Справа № 426/12447/17
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Скрипник С.М.
Суддя-доповідач - Геращенко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 жовтня 2017 року справа №426/12447/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Геращенка І.В., суддів Арабей Т.Г., Міронової Г.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Білокуракинському районі Луганської області на постанову Білокуракинського районного суду Луганської області від 05 вересня 2017 року у справі № 426/12447/17 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Білокуракинському районі Луганської області про зарахування стажу роботи, що дає право на призначення пенсії по Списку 1 відповідно до статті 13 пункту «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення», врахування при призначенні пенсії довідки про заробітну плату,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Білокуракинського районного суду Луганської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Білокуракинському районі Луганської області (далі - відповідач, пенсійний орган, УПФ України в Білокуракинському районі Луганської області), в якому просить суд:

- визнати дії Білокуракінського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області стосовно відмови в призначенні пенсії по Списку 1 відповідно до статті 13 пункту «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення» незаконними;

- зобов`язати УПФ України в Білокуракинському районі Луганської області зарахувати до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії по Списку 1 відповідно до статті 13 пункту «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди:

- роботи на відособленому підрозділі «шахта імені Кісельова» державного підприємства «Торезантрацит» з 16 січня 1986 року по 10 листопада 1986 року на посаді машиніста електровоза підземного з повним робочим днем під землею; з 30 березня 1989 року по 31 травня 1995 року на посадах учня гірничого робітника з ремонту гірничих виробіток та гірничого робітника з ремонту гірничих виробіток з повним робочим днем під землею; з 21 грудня 1995 року по 12 липня 1996 року на посаді гірничого робітника з ремонту гірничих виробіток з повним робочим днем під землею;

- навчання у середньому професійно - технічному училищі ім. Стаханова м. Тореза на посаді машиніста електровозу підземний з 01 вересня 1982 року по 09 січня 1986 року;

- проходження військової служби з 10 листопада 1986 року по 06 лютого 1989 року;

- зобов`язати відповідача провести розрахунок його пенсії за віком по Списку 1 відповідно до статті 13 пункту «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення» на підставі довідки про заробітну плату за період з 01 січня 1990 року по 31 грудня 1994 року, яка видана архівом державного підприємства «Торезантрацит» від 28 березня 2017 року № 06/2-242 та копії первинних документів, на підставі яких видана зазначена довідка;

- зобов`язати відповідача призначити йому пенсію по Списку 1 відповідно

до статті 13 пункту «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 09 серпня 2017 року (а.с.2-8).

Постановою Білокуракинського районного суду Луганської області від 05 вересня 2017 року позовні вимоги - задоволено.

Визнано дії Білокуракінського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області стосовно відмови в призначенні пенсії по Списку 1 відповідно до статті 13 пункту «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення» незаконними.

Зобов`язано Білокуракінське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області зарахувати до стажу роботи, що дає йому право на призначення пенсії по Списку 1 відповідно до статті 13 пункту «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди:

- роботи на відособленому підрозділі «шахта імені Кісельова» державного підприємства «Торезантрацит» з 16 січня 1986 року по 10 листопада 1986 року на посаді машиніста електровоза підземного з повним робочим днем під землею; з 30 березня 1989 року по 31 травня 1995 року на посадах учня гірничого робітника з ремонту гірничих виробіток та гірничого робітника з ремонту гірничих виробіток з повним робочим днем під землею; з 21 грудня 1995 року по 12 липня 1996 року на посаді гірничого робітника з ремонту гірничих виробіток з повним робочим днем під землею;

- навчання у середньому професійно - технічному училищі ім.. Стаханова м. Тореза на посаді машиніста електровозу підземний з 01 вересня 1982 року по 09 січня 1986 року;

- проходження військової служби з 10 листопада 1986 року по 06 лютого 1989 року. Зобов`язано Білокуракінське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області провести розрахунок пенсії ОСОБА_1 пенсії за віком по Списку 1 відповідно до статті 13 пункту «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення» на підставі довідки про заробітну плату за період 01 січня 1990 року по 31 грудня 1994 року, яка видана архівом державного підприємства «Торезантрацит» від 28 березня 2017 року № 06/2-242 та копій первинних документів, на підставі яких видана зазначена довідка.

Зобов`язано Білокуракінське об`єднане управління Пенсійного фону України Луганської області призначити ОСОБА_1 по Списку 1 відповідно до статті 13 пункту «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 09 серпня 2017 року (а.с. 63-66).

Відповідач, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що з оскільки підприємство не перереєстроване на непідконтрольній Українській владі території, підстав для врахування довідок, що уточнюють особливий характер роботи № 327 від 12 серпня 2014 року та № 328 від 12 серпня 2014 року, виданих ВП «Шахта ім. К.І. Кісельова» ДП «Торезантрацит» для призначення пенсії за статтею 13 пункт «а» позивачу у управління відсутні (а.с. 71-73)

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, відповідач в апеляційній скарзі зазначив про розгляд справи без участі їх представника.

