Справа № 808/773/17
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2017 року (о 14 год. 20 хв.) Справа № 808/773/17 м.Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Батрак І.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго»

до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС

до Запорізького управління Офісу великих платників податків ДФС

до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Донбасенерго» (далі ПАТ «Донбасенерго», позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС (далі Дніпропетровське управління Офісу ВПП ДФС, відповідач 1), до Запорізького управління Офісу великих платників податків ДФС (далі Запорізьке управління Офісу ВПП ДФС, відповідач 2), до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі Офіс ВПП ДФС, відповідач 3), в якому просить:

визнати протиправними дії відповідача 1 щодо нарахування пені в розмірі 1 774 970,31 грн., нарахованої на щомісячну суму сплати розстроченої заборгованості з податку на додану вартість у розмірі 5 616 110,17 грн. у період з 25.12.2015 по 15.12.2016 (з дати набуття законної сили постановою суду про розстрочення податкового боргу);

зобовязати відповідача 2 скасувати пеню в розмірі 1 774 970,31 грн., нараховану на щомісячну суму сплати розстроченої заборгованості з податку на додану вартість у розмірі 5 616 110,17 грн. у період з 25.12.2015 по 15.12.2016 (з дати набуття законної сили постановою суду про розстрочення податкового боргу);

зобовязати відповідача 2 внести зміни до інтегрованої картки платника податку позивача шляхом виключення з неї пені у розмірі 1 774 970,31 грн., нараховану на щомісячну суму сплати розстроченої заборгованості з податку на додану вартість у розмірі 5 616 110,17 грн. у період з 25.12.2015 по 15.12.2016 (з дати набуття законної сили постановою суду про розстрочення податкового боргу).

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачами неправомірно застосовано норми Податкового кодексу України щодо строку нарахування пені, оскільки рішенням суду встановлено новий строк сплати стягнутого податкового боргу. Вважає, що постанова Донецького окружного адміністративного суду від 14.12.2015, яка набула законної сили 25.12.2015, є обовязковою для виконання сторонами справи №805/4205/15-а: ПАТ «Донбасенерго» та ОСОБА_1 державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС, в тому числі щодо дотримання нових строків, встановлених судом. При цьому, на думку позивача, нові строки сплати податкової заборгованості з податку на додану вартість починаються з дати набрання постановою суду законної сили, тобто з 25 грудня 2015 року, та закінчуються датою 15 листопада 2020 року, за винятком дострокового погашення такого податкового боргу. Посилається також на приписи ст. ст. 32, 100 податкового кодексу України, Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобовязань (податкового боргу) платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 №574, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.10.2013 за №1853/24385, та зазначає, що механізм розстрочення податкового боргу, встановлений нормами податкового законодавства, також не передбачає, що на розстрочені суми податкового боргу нараховується пеня. Зауважує, що позивач належним чином виконує постанову Донецького окружного адміністративного суду від 14.12.2015 у справі №805/4205/15-а, з дотриманням строків погашення заборгованості з податку на додану вартість, зазначених у рішенні суду: на виконання рішення підприємством щомісячно, до 15 числа, здійснюється перерахування на визначені судом бюджетні рахунки погашення податкового боргу. Враховуючи викладене, вважає, що дії відповідачів з нарахування пені на щомісячну суму спати розстроченої заборгованості з податку на додану вартість за період з дати набрання постановою суду законної сили (25 грудня 2015 року) по 15 грудня 2015 (відповідно до даних інтегрованої картки платника податків з електронного кабінету платника податків ДФС) у розмірі 1 774 970,31 грн. суперечать рішенню суду, порушують права позивача, отже є протиправними, у звязку із чим пеня також підлягає скасуванню. Щодо добровільної сплати позивачем сум пені, нарахованої відповідачами на розстрочений судом податковий борг звертає увагу суду, що сплата вказаних сум пені не є підтвердженням згоди позивача із правомірністю її нарахування фіскальним органом, а є лише способом запобігти подальшим санкціям, які можуть бути застосовані фіскальним органом у звязку із несплатою нарахованої пені. На підстави вищевказаного, просить адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Представник позивача 18.09.2017 звернувся до суду із заявою (вх. № 25389) про розгляд справи за його відсутності у письмовому провадженні. Крім того, надав суду пояснення від 15.09.2017 №808/773/1 (вх №25292), у яких додатково зазначає, що на підставі судового рішення СДПІ з ОВП у м. Донецьку МГУ ДФС складений та надісланий позивачу графік погашення розстрочених (відстрочених) на підставі рішення суду сум заборгованості за платежами, контроль за справлянням яких здійснюється органами ДФС (у тому числі недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування) від 10.08.2016 №805/4205/15-а до рішення суду від 14.12.2015 №805/4205/15-а, який є первинним документом та підставою для погашення (зменшення) суми розстроченого податкового боргу в ІКП згідно із п. 2 глави 1 розділу IV Порядку №574. На думку позивача, провівши 25.12.2015 в інтегрованій картці позивача погашення недоїмки на суму графіку погашення боргу, СДПІ з ОВП у м. Донецьку МГУ ДФС тим самим зменшила податковий борг позивача, оскільки встановила нові строки сплати по розстроченим податковим зобовязанням. Таким чином, після дати проведення розстрочення та погашення недоїмки, а саме після 25.12.2015, податковий борг за відповідними податковими деклараціями з податку на додану вартість відсутній, що унеможливлює нарахування пені за період після вказаної дати, що також підтверджується висновком науково-правової експертизи, проведеної Інститутом держави і права ім. В.М.Корецького Національної академії наук України щодо доктринального тлумачення окремих норм податкового законодавства України щодо стягнення пені, затвердженим 11.07.2017.

