Справа № 824/901/16-а
Суддя: Дембіцький Павло Дмитрович
Дата ухвалення: 2017-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2017 р. м. Чернівці Справа № 824/901/16-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дембіцького П.Д., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тимчасово виконуючого обов'язки начальника Управління Держпраці у Чернівецькій області Гордей Івана Георгійовича, Управління Держпраці у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд визнати протиправними дії тимчасово виконуючого обов'язки начальника Управління Держпраці у Чернівецькій області Гордея Івана Георгійовича по притягненню ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження шляхом видачі наказу по Управлінню Держпраці у Чернівецькій області за №314 від 07.10.2016 року, а також визнати протиправним та скасувати наказ Управління Держпраці у Чернівецькій області №314 від 07.10.2016 року про оголошення зауваження ОСОБА_3

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що наказом Управління Держпраці у Чернівецькій області від 18.11.2015 року за номером № 41-ос позивач був призначений на посаду головного спеціаліста-юрисконсульта за переведенням з територіального управління Держгірпромнагляду у Чернівецькій області.

07.10.2016 року Тимчасово виконуючим обов'язки начальника Управління Держпраці у Чернівецькій області Гордеєм І.Г. було видано наказ №314, яким позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення зауваження. Підставою для цього стягнення слугувало неналежне виконання службових обов'язків, а саме: позивач будучи повідомлений про мотивацію та підстави відкликання із щорічної відпустки, не приступив до роботи і не виконав розпорядження начальника Управління щодо підготовки матеріалів до суду за наслідками перевірки ПП «Травіс-Буд».

Позивач вважає дії тимчасово виконуючого обов'язки начальника Управління Держпраці у Чернівецькій області Гордея І.Г. щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності та прийняття наказу №314 від 07.10.2016р. протиправним, а наказ таким, що підлягає скасуванню.

Також зазначає, що згідно наказу Управління Держпраці в Чернівецькій області № 60-с від 29.08.2016 року позивачу надано щорічну основну відпустку тривалістю 14 календарних днів з 30.08.2016 р. по 12.09.2016 року.

З 30.08.2016 року і до моменту звернення до суду з позовом позивачу ні керівник, ні будь-який інший працівник Управління Держпраці в Чернівецькій області не надавав розпоряджень про підготовку позову до суду.

Зазначив, що за резолюцією керівника відповідача, позивач був не перший, а другий виконавець, на час відсутності позивача на робочому місці його обов'язки виконує інша особа та особа, що виконує обов'язки юриста.

Також, позивач зазначає, що йому по після 30.08.2016 р. ніяких розпоряджень про підготовку матеріалів та підготовки позову не надавалось, оскільки перебував у відпустці.

Таким чином, позивач зазначає, що не вчиняв жодного проступку, отже його незаконно було притягнуто до відповідальності у вигляді зауваження. Таким чином, дії посадової особи по притягненню до відповідальності є протиправними, а сам наказ підлягає скасуванню, як незаконний.

У судовому засіданні позивач позов підтримав, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач 1 Гордей І.Г. позов не визнав, надав заперечення на позов, у яких зазначив, що 29.08.2016 року наказом № 60-в позивачу надано щорічну основну оплачувану відпустку тривалістю 14 календарних днів з 30.08.2016 року по 12.09.2016 року.

У період з 15 по 25 серпня 2016 року представниками Управління Держпраці у Чернівецькій області проведено планову перевірку ПП «Травіс-Буд» з питань охорони праці, в ході проведення якої було виявлено порушення які створюють життю та здоров'ю працівників товариства та вимагають негайної зупинки робіт.

Начальником Управління ОСОБА_4 30.08.2016 року своєю резолюцією зобов'язав начальника відділу ОСОБА_5 та головного спеціаліста - юрисконсульта ОСОБА_1 підготувати матеріали до суду.

06.09.2016 року відповідачем був виданий наказ № 63-В «Про відкликання з щорічної відпустки ОСОБА_1», яким передбачено відкликання позивача з відпустки на 2 календарних дні з 07 по 08 вересня 2016 року в зв'язку із виробничою необхідністю. Однак позивач у визначені дні на роботу не з'явився, а вийшов на роботу лише після закінчення відпустки 13 вересня 2017 року.