За нормами статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що неврахування відповідачем довідки про заробітну плату та копії первинних документів, які були видані архівом державного підприємства «Торезантрацит» призведе до порушення конституційних прав позивача.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - залишити без змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 26 листопада 1997 року Торезським МВ УМВС України в Донецькій області (а.с.9)

Відповідно до довідки № 930004621 від 06 квітня 2015 року про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, ОСОБА_2 постійно проживав: АДРЕСА_1 і перемістився з тимчасово окупованої території в АДРЕСА_2 (а.с.10).

Відповідач, Управління Пенсійного фонду України в Білокуракинському районі Луганської області, є суб`єктом владних повноважень, який діє на підставі Положення про Управління Пенсійного фонду України та у спірних правовідносинах реалізує повноваження, надані йому Законом.

Позивач звернувся до управління із заявою про призначення йому пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до статті 13 пункту «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 09 серпня 2017 року (а.с.43,44)

До управління позивачем були надані належним чином оформлена трудова книжка із записом про займану посаду за період виконуваної роботи та довідки, що уточнюють особливий характер роботи, документи про проведення атестації робочих місць (наказ про результати атестації робочих місць з переліком професій, які підлягають атестації робочих місць, до яких зокрема належить посада машиніста з ремонту гірничих виробіток), належним чином завірені копії особових карток за період роботи на відособленому підрозділі «шахта імені Кісельова» державного підприємства «Торезантрацит» з 16 січня 1986 року по 10 листопада 1986 року на посаді машиніста електровоза підземного з повним робочим днем під землею; з 30 березня 1989 року по 31 травня 1995 року на посадах учня гірничого робітника з ремонту гірничих виробіток та гірничого робітника з ремонту гірничих виробіток з повним робочим днем під землею; з 21 грудня 1995 року по 12 липня 1996 року на посаді гірничого робітника з ремонту гірничих виробіток з повним робочим днем під землею.

Проте, позивачу 27 липня 2017 року було відмовлено у призначені пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 пункту «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 09 серпня 2017 року, у зв`язку із не підтвердженням стажу роботи за статтею 13 пункт «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки довідки що уточнюють особливий характер роботи № 327 від 12 серпня 2014 року та № 328 від 12 серпня 2014 року управління не може взяти до уваги, підприємство не перемістилося з території, яка не підконтрольна українській владі на територію, яка українській владі підконтрольна до 01 грудня 2014 року. Також, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань № від 26 липня 2017 року відособлений підрозділ «Шахта імені К.І. Кісельова» Державного підприємства «Торезантрацит», станом на 26 липня 2017 року зареєстрована за адресою: Донецька область, місто Чистякове (до перейменування - м. Торез), тобто на території, яка не підконтрольна українській владі. Крім того, у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань № від 26 липня 2017 року зазначена інформація про закриття з 27 жовтня 2008 року та порушена справа про банкрутство відособленого підрозділу «Шахта імені К.І. Кісельова» Державного підприємства «Торезантрацит». Тому, так як вищезазначене підприємство з 27 жовтня 2008 року закрите та зареєстроване на непідконтрольній українській владі території, підстав для врахування довідок, що уточнюють особливий характер роботи № 327 від 12 серпня 2014 року та № 328 від 12 серпня 2014 року, виданих відособленим підрозділом «Шахта імені К.І.Кісельова» Державного підприємства «Торезантрацит» для призначення пенсії за статтею 13 пункт «а» ОСОБА_1 , в управлінні відсутні. Інших документів для підтвердження стажу роботи за статтею 13 пункту «а» Павленко Г.А. управлінню не надав (а.с.44).

Суть спірних правовідносин полягає у правомірності відмови управління у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 пункту «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення», що регулюється нормами Конституції України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058) та іншими нормативними документами, що регулюють спірні правовідносини.

Згідно статті 1 Конституції України, Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава. Згідно з частиною 2 статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до Конституції України Закон України «Про пенсійне забезпечення» гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Так, відповідно до статті 13 вищезгаданого Закону на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посаді показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у

чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 21 року 6 місяців у чоловіків.

