОБА_2,

за участю секретаря судового засідання Шведюк М.М.,

представників сторін,розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Рівненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області (Острозьке відділення) на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "23" червня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Рівненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області (Острозьке відділення) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення №29945-13 від 25.08.2016 ,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_3 звернувся в суду з позовом до Рівненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 25.08.2016 року №29945-13.

У обґрунтування позову зазначив, що він є власником автомобіля TOYOTA HIGHLANDER, об'ємом двигуна 3456 куб.см., 2013 року випуску, дата реєстрації 16.04.2014 і не погоджується з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, яким йому визначено суму податкового зобов'язання з транспортного податку за 2016 рік в розмірі 25000,00 грн., оскільки вважає, що його автомобіль не є об'єктом оподаткування даним податком у 2016 році, позаяк його середньоринкова вартість становить менше 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої 01.01.2016.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 23.06.2017 позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №29945-13 від 25.08.2016. Присуджено на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 551,20 грн..

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Рівненська ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказане рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 на праві власності належить автомобіль марки TOYOTA, модель HIGHLANDER, тип загальний легковий універсал-В, номер шасі (кузова, рами) JTEES42А802215381, об'ємом двигуна 3456 куб см., 2013 року випуску, реєстраційний №ВК5535ВН, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу САТ №816701, виданим 16.04.2014 (а.с.12-13).

Рівненською ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області відповідно до пп.267.6.2. п.267.6. ст.267 Податкового кодексу України прийнято податкове повідомлення-рішення форми "Ф" від 25.08.2016 №29945-13, яким ОСОБА_3 визначено податкове зобов'язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб за 2016 рік в сумі 25000,00 грн. (а.с.8).

Не погоджуючись з даним рішенням відповідача позивач звернувся до суду з позовом про його скасування.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що контролюючий орган безпідставно на підставі ст.267 ПК України визначив позивачу суму податкового зобовязання у розмірі 25 000 грн. за податковий період 2016 року, оскільки дана норма з 01.01.2016 встановлювала інші вимоги для нарахування транспортного податку фізичним особам. Якщо до 01.01.2016 року обєктом оподаткування слугували легкові автомобілі, які використовувались до 5 років і мали обєм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см., то у 2016 році об'єктом оподаткування стали легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Беручи до уваги те, що середньоринкова вартість автомобіль позивача становила менш ніж 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом у 2016 році, то підстави для ухвалення податкового повідомлення-рішення у податкового органу були відсутні.

Крім того, судом зазначено, що згідно із ст.10 ПК України транспортний податок належить до місцевих податків і відповідні органи місцевого самоврядування у обовязковому порядку приймають рішення про встановлення такого податку. Однак Великожитинська сільська рада Рівненського району у звязку із змінами у законодавстві щодо вимог для нарахування транспортного податку рішення про встановлення даного податку не приймала і попередні рішення не переглядала, що суперечить вимогам ст.10 ПК України.

Надаючи правову оцінку правовідносинам сторін у справі, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а оскаржена постанова ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Так, з 01.01.2015 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 №71-VIII (далі - Закон України №71-VIII), відповідно до якого, об'єктом оподаткування транспортним податком були транспортні засоби, які використовувалися до 5 років і мали об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см..

У свою чергу, 01.01.2016 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" від 24.12.2015 №909-VІІІ (далі - Закон України №909-VІІІ), відповідно до якого, об'єктом оподаткування транспортним податком стали транспортні засоби, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Перевіряючи доводи представника позивача, що належний позивачу автомобіль не є об'єктом оподаткування транспортним податком у 2016 році, суд першої інстанції виходив з того, що згідно зі статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" від 25.12.2015 №928-VIII, станом на 01 січня 2016 року розмір мінімальної заробітної плати становив 1378,00 грн.. Таким чином, у 2016 році об'єктом оподаткування транспортним податком були легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 1 033 500,00 грн..

Відповідно до Положення про Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №459, вказане Міністерство є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 №66 затверджено ОСОБА_1 визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі - ОСОБА_1) та внесено зміни у додатки 1 і 2 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів (далі - Порядок).

Згідно з п.2 ОСОБА_1, середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у п.3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 10.04.2013 №403, де за ціну нового транспортного засобу (Цн) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.

