Справа № 820/1318/17
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2017-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

28 вересня 2017 р. № 820/1318/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Старосєльцевої О.В.

представника позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представник відповідача - Коваленко Л.І.,

розглянувши відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_4
до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області
проскасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_4, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив: скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про відмову у видачі посвідки на постійне проживання в Україні громадянину В'єтнаму ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 прийняте за результатами розгляду його заяви від 16.03.2017 та зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області здійснити видачу нової посвідки на постійне проживання в Україні громадянину В'єтнаму ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 за заявою від 16.03.2017; стягнути з Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області на користь громадянину В'єтнаму ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 640,00 грн здійснених ним судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 16.03.2017 року позивач звернувся до ГУ ДМС України в Харківській області із заявою про обмін посвідки на постійне проживання в Україні замість втраченої в порядку встановленої для її обміну. 24.03.2017 року останнім було повідомлено позивача, що керівництвом ГУ ДМС України у Харківській області прийнято рішення про відмову у видачі посвідки на постійне проживання в Україні. Представник позивача вважає оскаржуване рішення протиправним та таке, що підлягає скасуванню у судовому порядку.

Відповідач, Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області, проти позову заперечував, посилався на те, що останнім прийнято рішення щодо скасування дозволу на імміграцію від 10.02.2016 року. Оскільки дане рішення є чинним та не втратило юридичної дії внаслідок судового оскарження, тому ГУ ДМС України прийняло рішення про відмову в оформленні посвідки на постійне проживання в Україні позивача. За таких обставин просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів.

З матеріалів справи вбачається, що Рішенням ВГІРФО ГУ МВС України в Харківській області на підставі Закону України «Про імміграцію» позивачу було надано дозвіл на імміграцію в Україну та видано посвідку на постійне проживання в Україні НОМЕР_1 від 12.03.2009 року (а.с.15).

29.11.2016 року позивач звернувся із заявою до Слобідського відділу поліції ГУ НП в Харківській області по факту втрати посвідки на постійне проживання в Україні НОМЕР_1 від 12.03.2009 року.

09.12.2016 року висновком про наслідки розгляду матеріалу за заявою позивача за фактом відсутності тимчасової посвідки на постійне проживання в Україні, позивача було повідомлено, що серед знайдених та вилучених документів на ім'я гр.Вєтнаму ОСОБА_4 у Слобідському відділі поліції ГУ НП в Харківській області не значиться, перевірку по матеріалам припинено (а.с.16).

16.03.2017 року позивач звернувся з письмовою заявою до ГУ ДМС України в Харківський області, в якій на підставі ст.22 Постанови Кабінету Міністрів України № 251 від 28.03.2012 року просив видати йому нову посвідку на постійне проживання в Україні, замість втраченої посвідки на постійне проживання в Україні НОМЕР_1 від 12.03.2009 року в порядку, встановленому для її обміну (а.с.17).

Листом від 27.03.2017 року № 04/1-6496 позивача було повідомлено, що згідно обліків ГУ ДМС України в Харківській області значиться гр. СРВ ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, якому рішенням ГУ ДМС України в Харківській області скасовано дозвіл на імміграцію в Україну (а.с.52).

На виконання вимог ч.4 ст.11 КАС України судом було витребувано спірне рішення від 21.03.2017 року.

Так, 21.03.2017 року ГУ ДМС України в Харківській області прийнято рішення про відмову в оформленні посвідки на постійне (тимчасове) проживання на підставі п.п.6 п.17 Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.03.2012 року № 251 (а.с.51).

Суд, перевіряючи відповідність винесенного суб'єктом владних повноважень у спірних правовідносинах рішення вимогам ч.3 ст.2 КАС України, зазначає, що умови і порядок імміграції в Україну іноземців та осіб без громадянства визначається Законом України "Про імміграцію». Механізм оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання (далі - посвідки) іноземцям та особам без громадянства, які іммігрували в Україну на постійне проживання або прибули в Україну на тимчасове проживання визначається Порядком оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 березня 2012 р. N 251 (далі Порядок №251).

Статтею 1 Закону України "Про імміграцію" встановлено, що дозвіл на імміграцію - рішення, що надає право іноземцям та особам без громадянства на імміграцію.

Частиною 4 ст.11 вищезазначеного Закону передбачено, що особі, яка перебуває на законних підставах в Україні і отримала дозвіл на імміграцію, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері імміграції, видає посвідку на постійне проживання протягом тижня з дня подання нею відповідної заяви.

Пунктом 2 Порядку №251 заяви для оформлення посвідок подаються іноземцями та особами без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, до територіальних органів або підрозділів ДМС за місцем проживання. Зразки заяв та порядок їх розгляду визначаються МВС.

Відповідно п.22 Порядку №251 у разі пошкодження чи втрати посвідки іноземець та особа без громадянства може звернутися за отриманням нової посвідки в порядку, встановленому для її обміну чи продовження строку її дії, до територіального органу або підрозділу ДМС за місцем проживання. Про втрату посвідки іноземець та особа без громадянства або приймаюча сторона зобов'язані негайно повідомити органу Національної поліції за місцем її втрати та територіальному органу або підрозділу ДМС за місцем видачі посвідки, який інформує про це протягом п'яти днів ДМС та Адміністрацію Держприкордонслужби. Втрачена посвідка визнається недійсною та в разі її вилучення підлягає знищенню. Втрачена посвідка, що виявлена у пункті пропуску через державний кордон, вилучається посадовою особою Держприкордонслужби та протягом 10 робочих днів надсилається для знищення за місцем її видачі.