Дніпропетровське управління Офісу ВПП ДФС позовні вимоги не визнало та поштою надіслало до суду заперечення від 12.04.2017 (вх. №10909), у яких, зокрема, посилається на приписи Податкового кодексу України та вказує, що строк сплати податкового боргу по справі №805/4205/15-а не перенесений судом, як це вважає підприємство, а встановлений саме порядок виконання судового рішення щодо стягнення податкового боргу, тобто замість застосування органом доходів і зборів заходів стягнення податкового боргу, які визначені ст. 95 Податкового кодексу України, судом дозволено підприємству щомісячно рівними частинами самостійно погашати податковий борг. При цьому, на думку відповідача 1, вказане судове рішення не звільняє підприємство від відповідальності, яка встановлена діючим податковим законодавством за несвоєчасну сплату узгодженої суми грошового зобовязання та визначена у статтях 126 та 129 Податкового кодексу України. Посилається також на приписи п. 100.2, п. 100.13 ст. 100 Податкового кодексу України, п. п. 1.4, 1.8, 1.9 Порядку №574 та вказує, що ПАТ «Донбасенерго» із заявою про розстрочення (відстрочення) податкового боргу до СДПІ з ОВП у м. Дніпропетровську МГУ ДФС не зверталось, відповідне рішення про розстрочення податкового боргу органом доходів і зборів не приймалось, договори про розстрочення податкового боргу між СДПІ та підприємством не укладались, відсотки за користування розстроченням відповідачем 1 підприємству не нараховує. Враховуючи вищевикладене, Дніпропетровське управління Офісу ВПП ДФС вважає нарахування пені ПАТ «Донбасенерго» з податку на додану вартість є правомірним та законним, що відповідає діючому податковому законодавству, а тому просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідачів 2, 3 звернувся до суду із заявою (вх. №25390) про розгляд справи у письмовому провадженні. Проти задоволення позовних вимог заперечує, із підстав наведених у наданих суду запереченнях (вх №11468 від 19.04.2017) та поясненнях до заперечень на адміністративний позов. Як вважає представник відповідачів 2, 3, належним виконанням судового рішення є направлення до банківських установ інкасових доручень в разі несплати позивачем сум податкового боргу у строки, встановлені у постанові від 14.12.2015 №805/4205/15-а та у відповідних розмірах. Зазначає, що Донецьким окружним адміністративним судом встановлений спосіб, строк і порядок виконання постанови суду шляхом сплати ПАТ «Донбасенерго» в дохід державного бюджету податкового боргу з податку на додану вартість впродовж 60 місяців із сплатою заборгованості щомісячно, що передбачено ч. 1 ст. 257 КАС України, проте таке визначення не змінює суті судового рішення. Однак, строк сплати податку є одним з його обовязкових елементів та встановлюється виключно Податковим кодексом України. Вказує, що невиконання ПАТ «Донбасенерго» вказаних граничних строків сплати податкового зобовязання з податку на додану вартість встановлено постановою суду від14.12.2015 у справі №805/4205/15-а. Посилається на приписи п. 111.2 ст. 111, пп. 129.3 п. 129.1, абз. 2 п. 129.4 ст. 129 Податкового кодексу України та вважає, що зазначена норма, як випливає з її змісту, є універсальним приписом, який підлягає застосуванню в будь-яких випадках прострочення, встановленого Податковим кодексом України строку сплати узгодженого податкового зобовязання, отже незалежно від того, з яких причин платником податку не було своєчасно погашено узгоджену суму грошового зобовязання, такий платник після фактичного погашення боргу повинен сплатити суму пені у розмірі, який залежить від терміну прострочення. Зазначене пояснює тим, що передбачена статтею 129 Податкового кодексу України відповідальність у вигляді пені застосовується в силу самого факту погашення податкового боргу з простроченням і розмір такої відповідальності залежить виключно від терміну прострочення, а не від способу і порядку погашення податкового боргу (добровільно чи примусово, в повній сумі або частинами). Ураховуючи наведене, вважає, що розстрочення виконання судового рішення, застосоване адміністративним судом, не звільняє платника податків від відповідальності, передбаченої п. 129.4 с. 129 Податкового кодексу України. Таким чином, розстрочення судом у процесі виконання судового рішення присудженої ним з платника податків суми податкового боргу (сплата якої на час вирішення спору в суді вже є простроченою) не впливає на факт вчинення правопорушення, оскільки воно є вчиненим до моменту відповідного розстрочення, а тому розстрочення виконання не змінює обсягу відповідальності платника податків (не зменшує і не збільшує). Таким чином, Офіс ВПП ДФС вважає, що ПАТ «Донбасенерго» зроблено помилковий висновок про дотримання граничних строків сплати податкового зобовязання, що призвело до неправильного висновку про відсутність підстав для притягнення позивача до відповідальності у вигляді пені. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