Оскільки позивач не виконав вимоги наказу № 63-в від 06.09.2016 року про відкликання з відпустки, не приступив до виконання своїх посадових обов'язків впродовж 07-08 вересня 2016 року тому здійснив дисциплінарний проступок, передбачений ст. 65 Закону України «Про державну службу» а саме: 5) невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень; 12) прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

07.10.2016 року тимчасово виконуючим обов'язки начальника Управління Держпраці у Чернівецькій області Гордеєм І.Г. було видано наказ №314, яким позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення зауваження.

У судовому засіданні представник відповідача позов не визнав, у задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Відповідач 2 Управління Держпраці у Чернівецькій області позов не визнав, надав пояснення аналогічні поясненням Відповідача 1, у задоволенні позовних вимог просив відмовити.

27.04.2017 року у судовому засіданні сторони надали суду заяви про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Частиною 1 статті 122 КАС України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно вимог частини 4 статті 128 КАС України вбачається, що у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

У частині 6 статті 128 КАС України зазначено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи приписи ст. ст. 122, 128 КАС України, суд вважає, що подання особами, які беруть участь у справі клопотання про розгляду справи без їхньої участі не є перешкодою для розгляду і вирішення справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Наказом від 28 лютого 2014 року ОСОБА_1 призначено на посаду головного спеціаліста - юрисконсульта територіального управління Держгірпромнагляду у Чернівецькій області та присвоєно 13 ранг державного службовця шостої категорії. Вислуга станом на 03.03.2014 року складає 29 років 09 місяців 15 днів. (т. 1 а.с. 8 зворотній бік).

Наказом начальника Управління Держпраці у Чернівецькій області № 41-ос від 18.11.2015 року ОСОБА_1 призначено на посаду спеціаліста - юрисконсульта Управління Держпраці у Чернівецькій області з 19.11.2015 року за переведенням з територіального управління Держгірпромнагляду у Чернівецькій області (т.1, а.с.8).

26.08.2016 року ОСОБА_1 звернувся до начальника Управління Держпраці у Чернівецькій області із заявою про надання щорічної основної відпустки тривалістю 14 календарних днів з 30 серпня 2016 року. (т.1, а.с.31).

29.08.2016 року начальником Управління Держпраці у Чернівецькій області видано наказ про надання щорічної відпустки ОСОБА_1 спеціалісту - юрисконсульту Управління Держпраці у Чернівецькій області тривалістю 14 календарних днів із 30.08.2016 року по 12.09.2016 року. (т.1, а.с.30).

30.08.2016 року начальником Управління Держпраці у Чернівецькій області поставлено резолюцію начальнику відділу нагляду в будівництві на транспорті та зв'язку ОСОБА_5 та головному спеціалісту юрисконсульту ОСОБА_1 про підготувати матеріалів до суду. (т.1 а.с. 19, 66).

30.08.2016 року головний спеціаліст - юрисконсульт ОСОБА_1 на ім'я начальника Управління Держпраці у Чернівецькій області подав доповідну записку в якій позивачем зазначено, що 30.08.2016 року о 16.25 год. йому передано акт перевірки суб'єкта господарювання (виробничого об'єкта) від 25.08.2016 року № 6-25-032 з резолюцією підготувати матеріали до суду. Позивачем зазначено, що з метою унеможливлення подання до суду необґрунтованого позову додатково необхідно надати документи та докази на підтвердження обставин порушення законодавства з охорони праці та промислової безпеки, яку 31.08.2016 року для розгляду адресовано першому заступнику начальника Управління Гордею І.Г. та начальнику відділу ОСОБА_5 (т.1 а.с.20).

05 вересня 2016 року за вх. № 3558/0/3-16 зареєстровано службову записку на ім'я начальника Управління Держпраці у Чернівецькій області ОСОБА_4 щодо негайного подання документів до суду, без зазначення посадових осіб. (т. 1 а.с. 21).

06.08.2016 року начальником Управління Держпраці у Чернівецькій області завідувачу сектору персоналу надано окреме доручення про підготовку наказу про відкликання з щорічної оплачуваної відпустки ОСОБА_1 спеціаліста - юрисконсульта Управління Держпраці у Чернівецькій області терміном на 2 календарних дня з 07.09.2016 року по 08.09.2016 року включно (т.1, а.с.33).

