Справа № 348/1418/17
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

03 жовтня 2017 року м. Київ К/800/32034/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Смокович М.І., розглянувши касаційну скаргу Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 10 серпня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувсь до суду з адміністративним позовом до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання неправомірною відмови щодо зарахування пільгового стажу в районах Крайньої Півночі.

Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 10 серпня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2017 року, позовні вимоги задоволено частково.

Визнано неправомірною відмову Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо перерахунку позивачу пенсії з урахуванням пільгового обчислення стажу.

Зобов'язано Надвірнянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області зарахувати ОСОБА_1 у пільговому обчисленні (зарахувавши кожний рік роботи за один рік і шість місяців) період його роботи з 12.10.1983 року по 17.07.1992 року, як трудовий стаж, вироблений в районах Крайньої Півночі та в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Зобов'язано Надвірнянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області зробити перерахунок та виплатити позивачу пенсію з урахуванням пільгового обчислення стажу, починаючи з 22.12.2016 року.

Стягнуто з Надвірнянського об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 640,00 гривень.

До Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга, в якій скаржник просить скасувати постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 10 серпня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2017 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

З оскаржуваного судового рішення вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Надвірнянському об'єднаному управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області та з серпня 2016 року отримує відповідну пенсію.

У період з 12.10.1983 року по 17.07.1992 року позивач працював в Нижнє-Одеському управлінні бурових робіт ВО «Комі-Нафта», що знаходилось в смт.Нижній Одес, Сосногорського р-ну, Коми АССР.

Вищевказане підприємство знаходилось на території Коми АССР, яка згідно Постанови Кабінету Міністрів СССР від 10.11.1967року №1029 «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах крайньої Півночі і в місцях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» віднесена до місцевостей прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Весь стаж роботи ОСОБА_1 на вищезазначеному підприємстві підтверджується відповідними записами у його трудовій книжці з посиланням на дату та номер наказів про прийняття, переведення, звільнення та записом про місцезнаходження підприємств, на яких він виконував роботи, а також довідками №10-1515 від 11.08.2016 року ПАТ «Укрнафта», №№05/313-л, 05/146-з,05/147-з від 14.07.2016 року ООО «Лукойл-Коми».

07 червня 2017 року позивач звернувсь до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням пільгового стажу роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та зобов'язання зарахувати даний період в пільговому обчисленні за кожний 1 рік роботи як за 1 рік 6 місяців, однак відповідачем було відмовлено у перерахунку.

Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 10.11.1967р. №1029, позивач працював у районах, які відносяться до районів Крайньої Півночі, та прирівняних до них місцевостях, що є беззаперечним фактом.

Враховуючи відомості трудової книжки та подані довідки, що підтверджують стаж роботи та отримувані пільги під час роботи позивача в районі Крайньої Півночі та у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, судом апеляційної інстанції визнано неправомірною відмову у перерахунку пенсії.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення, яке відповідає усталеній практиці Вищого адміністративного суду України у цій категорії справ, такий висновок суду апеляційної інстанції відповідає обставинам справи та положенням пункту 5 Прикінцевих Положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", в якій передбачено, що пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі"", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Оскільки доводи скаржника не спростовують висновки судів першої та апеляційної інстанцій та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи у зв'язку із ненаведенням підстав, які б дозволили вважати, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального або процесуального права, ця касаційна скарга є необґрунтованою.

За таких обставин у відкритті касаційного провадження за даною касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись частинами 5, 6 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 10 серпня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого

адміністративного суду України М. І. Смокович

Суддя М.І. Смокович