Справа № 585/1567/17
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 р.Справа № 585/1567/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Кононенко З.О.

Суддів: Калитки О. М. , Калиновського В.А.

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області на постанову Роменського міськрайонного суду Сумської області від 03.08.2017р. по справі № 585/1567/17

за позовом ОСОБА_1

до Виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області

про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Роменського міськрайонного суду Сумської області з адміністративним позовом до виконавчого комітету Роменської міської ради, в якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову адміністративної комісії виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області від 13.04.2017 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 1360,00 грн. та стягнути з відповідача на його користь судові витрати у понесених розмірах.

В обгрунтування позовних вимог, позивач зазначав, що при прийнятті рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності відповідач діяв необґрунтовано, упереджено, безпідставно, чим порушив його права, свободи та інтереси.

Постановою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 03.08.2017 року позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Роменської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задоволено.

Скасовано постанову адміністративної комісії виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області від 13.04.2017 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 1360,00 грн.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не зявилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 03.04.2017 року інспектором з благоустрою ОСОБА_2, в присутності інспектора з благоустрою ОСОБА_3 та ОСОБА_4, складено протокол № 18 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 152 КУпАП.

В даному протоколі зазначено, що 29.03.2017 року близько 13 год. 50 хв. в м. Ромни за адресою вул. Соборна біля будинку № 7 гр..ОСОБА_1 самовільно без погоджуючих документів здійснив розміщення зовнішнього рекламо носія , тим самим своїми діями здійснив порушення п.2.3.11 Правил благоустрою м.Ромни та ст. 152 КУпАП.

В постанові адміністративної комісії виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області від 13 квітня 2017 року зазначено, що 29.03.2017 року близько 13 год. 50 хв. в м.Ромни за адресою вул.Соборна біля будинку № 7 гр.ОСОБА_1 самовільно без погоджуючих документів здійснив розміщення зовнішнього рекламоносія (тендера), що є порушенням п. 2.3.11. Правил благоустрою м.Ромни та ст. 152 КУпАП. Даною постановою за вказані правопорушення на ОСОБА_1 накладено штраф в сумі 1360 грн. (а.с.6).

Позивач не погодився з даною постановою та оскаржив її до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог ОСОБА_1, оскільки під час розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача відповідач діяв не у спосіб, що передбачений КУпАП, а відтак, оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі по тексту КупАП).

Згідно з ч.ч.1-3 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про рекламу» реклама це інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару.

Зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про рекламу» реклама має бути чітко відокремлена від іншої інформації, незалежно від форм чи способів розповсюдження, таким чином, щоб її можна було ідентифікувати як рекламу.

Відповідно до ч.6 ст. 9 ЗУ «Про рекламу», вивіска чи табличка з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать цій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщена на внутрішній поверхні власного чи наданого у користування особі приміщення, на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу в таке приміщення, не вважається рекламою.

Отже, аналізуючи наведені нормативно - правові акти, колегія суддів вважає, що інформація, яка не містить закликів до придбання товару чи надання послуги, або не є інформацією, що призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару (послуги), не є рекламою.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 152 КУпАП порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень статті 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються, серед іншого, адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад.

У відповідності до ст.218 КУпАП, адміністративні комісії при виконавчих органах сільських, селищних рад наділені повноваженнями по розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ст.152 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Проте, з матеріалів справи слідує, що позивач був позбавлений відповідного переліку прав, яким володіє особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки, як було встановлено в судовому засіданні суду першої інстанції, ОСОБА_1 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення присутнім не був, другого примірника відповідного протоколу не отримував, про час та місце розгляду адміністративною комісією матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення не був належним чином повідомлений, був позбавлений можливості надати поясненя.

Згідно абз. 8 п.2 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003р. № 2067, вивіска чи табличка - елемент на будинку, будівлі або споруді з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать такій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщений на зовнішній поверхні будинку, будівлі або споруди не вище першого поверху або на поверсі, де розташовується власне чи надане у користування особі приміщення (крім, випадків, коли суб'єкту господарювання належить на праві власності або користування вся будівля або споруда), біля входу у таке приміщення, який не є рекламою.

Типовими правилами розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003р. № 2067, а саме п.48, передбачено, що площа поверхні вивіски чи таблички не повинна перевищувати 3 кв.метрів.

Для встановлення відмінності між зовнішньої рекламою та інформаційною вивіскою/табличкою, які не є рекламою та не потребують отримання дозволу на розміщення зовнішньої реклами, необхідно встановити зокрема зміст інформації, що зазначений на відповідній вивісці/табличці та загальну площу такої вивіски/таблички з визначенням відповідність такої площі законодавчо встановленим обмеженням.

З матеріалів справи вбачається, що біля входу в приміщення за адресою м.Ромни вул. Соборна, 7, де займається підприємницькою діяльністю позивач розміщена табличка, яка містить лише інформацію про діяльності (ПРОДАЖА ПОКУПКА РЕМОНТ ТЕЛЕФОНОВ), графічний логотип (GSM мастер ), та номер телефону, що фактично унеможливлює без додаткової інформації (про товар тощо) сформувати або підтримати обізнаність споживачів, таким чином колегія суддів дійшла висновку, що така інформація не є рекламою.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку, відповідачем як суб'єктои владних повноважень, в порушення вимог ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, не доведено законність та обґрунтованість власної постанови від 13.04.2017 року, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 1360,00 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що при прийнятті оскаржуваної постанови від 13.04.2017 року, про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 1360,00 грн. відповідач діяв всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано, упереджено, без зясування необхідних обставин, що мали значення, чим порушено законні інтереси позивача.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Роменського міськрайонного суду Сумської області від 03.08.2017 року по справі № 585/1567/17 відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 1 ст. 41, ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області залишити без задоволення.

Постанову Роменського міськрайонного суду Сумської області від 03.08.2017р. по справі № 585/1567/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_5
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_6 ОСОБА_7
Повний текст ухвали виготовлений 02.10.2017 р.