Наказом начальника Управління Держпраці у Чернівецькій області № 63-6 від 06.09.2016 року ОСОБА_1 спеціаліста - юрисконсульта Управління Держпраці у Чернівецькій області відкликано з щорічної основної оплачуваної відпустки на 2 календарних дня з 07.09.2016 року по 08.09.2016 року включно у зв'язку з виробничою необхідністю з наданням невикористаної частини щорічної основної оплачуваної відпустки у вересні 2016 року (т.1, а.с.32).

13.09.2016 року наказом начальника Управління Держпраці у Чернівецькій області видано наказ про створення комісії у складі 3 осіб, з метою вивчення фактів викладених у службовій записці начальника відділу нагляду в будівництві, котлонагляді та зв'язку ОСОБА_5 про можливе вчинення незаконних дій головним спеціалістом - юрисконсультом Управління Держпраці у Чернівецькій області ОСОБА_1 (т.1, а.с.18).

07.10.2016 року тимчасово виконуючим обов'язки начальника Управління Держпраці у Чернівецькій області Гордеєм І.Г. видано наказ № 314, яким позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення зауваження. (т.1, а.с.9).

10.03.2017 року начальником Управління Держпраці у Чернівецькій області видано наказ №21-к від 10.03.2017 року про дострокове зняття дисциплінарного стягнення з головного спеціаліста - юрисконсульта Управління Держпраці у Чернівецькій області ОСОБА_1, накладеного наказом Управління Держпраці у Чернівецькій області №314 від 07.10.2016 року. (т.2, а.с.33).

Оскільки позивачем на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги не було надано належні письмові докази, що вказувало на їх недостатність для встановлення обставин справи, суд відповідно до вимог ч. ч. 4,5 ст. 11 КАС України зобов'язував позивача, відповідача надати суду письмові докази, які б вказували на підстави прийняття спірного рішення та інші документи, які мали значення для розгляду справи.

Частиною 1 ст. 69 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують позовні вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Водночас, судом у порядку п. 4-5 ст. 11, ст. ст.69, 71 КАС України витребувано у відповідача матеріали, які стали підставою прийняття оскаржуваного рішення.

З урахуванням досліджених письмових доказів встановлено, що 06.08.2016 року начальником Управління Держпраці у Чернівецькій області завідувачу сектору персоналу надано окреме доручення про підготовку наказу про відкликання з щорічної оплачуваної відпустки ОСОБА_1 спеціаліста - юрисконсульта Управління Держпраці у Чернівецькій області терміном на 2 календарних дня з 07.09.2016 року по 08.09.2016 року включно. У вказаному окремому дорученні не зазначено невідкладне завдання, яке стало підставою для відкликання ОСОБА_1 що є обов'язковою умовою. (т.1, а.с.33).

Із змісту Наказу начальника Управління Держпраці у Чернівецькій області № 63-6 від 06.09.2016 року видно, що ОСОБА_1 спеціаліста - юрисконсульта Управління Держпраці у Чернівецькій області відкликано з щорічної основної оплачуваної відпустки на 2 календарних дня з 07.09.2016 року по 08.09.2016 року включно у зв'язку з виробничою необхідністю з наданням невикористаної частини щорічної основної оплачуваної відпустки у вересні 2016 року. Наказ виданий за один день до відпустки, у наказі не зазначено невідкладне завдання, яке стало підставою для відкликання ОСОБА_1 з відпустки, що є обов'язковою умовою. У вказаному наказі відсутня згода працівника, а також не зазначено обставини та докази про відкликання з відпустки для відвернення стихійного лиха, виробничої аварії або негайного усунення їх наслідків, для відвернення нещасних випадків, простою, загибелі або псування майна підприємства. (т.1, а.с.32).

Дослідженням листа резолюції встановлено, що 30.08.2016 року в день знаходження у відпустці ОСОБА_1, начальником Управління Держпраці у Чернівецькій області поставлено резолюцію начальнику відділу нагляду в будівництві на транспорті та зв'язку ОСОБА_5, а також головному спеціалісту юрисконсульту ОСОБА_1 підготувати матеріали до суду. (т.1 а.с. 19, 66).

