Справа № 165/1742/17
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/9446/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мікули О.І.,

суддів Курильця А.Р., Кушнерика М.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Нововолинсько- Іваничівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області на постанову Нововолинського міського суду Волинської області від 14 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Нововолинсько- Іваничівське обєднане управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до відповідача - Нововолинсько-Іваничівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області, в якому просила визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у перерахунку їй пенсії у звязку із збільшенням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; зобов'язати Нововолинсько-Іваничівське обєднане управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити перерахунок та виплату пенсії в розмірі не нижчому ніж розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, у відповідності до ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування починаючи з 20 січня 2017 року та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до оплати суму пенсії з 20 січня 2017 року.

Постановою Нововолинського міського суду Волинської області від 14 серпня 2017 року позов задоволено. Визнано неправомірними дії Нововолинсько- Іваничівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 у звязку із збільшенням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Зобов'язано Нововолинсько- Іваничівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області здійснити перерахунок та виплату пенсії в розмірі не нижчому ніж розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, у відповідності до ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування починаючи з 20 січня 2017 року з урахуванням виплачених сум.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не прийнято до уваги положення Постанови Кабінету Міністрів України № 265 від 26 березня 2008 року „Про деякі питання пенсійного забезпечення з тих мотивів, що Закон України „Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії є пріоритетним над постановою Кабінету Міністрів України Деякі питання пенсійного забезпечення громадян. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 1-11/2012 нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства. Тому Конституційним Судом України визначено, що суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно- правові акти Кабінету міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік. Крім того, в цьому рішенні Конституційний Суд України зазначив, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, повязується з його функціями, визначеними Конституцією України. Отже, саме Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України. Апелянт звертає увагу на те, що позивач скористалась своїм правом дострокового виходу на пенсію за віком. У цьому випадку розмір її пенсії обчислений відповідно до ст.27 з врахуванням ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, зменшується на 0,5 відсотка за кожний повний чи неповний місяць дострокового виходу на пенсію, оскільки позивач вийшла на пенсію достровоко на 36 місяців раніше, тому розмір її пенсії зменшений на 18 %. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

Суд відповідно до положень п.3 ч.1 ст. 197 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки апеляційну скаргу подано на постанову суду першої інстанції, яка прийнята в порядку скороченого провадження за результатами розгляду справи, передбаченої п.2 ч.1 ст.183-2 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку у Нововолинсько- Іваничівському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Волинської області як одержувач пенсії за віком.

Зокрема, 10 липня 2014 року їй достроково (на 36 місяців раніше) призначено пенсію за віком на підставі п.7-2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування при розрахунку загального страхового стажу 37 років 06 місяців 02 дні, зі зменшенням на 18 відсотків її розміру, у сумі 949,00 грн., після перерахунку з 01 травня 2016 року розмір пенсії становив 972,01 грн., а після перерахунку з 01 травня 2017 року розмір пенсії становить 1121,25 грн.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи та сторонами не оспорюються.

06 червня 2017 року ОСОБА_1 звернулась у Нововолинсько- Іваничівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області з заявою про перерахунок та виплату їй пенсії в розмірі не нижчому ніж розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Листом №116/С-01 від 20 червня 2017 року Нововолинсько-Іваничівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області відмовило позивачу у задоволенні її заяви, мотивуючи це тим, що розмір її пенсії станом на 01 травня 2017 року розраховано, виходячи з таких показників: загальний трудовий стаж - 37 років 06 місяців 02 дні; коефіцієнт страхового стажу з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35% становить 0,50625 та середньомісячний заробіток у розмірі 1562,62 грн. за період робот из 01 липня 2000р. по 30 червня 2014р. Індивідуальний коефіцієнт для обчислення заробітної плати становить 0,57854 із застосуванням середньої заробінтої плати за 2013р. 2700,98 грн.; 791,08 грн. - основний розмір пенсії за віком; 520,92 грн. доплата до прожиткового мінімуму; 55,38 грн. - доплата за понаднормовий стаж; - 246,13 грн. - зменшення за достроковий вихід на пенсію (на 18 %). Загальний розмір пенсії за віком ОСОБА_1 станом на 01 травня 2017 року становить 1121,25 грн. Таким чином, розмір пенсії позивача відповідає вимогам чинного законодавства, а тому підстав для проведення перерахунку пенсії у зв'язку із збільшенням розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність немає.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії та Закону України Про прожитковий мінімум пенсія позивачу повинна виплачуватись у розмірі не нижчому, ніж розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а тому дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії у звязку із збільшенням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність є неправомірними, а належним способом захисту порушеного права є зобовязання Нововолинсько- Іваничівське обєднане управління Пенсійного фонду України Волинської області здійснити перерахунок та виплату їй пенсії в розмірі не нижчому ніж розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, у відповідності до ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування з урахуванням виплачених сум.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, виходячи з такого.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

П.7-2 Розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування передбачає, що до 1 січня 2015 року право дострокового виходу на пенсію за віком мають жінки, яким виповнилося 55 років, за наявності страхового стажу не менше 30 років та за умови звільнення з роботи. У цьому випадку розмір їх пенсії, обчислений відповідно до статті 27 та з урахуванням статті 28 цього Закону, зменшується на 0,5 відсотка за кожний повний чи неповний місяць дострокового виходу на пенсію.