Пунктом 15 Порядку №251 передбачено, що для обміну посвідки подаються:1) заява, зразок якої встановлюється МВС; 2) паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства (після пред'явлення повертається), та його копія; 3) посвідка, що підлягає обміну; 4) квитанція про сплату державного мита або документ, який підтверджує наявність пільг щодо його сплати; 5) документи, що підтверджують обставини, на підставі яких посвідка підлягає обміну (документи, видані компетентними органами іноземних держав, підлягають легалізації в установленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України); 6) дві фотокартки іноземця та особи без громадянства розміром 3,5 х 4,5 сантиметра (на матовому папері).

Згідно п.11 Порядку №251 за результатами розгляду заяви протягом семи днів (для оформлення посвідки на постійне проживання) або не більш як 15 днів (для оформлення посвідки на тимчасове проживання) з дня подання всіх визначених цим Порядком документів приймається рішення про видачу або відмову у видачі посвідки, яке затверджується Головою ДМС, а у разі його відсутності - заступником Голови ДМС чи начальником територіального органу або підрозділу ДМС чи його заступником.

Згідно п.17 Порядку №251 рішення про відмову у видачі посвідки іноземцеві та особі без громадянства приймається в разі: 1) необхідності забезпечення національної безпеки або охорони громадського порядку; 2) необхідності охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні; 3) коли паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, підроблений, зіпсований або не відповідає встановленому зразку чи належить іншій особі; 4) подання завідомо неправдивих відомостей або підроблених документів; 5) коли виявлено факти невиконання ними рішення суду або органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або вони мають інші майнові зобов'язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи ті, що пов'язані з попереднім видворенням за межі України, у тому числі після закінчення строку заборони подальшого в'їзду в Україну (для осіб, що отримують посвідку на тимчасове проживання); 6) інших випадках, передбачених законами.

Як вбачається з матеріалів справи юридичною підставою для прийняття спірного рішення від 21.03.2017 року ГУ ДМС України у Харківській області суб'єктом владних повноважень обрано положення пп.6 п.17 Порядку №251, а фактичною підставою - відсутність у позивача дозволу на імміграцію в Україну.

Судом встановлено, що ГУ ДМС у Харківській області була проведена перевірка матеріалів щодо правомірності документування посвідкою на постійне проживання в Україні громадянина СРВ ОСОБА_4, за результатами якої головним спеціалістом ГУ ДМС України Харківської області складено висновок від 10.02.2016 року, погодженого начальником відділу імміграційної роботи ГУ ДМС України в Харківській області, запропоновано, зокрема, скасувати рішення ВГІРФО УМВС України в Харківській області 12.03.2009 року про надання дозволу на імміграцію в Україну громадянину СРВ ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1; посвідку на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_1, видану на ім'я громадянина СРВ ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати неправомірно виданою та вилучити.

10.02.2016 року ГУ ДМС України в Харківській області прийнято рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну №04/1-360449 (а.с.53).

Суд зазначає, що дане рішення було оскаржено позивачем у судовому порядку. Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 08.08.2016 року позов гр.СРВ ОСОБА_4 задоволено та скасовано рішення про скасування дозволу на імміграцію ГУ ДМС України в Харківській області.

Однак постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.11.2016 року апеляційну скаргу ГУ ДМС України в Харківській області задоволено та прийнято нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, рішення ГУ ДМС України про скасування дозволу на імміграцію в Україну від 10.02.2016 року №04/1-360449 як на час звернення позивача до ГУ ДМС України із заявою про обмін посвідки, так і на час розгляду справи в суді є чинним.

Розглядаючи заяву гр.СРВ ОСОБА_4 ГУ ДМС України було встановлено, що дозвіл на імміграцію в Україну позивача скасовано, посвідка НОМЕР_1 від 12.03.2009 року втратила юридичну силу, за таких підстав, з посиланням на п.п.6 п.17 Порядку останньому було відмовлено у видачі нової посвідки замість втраченої.

Суд зазначає, що згідно з вимогами чинного законодавства документування посвідкою на постійне місце проживання в Україні є наслідком реалізації іноземцем або особою без громадянства права на імміграцію в Україну. Отже, оскільки, рішення, що надавало право позивачу на імміграцію в Україну скасовано, і законність цього рішення підтверджено судом, то, в даному випадку, у відповідача відсутні правові підстави для здійснення обміну встраченої посвідки.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За наведених обставин та правових норм, суд вважає, що відповідач діяв у межах та у спосіб, що визначений чинним законодавством, а, отже, позовні вимоги громадянина СРВ ОСОБА_4 задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України та Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 11, 12, 51, 71, ст. 158, ст. 159, ст. 160, ст. 161ст. 162, ст. 163, ст. 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 02.10.2017 року.

Суддя Старосєльцева О.В.