За приписами частини шостої статті 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно з частиною шостою статті 12 та частиною першою статті 41 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

ПАТ «Донбасенерго» (ідентифікаційний код 23343582, адреса: 03150, м. Київ, вулиця Предславинська, будинок 34А) є юридичною особою, зареєстрованою виконавчим комітетом 26.08.1998 та з 02.03.2017 перебуває на обліку, як платник податків в Запорізькому управлінні Офісу ВПП ДФС, про свідчать виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та Загальна інформація про юридичну особу.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Донецького окружного адміністративного суду від 14.12.2015 по адміністративній справі № 805/4202/15-а позов СДПІ з обслуговування великих платників у м. Донецьку МГУ ДФС до ПАТ «Донбасенерго» про стягнення податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів в сумі 393 991 245,73 грн., податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності в сумі 55 907 532,95 грн. задоволено. Присуджено до стягнення на користь Державного бюджету України з ПАТ «Донбасенерго» кошти за податковим боргом з рахунків платника податків у банках, що його обслуговують, а саме: податок на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 393 991 245,73 грн. (розрахунковий рахунок №9002, Донецьке ГУК/м.Донецьк/ 14010100, СДПІ); податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності в сумі 55 907 532,95 грн. (розрахунковий рахунок №9002, Донецьке ГУК/м.Донецьк/11020100, СДПІ).

Так, заборгованість ПАТ «Донбасенерго» з податку на додану вартість в розмірі 393 991 245,73 грн., яка була стягнута за зазначеною постановою суду, виникла в результаті несплати самостійно визначених податкових зобловязань у податкових деклараціях з податку на додану вартість, зокрема:

- за квітень 2015 року № в сумі 40 011 085,00 грн.;

- за травень 2015 року № в сумі 29 356 769,00 грн.;

- за червень 2015 року №2 в сумі 62 782 164,00 грн.;

- за липень 2015 року № в сумі 57 906 904,00 грн.;

- за серпень 2015 року № в сумі 84 860 934,00 грн.;

- за вересень 2015 року № в сумі 86 416 654,00 грн.;

- за жовтень 2015 року № в сумі 54 543 301,00 грн.;

- нарахована пеня з податку на додану вартість у сумі 11 246 938,20 грн.

Вказаним судовим рішенням відповідно до вимог статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено строк і порядок його виконання, а саме розстрочено виконання постанови щодо стягнення суми податкового боргу, у т.ч. з податку на додану вартість в сумі 393 991 245,73 грн.; з податку на прибуток підприємств і організацій в сумі 55 907 532,95 грн. шляхом визначення для ПАТ «Донбасенерго» виконання судового рішення в строк до 15.11.2020 відповідно до підписаних СДПІ з ОВП у м. Донецьку міжрегіонального головного управління ДФС та ПАТ «Донбасенерго» графіків погашення податкового боргу, шляхом сплати грошовими коштами, у тому числі за допомогою механізму, передбаченого Постановою Кабінету Міністрів України №375 та в іншій спосіб, передбачений законодавством України, з можливістю дострокового погашення зі збереженням строку сплати у черговій послідовності відповідно до графіків погашення податкового боргу.