Згідно зі статті 26 цього Закону особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки, які народилися в період з 01 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року, у віці 58 років.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на дату звернення за призначенням пенсії позивачу виповнилося 55 років, при загальному трудовому стажі 37 років 06 місяців та 02 дні, а тому 10 липня 2014 року їй достроково на 36 місяців раніше призначено пенсію за віком на підставі п.7-2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, тобто розмір її пенсії, обчислений відповідно до ст.27 з врахуванням ст.28 цього Закону, зменшений на 18 %.

Ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування передбачає, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі зменшується на розмір зазначеної пенсії.

Згідно зі ст.17 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії від 05 жовтня 2000р. №2017-III до числа основних державних соціальних гарантій включаються: мінімальний розмір заробітної плати; мінімальний розмір пенсії за віком; неоподатковуваний мінімум доходів громадян; розміри державної соціальної допомоги та інших соціальних виплат. Основні державні соціальні гарантії, які є основним джерелом існування, не можуть бути нижчими від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до положень ст.2 Закону України Про прожитковий мінімум від 15 липня 1999р. №966-XIV прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім'ям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України.

Таким чином, пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Ч.3 ст.4 Закону України Про прожитковий мінімум передбачає, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Згідно зі ст.7 Закону України Про державний бюджет України на 2015 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2015 року - 949 грн., з 1 вересня - 1074 грн.

Відповідно до ст.7 Закону України Про державний бюджет України на 2016 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2016 року -1074 грн., з 1 травня - 1130 грн., з 1 грудня - 1247 грн.

Законом України Про державний бюджет на 2017 рік визначено розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, який становить 1247 грн., з 1 травня 1312 грн.

Згідно з ч.2 ст.7 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Частиною 3 ст.42 вищезгаданого Закону (в редакції чинній на час звернення щодо перерахунку пенсії) тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону. Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

З 1 січня 2016 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, повязану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Таким чином, з системного аналізу вищенаведених правових норм, колегія суддів вважає, що встановлення нового розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність є підставою для перерахунку пенсії, який проводиться з дня встановлення цього мінімуму, у зв'язку з чим і пенсія позивача не може становити менше, ніж прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, після проведення перерахунку станом на 01 грудня 2016 року загальний розмір пенсії ОСОБА_1 становив 1067,95 грн., в тому числі: розмір пенсії за віком - 791,08 грн.; доплата до прожиткового мінімуму - 455,92 грн.; доплата за понаднормативний стаж - 55,38 грн.; зменшення за достроковий вихід на пенсію (на 18%) - "-234,43грн." станом на 01 травня 2017 року загальний розмір пенсії ОСОБА_1 становив 1121,25 грн., в тому числі: розмір пенсії за віком - 791,08 грн.; доплата до прожиткового мінімуму 520,92 грн.; доплата за понаднормативний стаж - 55,38 грн.; зменшення за достроковий вихід на пенсію (на 18%) - "-246,13грн."

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії у звязку із збільшенням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність в розмірі не нижчому ніж розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, у відповідності до ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування є неправомірними, а належним способом захисту порушеного права є зобовязання Нововолинсько-Іваничівське обєднане управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити перерахунок та виплату їй пенсії в розмірі не нижчому ніж розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, у відповідності до ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування з урахуванням виплачених сум.

При цьому, колегія суддів не приймає до уваги покликання апелянта на приписи Постанови Кабінету Міністрів України Деякі питання пенсійного забезпечення громадян №265 від 26 березня 2008 року, якими передбачено, що у разі коли щомісячний розмір пенсійних виплат, державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію та інвалідам, крім осіб, зазначених у п.1 цієї постанови (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексацій та інших доплат, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною), не досягає 949 грн., оскільки відповідно до вимог ст.8 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, тоді як п.2 Постанови №265 суперечить ст.46 Конституції України, нормам Законів України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії, Про прожитковий мінімум, Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Застосування положень Постанови №265 не може позбавляти особу її конституційного права на належний рівень життя, який не може бути нижчим від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя визначено, що оскільки Конституція України, як зазначено в її статті 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Крім того, Конституційний суд України у рішенні від 25.01.2012 №3-рп/2012 вказав, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Також, Європейський суд з прав людини у рішенні Петриченко проти України (Заява №2586/07) від 12 липня 2016 року визнав порушення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у зв'язку з тим, що у цій справі національні суди не розглянули доводи заявника з прямим посиланням на ст.46 Конституції України про те, що розмір його пенсії був нижчим від встановленого у відповідний час прожиткового мінімуму. Аналогічних висновків Європейський суд з прав людини дійшов у справі Проніна проти України (Pronina v. Ukraine) та у справі Богатова проти України (Bogatova v. Ukraine) (заява № 5231/04, від 7 жовтня 2010 року).

Таким чином, доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції в цій частині.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст.200 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Нововолинсько- Іваничівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області залишити без задоволення, а постанову Нововолинського міського суду Волинської області від 14 серпня 2017 року у справі № 165/1742/17 без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Головуючий О.І. Мікула

Судді: А.Р. Курилець

ОСОБА_3