Пунктом 4 ОСОБА_1 передбачено, що інформація про ціни нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач подається до 10 січня базового податкового (звітного) періоду (року) державним підприємством "Держзовнішінформ" до Мінекономрозвитку.

Мінекономрозвитку відповідно до цієї ОСОБА_1 розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (п.13 ОСОБА_1).

Пунктом 14 даної ОСОБА_1 визначено, що Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об'єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг.

На офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України розміщена інформація про середньоринкову вартість легкових автомобілів.

З інформації з сайту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, наданої представником позивача, слідує, що середньоринкова вартість легкового автомобіля позивача становить 741 537,85 грн., що є меншим від 1 033 500,00 грн. (а.с.14).

Суд першої інстанції також встановив, що Великожитинською сільською радою Рівненського району прийнято рішення від 27.01.2015 №720 "Про встановлення податку на майно в частині транспортного податку", яким затверджено Положення про податок на майно в частині транспортного податку, що є додатком до даного рішення (надалі - Положення) (а.с.48, 55-57).

За приписами вказаного Положення об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувались до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см. (п.2.2).

Окрім цього, рішенням Великожитинської сільської ради №801 від 01.07.2015 "Про встановлення податку на майно в частині транспортного податку на 2016 рік" встановлено на території Великожитинської сільської ради транспортний податок на 2016 рік у розмірі 25000 грн. за кожен легковий автомобіль, який використовувався до 5 років і має об'єм циліндра двигуна понад 3000 куб. см. (а.с.47).

Пунктом 7 розділу ІІ "Прикінцеві положення" Закону №909-VІІІ рекомендовано органам місцевого самоврядування у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом переглянути прийняті на 2016 рік рішення щодо встановлення місцевих податків і зборів, визначених статтею 10 Податкового кодексу України.

Разом з тим, в матеріалах справи відомості про внесення відповідних змін до рішень Великожитинської сільської ради від 27.01.2015 №720 "Про встановлення податку на майно в частині транспортного податку", №801 від 01.07.2015 "Про встановлення транспортного податку на майно в частині транспортного податку на 2016 рік", відсутні.

Підпунктом 10.1.1 пункту 10.1 статті 10 Податкового кодексу України передбачено, що до місцевих податків належить податок на майно, а згідно із пунктом 10.2 статті 10 цього ж Кодексу місцеві ради обов'язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю).

Повноваження міських рад щодо встановлення місцевих податків і зборів визначені статтею 12 Податкового кодексу України.

Пунктом 12.3, підпунктом 12.3.2 пункту 12.3 статті 12 цього Кодексу встановлено, що сільські, селищні, міські ради та ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів. При прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов'язково визначаються об'єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов'язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору.

Згідно з пп.12.3.5 п.12.3 ст.12 Податкового кодексу України, у разі якщо сільська, селищна, міська рада або рада об'єднаних територіальних громад, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів, що є обов'язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок, а плата за землю справляється із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування плати за землю.

З урахуванням зазначеного, Великожитинській сільській раді у місячний строк з дня набрання чинності Законом №909-VІІІ необхідно було переглянути прийняті на 2016 рік рішення щодо встановлення місцевих податків і зборів, визначених статтею 10 Податкового кодексу України та привести їх у відповідність до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України, а саме: зазначити, що "Об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року".

Проте, як зазначалось, в матеріалах справи відсутні відомості про внесення відповідних змін до рішень Великожитинської сільської ради.

Отже, висновок суду першої інстанції про те, що застосування податковим органом як об'єкта оподаткування легкові автомобілі, які мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см., не може вважатись законним, оскільки дана норма втратила чинність з 01.01.2016, колегія суддів вважає обґрунтованим.

У звязку з чим, рішення суду першої інстанції про скасування податкового повідомлення-рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Згідно зі ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, спростовуються матеріалами справи. Постанову прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для скасування або зміни судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Рівненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області (Острозьке відділення) залишити без задоволення, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "23" червня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Б.С. Моніч

ОСОБА_2

Повний текст cудового рішення виготовлено "04" жовтня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 вул. Зелена, 8-Б,с. Великий Житин,Рівненський район, Рівненська область,35340

3- відповідачу/відповідачам: Рівненська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Рівненській області (Острозьке відділення) вул.Відінська,8,м.Рівне,33023

4-третій особі: - ,