Згідно до п.2 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди:

1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Статтею 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах, зокрема, особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, до пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком по Списку № 1 відповідно до статті 13 пункту «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення» позивач просить зарахувати наступні періоди роботи:

- на відособленому підрозділі «шахта імені Кісельова» державного підприємства «Торезантрацит» з 16 січня 1986 року по 10 листопада 1986 року на посаді машиніста електровоза підземного з повним робочим днем під землею; з 30 березня 1989 року по 31 травня 1995 року на посадах учня гірничого робітника з ремонту гірничих виробіток та гірничого робітника з ремонту гірничих виробіток з повним робочим днем під землею; з 21 грудня 1995 року по 12 липня 1996 року на посаді гірничого робітника з ремонту гірничих виробіток з повним робочим днем під землею;

- навчання у середньому професійно - технічному училищі ім. Стаханова м. Тореза на посаді машиніста електровозу підземний з 01 вересня 1982 року по 09 січня 1986 року;

- проходження військової служби з 10 листопада 1986 року по 06 лютого 1989 року.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеної норми Закону, Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки чи відповідних записів в ній.

Згідно з пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 «Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або записів в ній», за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За правилами пункту 20 вказаного Порядку, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. При цьому, у довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», передбачено, що до стажу роботи, що дає право на трудову пенсію, зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації, в аспірантурі і клінічній ординатурі.

Статтею 38 Закону України «Про професійно - технічну освіту» встановлено, що час навчання у професійно - технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, в тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує 3 місяців.

Згідно диплому № НОМЕР_3 ОСОБА_1 01 вересня 1982 року вступив до середньо професійного технічного училища № 110 ім. Стаханова м. Тореза Донецької області і 09 січня 1986 року закінчив повний курс середньо професіонально - технічного училища за професією машиніст електровоза, присвоєна кваліфікація машиніст електровоза підземного ІІІ розряду.

Матеріалами справи підтверджено, що 16 січня 1986 року ОСОБА_1 прийнятий на «Шахту імені К.І. Кісельова» п/о «Торезантрацит» на посаду машиніста електровозу підземного з повним робочим днем під землею.

Таким чином, перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу не перевищує 3 місяців, а тому як зазначив суд першої інстанції і з цим погоджується колегія суддів є всі підстави для зарахування навчання у середньому професійно - технічному училищі ім. Стаханова м. Тореза на посаді машиніста електровозу підземного з 01 вересня 1982 по 09 січня 1986 року до стажу роботи, що дає йому право на призначення пенсії по Списку № 1.

Щодо питання про зарахування до стажу роботи, що дає позивачу право на призначення пенсії по Списку 1 строкової військової служби, то суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи, що дає право на трудову пенсію, зараховується військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки та органах внутрішніх справ, незалежно від місця проходження служби.

Згідно статті 8 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що час проходження строкової військової служби та військової служби за привозом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно - технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно - технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Згідно довідки Військового комісаріату Сватівського районного військового комісаріату № 131 від 13 липня 2017 року ОСОБА_1 проходив строкову військову службу з 10 листопада 1986 року по 06 лютого 1989 року в період з 06 січня 1988 року по 06 лютого 1989 року приймав участь в бойових діях в ДРА в складі військової частини НОМЕР_4 . Вказане підтверджується військовим квитком НОМЕР_5 .

Таким чином, на момент призиву на військову службу позивач працював на посаді машиніста електровозу підземного з повним робочим днем під землею, тобто на посаді, яка дає йому право на призначення пенсії по Списку 1, а тому є всі підстави для зарахування строкової військової служби з 10 листопада 1986 року по 06 лютого 1989 року до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії по Списку 1.

Стосовно неврахування відповідачем довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 327 від 12 серпня 2014 року та № 328 від 12 серпня 2014 року, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном.

У довідках № 327 від 12 серпня 2014 року та № 328 від 12 серпня 2014 року, які міститься в матеріалах справи та були надані позивачем управлінню зазначені всі перелічені дані, в тому числі періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, номер Списку.

Крім того, відповідачем зазначено про неможливість взяття до уваги вказаних довідок, оскільки підприємство не перемістилося з території, яка не підконтрольна українській владі на територію, яка українській владі підконтрольна до 01 грудня 2014 року, що критично сприймається колегією суддів, оскільки зазначені обставини не можуть порушувати право позивача на отримання пенсії, а подані останнім документи не визивають сумніву у достовірності викладеної інформації.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України».

Статтею 1 Закону України від 02 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено, що період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 05/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України; територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», встановлено забезпечення до 1 грудня 2014 року переміщення бюджетних установ, підприємств та організацій, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, у який у розділі Донецька область у пункті 1 включено м.Торез Донецької області.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, до якого включено у т.ч. місто Торез Донецької області.

Враховуючи, що спірні періоди, які зазначені в довідках № 327 від 12 серпня 2014 року та № 328 від 12 серпня 2014 року, виданих відособленим підрозділом «Шахта імені К.І. Кісельова», тобто до дати обов`язкового переміщення бюджетних підприємств з тимчасово окупованої території, та засвідчені відтисками штампу та печатки відособленого підрозділу «Шахта імені К.І. Кісельова», то суд вважає, що ці довідки видані повноважним органом та є належним та допустимим доказом в розумінні статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України.