Постанова Донецького окружного адміністративного суду від 14.12.2015 по справі № 805/4202/15-а набрала законної сили 24.12.2015, що саме сторонами по справі не оспорюється.

Графік погашення зазначеної заборгованості узгоджено позивачем з контролюючим органом, в особі начальника СДПІ з ОВП у м. Донецьку МГУ ДФС ОСОБА_2.

Крім того, 10.08.2016 головою комісії з реорганізації СДПІ з ОВП у м. Донецьку МГУ ДФС ОСОБА_3 відповідно до пп. 2.2 п. 2 Методичних рекомендацій щодо взаємодії структурних підрозділів ДФС при розстроченні (відстроченні) на підставі рішення суду сум заборгованості за платежами, контроль за справлянням яких здійснюється органами ДФС (у тому числі недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування) затверджено графік погашення розстрочених (відстрочених) на підставі рішення суду сум заборгованості за платежами, контроль за справлянням яких здійснюється органами ДФС від 10.08.2016 №805/4205/15-а до рішення суду від 14.12.2015 №805/4205/15-а.

ОСОБА_1 державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління ДФС від 15.09.2016 №445/28-01-11-08 позивача повідомлено про те, що місцем основного обліку ПАТ «Донбасенерго» є СДПІ з ОВП у м. Дніпропетровську МГУ ДФС. У подальшому, листом СДПІ з ОВП у м. Дніпропетровську МГУ ДФС від 30.11.2016 №1808/10/28-01-08-11 підприємство повідомлено, що з 01.12.2016 ПАТ «Донбасенерго» перебуватиме на обліку в Дніпропетровському управлінні Офісу ВПП ДФС.

Судом встановлено, що в період з грудня 2015 року по грудень 2016 року позивачем здійснювалась сплата заборгованості з дотриманням строків, визначених у вказаній постанові суду та узгодженому графіку, зокрема, в грудні 2016 року у сумі 5 616 110,17 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням від 15.12.2016 №11346 та не заперечується представниками відповідачів.

Дніпропетровським управлінням Офісу ВПП ДФС при здійсненні позивачем 15.12.2016 сплати відповідного розстроченого платежу за узгодженими графіками нараховувалась пеня на загальних підставах, включаючи період розстрочення, на суму такого податкового боргу з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання з податку на додану вартість, визначеного цим Кодексом, за весь період його існування, а саме з 31.08.2015 по 15.12.2016.

При цьому, судом встановлено, що позивач погодився з правомірністю нарахування контролюючим органом пені на суму 578 290,09 грн. за період з 31.08.2015 по 24.12.2015.

Не погоджуючись із діями контролюючого органу щодо нарахування пені у сумі 1 774 970,31 грн., нараховану на щомісячну суму сплати розстроченої заборгованості з податку на додану вартість у розмірі 5 616 110,17 грн. у період з 25.12.2015(з дати набуття законної сили постановою суду про розстрочення податкового боргу) по 15.12.2016, позивач звернувся із даним позовом до суду, у якому просить зобовязати відповідача скасувати нараховану неправомірно пеню та внести відповідні зміни до інтегрованої картки платника податку на додану вартість.

Проаналізувавши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий Кодекс України від 02.12.2010 №2755-VI.

Відповідно до підпункту 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Згідно із підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України, після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається:

а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом;

б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом;

Нарахування пені, у відповідності до пункту 129.3 статті 129 Податкового кодексу України, закінчується: у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов'язань; у день проведення взаєморозрахунків непогашених зустрічних грошових зобов'язань відповідного бюджету перед таким платником податків; у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України); при прийнятті рішення щодо скасування або списання суми податкового боргу (його частини). У разі часткового погашення податкового боргу сума такої частки визначається з урахуванням пені, нарахованої на таку частку.

У вищенаведених приписах законодавства ключовим є висновок щодо нарахування пені після закінчення встановлених Податковим кодексом України строків погашення узгоджених грошових зобовязань.

Згідно із частиною першою статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження можуть звернутися до адміністративного суду першої інстанції (незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист) із заявою про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення.