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що в штаті Управління знаходиться відділ з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно - правових актів Управління Держпраці у Чернівецькій області у складі начальника відділу, заступника начальника відділу та 9 одиниць Головних державних інспекторів відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно - правових актів Управління. Із змісту посадових обов'язків Головного державного інспектора видно, що він одержує матеріали для роботи від начальника, заступника начальника, начальника відділу Управління, готує документи індивідуально, або спільно з іншими спеціалістами у відповідності до рішення начальника, заступника начальника, начальника відділу Управління. (т. 1 а.с. 148-165).

Підпунктом 7.3. Пункт 7 посадової інструкції головного спеціаліста-юристконсульта Управління Держпраці у Чернівецькій області визначено, що у разі його відсутності - посадові обов'язки головного спеціаліста виконує головний державний інспектор відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно правових актів Управління. (т. 1 а.с. 65).

З урахуванням дослідження матеріалів справи, встановлено, що у матеріалах справи відсутні письмові докази, які б свідчили про те, що начальником Управління Держпраці у Чернівецькій області надавались доручення щодо підготовки матеріалів до суду на період знаходження у відпустці головного спеціаліста - юрисконсульта Управління ОСОБА_1

Крім того із змісту Наказу управління Держпраці у Чернівецькій області від 07 жовтня 2016 року № 314 «Про оголошення зауваження ОСОБА_1 та додатку переліку документів до нього видно, що у вказаних матеріалах перевірки відсутні пояснення ОСОБА_1 а також відсутній підпис про ознайомлення головного спеціаліста - юрисконсульта ОСОБА_1, з наказом від 13 вересня 2016 року № 284 «Про проведення перевірки стосовно нього». (т.1 а.с. 9-12, 18).

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Управління Держпраці у Чернівецькій області у своїй діяльності керується Конституцією України, Кодексом законів про працюю України затвердженого Закон № 322-VІІІ від 10.12.1971 року, Законом України «Про відпустки» від 15.11.1996 № 504/96-ВР, Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII, ПКМ України від 25 березня 2016 року № 230 якою Затверджено «Порядок відкликання державного службовця із щорічної відпустки»

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 74 КЗпП України передбачено, що громадянам, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи, надаються щорічні (основна та додаткові) відпустки із збереженням на їх період місця роботи (посади) і заробітної плати.

Стаття 79 КЗпП України визначає порядок і умови надання щорічних відпусток, а також відкликання з відпустки.

Відкликання з щорічної відпустки допускається за згодою працівника лише для відвернення стихійного лиха, виробничої аварії або негайного усунення їх наслідків, для відвернення нещасних випадків, простою, загибелі або псування майна підприємства, установи, організації з додержанням вимог частини шостої цієї статті та в інших випадках, передбачених законодавством. У разі відкликання працівника з відпустки його працю оплачують з урахуванням тієї суми, що була нарахована на оплату невикористаної частини відпустки.

Частиною першої статті 59 Закону України «Про державну службу» передбачено, що щорічні відпустки надаються державним службовцям у порядку та на умовах, визначених законодавством про працю.

Частиною 1 статті 60 Закону України «Про державну службу» визначено, що для виконання невідкладних завдань державні службовці, які займають посади категорії "А", можуть бути відкликані із щорічної основної або додаткової відпустки, передбаченої частиною першою статті 58 цього Закону, за рішенням суб'єкта призначення, а державні службовці, які займають посади категорій "Б" і "В", - за наказом (розпорядженням) керівника державної служби. Порядок відкликання державних службовців із щорічних відпусток затверджується Кабінетом Міністрів України.

Частиною 3 статті 12 Закону «Про відпустки» від 15.11.1996 № 504/96-ВР (далі - Закон про відпустки) установлено, що відкликання з щорічної відпустки допускається за згодою працівника лише для відвернення стихійного лиха, виробничої аварії або негайного усунення їх наслідків, для відвернення нещасних випадків, простою, загибелі або псування майна підприємства з додержанням вимог частини 1 цієї статті та в інших випадках, передбачених законодавством. У разі відкликання працівника з відпустки його працю оплачують з урахуванням тієї суми, що була нарахована на оплату невикористаної частини відпустки.