З системного аналізу наведених норм права та з урахуванням всіх обставин у справі, колегія суддів дійшла висновку, що відмова відповідачем-органом державної влади позивачу-фізичній особі у реалізації його права на отримання пенсії саме з урахуванням спірних періодів роботи на відособленому підрозділі «Шахта імені К.І. Кісельова», які відображені у довідках про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 327 від 12 серпня 2014 року та № 328 від 12 серпня 2014 року, у зв`язку із не переміщенням з території, яка не підконтрольна українській владі на територію, яка українській владі підконтрольна, не є пропорційною меті якої намагався досягти відповідач цією відмовою, та така відмова порушує баланс між конституційним правом позивача на соціальне забезпечення та завданням відповідача щодо перевірки правильності призначення пенсії.

Крім того, факт роботи позивача роботи на відособленому підрозділі «шахта імені Кісельова» державного підприємства «Торезантрацит» з 16 січня 1986 року по 10 листопада 1986 року на посаді машиніста електровоза підземного з повним робочим днем під землею; з 30 березня 1989 року по 31 травня 1995 року на посадах учня гірничого робітника з ремонту гірничих виробіток та гірничого робітника з ремонту гірничих виробіток з повним робочим днем під землею; з 21 грудня 1995 року по 12 липня 1996 року на посаді гірничого робітника з ремонту гірничих виробіток з повним робочим днем під землею підтверджується трудовою книжкою НОМЕР_6 , яка належить позивачу, копіями особових карток за вказаний період.

Щодо зобов`язання провести розрахунок пенсії позивача за віком по Списку 1 на підставі довідки про заробітну плату за період 01 січня 1990 року по 31 грудня 1994 року, яка видана архівом державного підприємства «Торезантрацит» від 28 березня 2017 року № 06/2-242, то суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до пункту 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», , затвердженого постановою правління пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 встановлено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ, організацій або архівними установами.

Таким чином, єдиною підставою для проведення розрахунку пенсії на підставі заробітної плати є первинні документи про нарахування такої заробітної плати. Видача довідок про заробітну плату проводиться підприємством, відповідно до первинних документів за нормативними документами, які дійсні на момент видачі довідок.

Частиною 2 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Неприпустимість визнання деяких документів, які були видані на території, неконтрольованій законною Владою, недійсними та такими, що не набули законної сили, підтверджується практикою Європейського суду з прав людини, яка викладена в рішенні у справі «Лоізіду проти Туреччини».

Європейський Суд з прав людини дійшов такого висновку: «Суд відмічає, що за наявності фактично існуючих незаконних утворень на території неконтрольованій законною Владою міжнародне право визнає законність деяких юридичних домовленостей та дій, наприклад, реєстрація народження, смерті або шлюбу, наслідки яких можуть бути проігноровані лише на шкоду жителям тієї чи іншої території».

Таким чином, довідка № 06/2-242 від 28 березня 2017 року, яка видана архівом державного підприємства «Торезантрацит» відповідає чинному законодавству України. Відповідач при розгляді заяви ОСОБА_1 був зобов`язаний взяти таку довідки до уваги, як довідку про заробітну плату за період з 01 січня 1990 року по 31 грудня 1994 року, яка видана архівом державного підприємства «Торезантрацит» від 28.03.2017 року № 06/2-242 на підставі первинних документів, передбачених пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Колегія суддів приходить до висновку про те, що відповідач відмовляючи у врахуванні довідок, що уточнюють особливості характер роботи № 327 від 12 серпня 2014 року та № 328 від 12 серпня 2014 року, виданих відокремленим підрозділом «Шахта імені К.І. Кісельова», діяв протиправно та з порушенням вимог наведеного законодавства, а тому колегія суддів приходить до висновку про безпідставність неврахування відповідачем довідки про заробітну плату та копії первинних документів, які були видані архівом державного підприємства «Торезантрацит», що призведе до порушення конституційних прав позивача.

З огляду на викладене, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, беручи до уваги, що ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

З врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для залишення без змін постанови суду першої інстанції і відмови в задоволенні апеляційної скарги відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7-15, 17-24, 69-72, 86, 94, 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Білокуракинському районі Луганської області на постанову Білокуракинського районного суду Луганської області від 05 вересня 2017 року у справі № 426/12447/17 залишити без задоволення.

Постанову Білокуракинського районного суду Луганської області від 05 вересня 2017 року за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Білокуракинському районі Луганської області про зарахування стажу роботи, що дає право на призначення пенсії по Списку 1 відповідно до статті 13 пункту «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення», врахування при призначенні пенсії довідки про заробітну плату залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий: І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Арабей

Г.М. Міронова