В ході судового розгляду встановлено та матеріалами справи підтверджено, що з 24.12.2015 набрала законної сили постанова суду по справі №805/4205/15-а, якою розстрочено суму податкового боргу, проте як встановлено з матеріалів справи з 31 серпня 2015 року контролюючим органом розпочато нарахування пені в інтегрованій картці платника податків ПАТ «Донбасенерго» щодо грошового зобовязання з податку на додану вартість за липень 2015 року.

Однак, суд не може погодитись з правомірністю нарахування контролюючим органом пені на грошове зобовязання за липень 2015 року починаючи з 31 серпня 2015 року, з оглядку на наступне.

Загальні питання щодо строків сплати податків та зборів регламентовані статтею 31 Податкового кодексу України, відповідно до пункту 31.1 якої строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов'язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Разом з тим Податковий кодекс України передбачає можливість перенесення встановлених податковим законодавством строків сплати податків або зборів або їх частини на більш пізній строк. Так, статтею 32 цього Кодексу визначено, що зміна строку сплати податку та збору здійснюється шляхом перенесення встановленого податковим законодавством строку сплати податку та збору або його частини на більш пізній строк. Зміна строку сплати податку здійснюється у формі: відстрочки; розстрочки.

З урахуванням викладеного суд зазначає, що зміна строку сплати податку не скасовує діючого і не створює нового податкового обов'язку, розстрочення виконання постанови про стягнення податкового боргу є перенесенням строку виконання такої постанови на новий строк, тобто, вищезазначеною постановою Донецького окружного адміністративного суду перенесені граничні строки сплати грошових зобов'язань. Зазначена постанова набрала законної сили, тобто граничними термінами сплати є строки, вказані в судовому рішенні.

Регулювання питань, повязаних з наданням відстрочки та розстрочки, передбачено статтею 100 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 100.1 даної статті розстроченням, відстроченням грошових зобов'язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов'язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру пені, визначеному пунктом 129.4 статті 129 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 100.6 статті 100 Податкового кодексу України розстрочені суми грошових зобов'язань або податкового боргу (в тому числі окремо - суми штрафних (фінансових) санкцій) погашаються рівними частками починаючи з місяця, що настає за тим місяцем, у якому прийнято рішення про надання такого розстрочення.

Рішення про розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань чи податкового боргу у межах одного бюджетного року, відповідно до підпункту 100.8 статті 100 Податкового кодексу України, приймається у такому порядку:

стосовно загальнодержавних податків та зборів - керівником контролюючого органу (його заступником);

стосовно місцевих податків і зборів - керівником контролюючого органу (його заступником) та затверджується фінансовим органом місцевого органу виконавчої влади, до бюджету якого зараховуються такі місцеві податки чи збори.

Пунктом 100.13 статті 100 Податкового кодексу України передбачено, що порядок розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу платника податків встановлюється центральним органом державної податкової служби або спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі митної справи в межах їх повноважень.

На реалізацію наведеної бланкетної норми Податкового кодексу України Міністерством доходів і зборів України 10 жовтня 2013 року видано наказ №574 «Про затвердження Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) платників податків», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31 жовтня 2013 року за № 1853/24385 (далі Порядок №574).

Відповідно до пункту 1.9 цього Порядку строк дії розстрочення (відстрочення) податкового боргу починається з дати прийняття органом доходів і зборів рішення про розстрочення (відстрочення) грошового зобов'язання (податкового боргу) та закінчується датою, зазначеною у договорі про розстрочення (відстрочення) грошового зобов'язання (податкового боргу), за винятком випадків дострокового погашення такого податкового боргу.

На розстрочені (відстрочені) грошові зобов'язання (податковий борг) пеня та штрафи не нараховуються з дати укладання (підписання) договору до закінчення строку дії договору про розстрочення (відстрочення) податкового боргу (пункт 3.9 Порядку № 574).

Таким чином, відповідно до наведених вище положень Порядку №574 пеня та штрафні санкції не нараховуються у разі прийняття контролюючим органом рішення про розстрочення (відстрочення) сплати грошового зобов'язання (податкового боргу) саме з дати прийняття такого рішення.

З матеріалів справи вбачається, що згідно із вищевказаної постанови Донецького окружного адміністративного суду про розстрочення сплати грошового зобов'язання, судом встановлені нові строки сплати узгодженого податкового зобов'язання, що у свою чергу виключає можливість застосування штрафних санкцій та нарахування пені, за умови своєчасного виконання платником податків рішення суду про розстрочення (відстрочення) оплати. Графік погашення зазначеної заборгованості узгоджено позивачем з контролюючим органом, на обліку у якому перебувало підприємство на той час, а саме начальником СДПІ з ОВП у м. Донецьку МГУ ДФС.