Порядок відкликання державного службовця з відпустки передбачено Постановою КМУ від 25.03.2016 № 230.

Пунктом 3 ПКМ України від 25.03.2016 № 230 визначено, що підставою для відкликання державного службовця із щорічної відпустки є необхідність виконання невідкладного завдання, про яке не було і не могло бути відомо під час надання щорічної відпустки, за умови неможливості виконання такого завдання іншою уповноваженою на це особою.

Згідно пункту 4 ПКМ України від 25.03.16 року № 230 визначено, що відкликання із щорічної відпустки державного службовця, який займає посаду категорії "А", здійснюється за рішенням суб'єкта призначення, яке реалізується шляхом видання наказу (розпорядження).

Відкликання із щорічної відпустки керівника державного органу або його заступника, який займає посаду державної служби категорії "Б", здійснюється за рішенням керівника державної служби органу вищого рівня, який є суб'єктом призначення, шляхом видання відповідного наказу (розпорядження).

Відкликання із щорічної відпустки інших державних службовців, які займають посади категорії "Б" чи "В", здійснюється за рішенням керівника державної служби державного органу, яке приймається у формі відповідного наказу (розпорядження).

Пунктом 5 ПКМ України № 230 визначено, що рішення про відкликання із щорічної відпустки (далі - рішення про відкликання) приймається суб'єктом призначення або керівником державної служби стосовно:

2) державного службовця, який займає посаду категорії "Б" чи "В", за наявності:

ініціативи керівника державної служби органу вищого рівня, який є суб'єктом призначення щодо керівника державного органу або його заступника;

ініціативи керівника державної служби щодо керівників самостійних структурних підрозділів та інших державних службовців, які безпосередньо йому підпорядковані;

обґрунтованого подання керівника самостійного структурного підрозділу на підставі повідомлення безпосереднього керівника про необхідність відкликання державного службовця, який працює в такому структурному підрозділі.

Пунктом 6 ПКМ України № 230 передбачено, що проект наказу (розпорядження) про відкликання державного службовця готується службою управління персоналом державного органу. Зазначення в наказі (розпорядженні) невідкладного завдання, яке стало підставою для відкликання державного службовця, є обов'язковим.

Пунктом 7 ПКМ України № 230 передбачено, що стосовно прийнятого рішення про відкликання та необхідності виконання невідкладного завдання служба управління персоналом державного органу повідомляє державному службовцю з використанням засобів телефонного та електронного (за наявності) зв'язку, а також поштового зв'язку не пізніше ніж за п'ять календарних днів до такого відкликання.

У разі необхідності виконання особливо важливих завдань для відвернення стихійного лиха, захисту та/або збереження життя і здоров'я громадян, забезпечення захисту та/або відновлення прав чи інтересів людини або громадянина стосовно прийнятого рішення про відкликання служба управління персоналом державного органу повідомляє державному службовцю з використанням засобів телефонного та електронного (за наявності) зв'язку не пізніше ніж за два календарні дні до такого відкликання.

Крім того, суд зазначає, принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначені Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 р. № 889-VІІІ (далі - Закон № 889).

Даний закон регулює відносини, що виникають у зв'язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням.

Засади дисциплінарної відповідальності державного службовця визначені Главою 2 Розділу VIII Закону України «Про державну службу».

За невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом (ч.1 ст. 64 Закону України «Про державну службу»).

Відповідно до частини 1 статті 65 Закону України «Про державну службу» підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Згідно частини 2 статті 65 Закону № 889 дисциплінарними проступками є: 1) порушення Присяги державного службовця; 2) порушення правил етичної поведінки державних службовців; 3) вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу; 4) дії, що шкодять авторитету державної служби; 5) невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень; 6) недотримання правил внутрішнього службового розпорядку; 7) перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення; 8) невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця; 9) використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб; 10) подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби; 11) неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення; 12) прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин; 13) поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння; 14) прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу злочину або адміністративного правопорушення.

Для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (ч. 1 ст. 69 ЗУ «Про державну службу»).

Відповідно до ч. ч. 1-2 статті 66 Закону 889 до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби. У разі допущення державним службовцем дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 6 частини другої статті 65 цього Закону, суб'єкт призначення або керівник державної служби може обмежитися зауваженням.