Як встановлено з матеріалів справи та не заперечувалось відповідачами, ПАТ «Донбасенерго» у повному обсязі сплачувався податковий борг відповідно до графіку встановлено постановою Донецького окружного адміністративного суду від 14.12.2015 по справі №805/4205/15-а.

З інтегрованої картки вбачається, що Дніпропетровським управлінням Офісу ВПП ДФС при здійсненні позивачем 15.12.2016 сплати відповідного розстроченого платежу за узгодженими графіками нараховувалась пеня на загальних підставах, включаючи період розстрочення, на суму такого податкового боргу з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання з податку на додану вартість, визначеного цим Кодексом, за весь період його існування, а саме з 31.08.2015 по 15.12.2016 у сумі 2 353 260,40 грн., яку позивачем сплачено платіжним дорученням №12014 від 27.12.2016.

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що контролюючим органом застосовано строк для нарахування пені без врахування того, що строки сплати платником податків податкового боргу є перенесеними в порядку статті 100 Податкового кодексу України. Внаслідок цього загальний термін нарахування пені включає в себе періоди розстрочення сплати податкового боргу, отже, рішення про розстрочення (фактичне перенесення строків сплати) не взяте до уваги контролюючим органом.

Таким чином, при нарахуванні пені контролюючими органами порушено порядок такого нарахування, а саме: щодо визначення дати початку такого нарахування та в частині нарахування пені на суму розстроченого грошового зобовязання.

Ураховуючи вищевикладене позовні в частині визнання дій відповідача 1 щодо нарахування пені в розмірі 1 774 970,31 грн., нарахованої на щомісячну суму сплати розстроченої заборгованості з податку на додану вартість у розмірі 5 616 110,17 грн. у період з 25.12.2015 по 15.12.2016 (з дати набуття законної сили постановою суду про розстрочення податкового боргу) підлягають задоволенню.

Наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 травня 2016 року за № 751/28881, затверджено Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, який визначає організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

За визначенням, наведеним у пункті 2 Розділу І Порядку № 422, інтегрована картка платника (далі - ІКП) форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.

Відповідно до пункту 1 Глави 1 Розділу ІІ вказаного Порядку з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками. ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу. Облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску відображається в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення. Інформаційна система органів ДФС після відображення облікової операції забезпечує автоматичне проведення в ІКП розрахункових операцій.

Правила нарахування та погашення пені за несвоєчасно сплачені суми платежів, що контролюються органами ДФС визначені главою 7 Розділу ІII Порядку № 422.

Тобто, в ІКП відображаються облікові показники (операції) щодо донарахування сум нарахованої пені, при цьому жодних окремих рішень контролюючим органом (як наприклад податкове повідомлення рішення) контролюючим органом не приймається.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є саме зобовязання відповідача 2 внести відповідні зміни до інтегрованої картки платника податків, у звязку з чим позовні вимоги про скасування сум нарахованої пені задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобовязання відповідача 2 внести зміни до інтегрованої картки платника податку позивача шляхом виключення з неї пені у розмірі 1 774 970,31 грн., нараховану на щомісячну суму сплати розстроченої заборгованості з податку на додану вартість у розмірі 5 616 110,17 грн. у період з 25.12.2015 по 15.12.2016 (з дати набуття законної сили постановою суду про розстрочення податкового боргу).

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з частиною першою статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як встановлено частинами першою, другою статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд, відповідно до статті 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За приписами статті 162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до приписів частини третьої статті 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 94, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС щодо нарахування пені в розмірі 1 774 970,31 грн., нарахованої на щомісячну суму сплати розстроченої заборгованості з податку на додану вартість у розмірі 5 616 110,17 грн. у період з 25.12.2015 по 15.12.2016 (з дати набуття законної сили постановою суду про розстрочення податкового боргу).

Зобовязати Запорізьке управління Офісу великих платників податків ДФС внести зміни до інтегрованої картки платника податку Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» (ідентифікаційний код 23343582) шляхом виключення з неї пені у розмірі 1 774 970,31 грн., нараховану на щомісячну суму сплати розстроченої заборгованості з податку на додану вартість у розмірі 5 616 110,17 грн. у період з 25.12.2015 по 15.12.2016 (з дати набуття законної сили постановою суду про розстрочення податкового боргу).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Присудити на користь Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» (ідентифікаційний код 23343582) суму судового збору у розмірі 3 200,00 грн. (три тисячі двісті гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Батрак