Згідно частини 1 статті 69 Закону № 889 для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ.

Як встановлено під час судового розгляду 13.09.2016 року наказом начальника Управління Держпраці у Чернівецькій області видано наказ про створення комісії у складі 3 осіб, з метою вивчення фактів викладених у службовій записці начальника відділу нагляду в будівництві, котлонагляді та зв'язку ОСОБА_5 про можливе вчинення незаконних дій головним спеціалістом - юрисконсультом Управління Держпраці у Чернівецькій області ОСОБА_1, однак відсутні будь які відомості про озннайомлення з вказаним наказом позивача. (т.1, а.с.18).

Статтею 74 Закону №889 встановлені гарантії прав державних службовців під час застосування дисциплінарного стягнення.

Відповідно до ч. 6 та ч. 7 вище зазначеної статті державний службовець має право на ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи та на оскарження застосованого до нього дисциплінарного стягнення у визначеному цим Законом порядку.

Державний службовець може користуватися правовою допомогою адвоката або іншого уповноваженого ним представника.

Згідно ч.1 ст.75 Закону № 889 перед накладенням дисциплінарного стягнення суб'єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення (ч.1 ст. 75 Закону України «Про державну службу»).

Згідно з ч. 2 ст. 75 Закону № 889 пояснення державного службовця має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі.

Як встановлено під час судового розгляду справи, що Наказом начальника Управління Держпраці у Чернівецькій області № 63-6 від 06.09.2016 року щодо відкликання з щорічної основної оплачуваної відпустки на 2 календарних дня з 07.09.2016 року по 08.09.2016 року ОСОБА_1 виданий без додержання вимог КЗПП України, Закону України «Про відпустки», а також ПКМ України від 25 березня 2016 року № 230, якою Затверджено "Порядок відкликання державного службовця із щорічної відпустки".

Крім того, відповідачем не було враховано всіх вищезазначених обставин, а перед накладенням дисциплінарного стягнення суб'єктом призначення не було отримано письмового пояснення у позивача по справі стосовно обставин проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, та інших питань які мають значення у справі.

Доказів відмови від надання письмових пояснень ОСОБА_1 відповідачем не надано і під час судового розгляду не встановлено.

Як слідує із пояснень позивача, які не знайшли свого спростування під час судового розгляду справи, про здійснення дисциплінарного провадження стосовно нього та застосування дисциплінарного стягнення, останній дізнався лише після отримання копії оскаржуваного наказу.

Враховуючи вище зазначені обставини по справі та положення правових норм, а також керуючись принципом верховенства права, суд прийшов до висновку щодо порушення відповідачем процедури відкликання з відпустки, що не відповідає вимогам закону, а також притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 та права останнього на захист, як наслідок протиправності прийняття Управлінням Держпраці у Чернівецькій області Наказу № 314 від 07.10.2016 року про оголошення зауваження ОСОБА_3

Відповідно до статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси (ч. 1 ст. 6 КАС України).

Згідно до частини першої статті 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Статтею 71 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач не довів правомірність прийняття спірного рішення.

Згідно із пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Між тим, частина 1 статті 71 КАС України також покладає обов'язок на позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

Статтею 86 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, встановивши в судовому засіданні факт порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача, судом встановлена наявність правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Частина 1 ст. 94 КАС України визначає, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Оскільки, згідно ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач був звільнений від сплати судового збору за подання даного позову, судові витрати (судовий збір), відповідно до ст. 94 КАС України, стягненню з відповідача не підлягають.

У процесі розгляду справи не виявлено інших фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись ст. 11, 69-71, 86, 94, 122, 128, 158, 159, 161- 163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправними дії тимчасово виконуючого обов'язки начальника Управління Держпраці у Чернівецькій області Гордея Івана Георгійовича по притягненню ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження шляхом видачі наказу по Управлінню Держпраці у Чернівецькій області за №314 від 07.10.2016 року.

3. Визнати протиправним та скасувати наказ Управління Держпраці у Чернівецькій області №314 від 07.10.2016 року про оголошення зауваження ОСОБА_1

У відповідності до ст.ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя П.Д. Дембіцький