Справа № 601/2073/16
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2017-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

25 вересня 2017 року м. Київ К/800/28976/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Калашнікова О.В., перевіривши касаційну скаргу Кременецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на постанову Шумського районного суду Тернопільської області від 28 грудня 2016 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2017 року у справі №876/1201/17 (№601/2073/16) за позовом ОСОБА_1 до Кременецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання неправомірним рішення та зобов'язання вчинити дії, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Кременецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання неправомірним рішення та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Шумського районного суду Тернопільської області від 28 грудня 2016 року позов задоволено.

Визнано дії управління Пенсійного Фонду України в Кременецькому районі Тернопільської області про припинення з 01 квітня 2015 року виплати пенсії по інвалідності ОСОБА_1 неправомірними.

Зобов'язано Кременецьке об'єднане управління Пенсійного Фонду України Тернопільської області поновити виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з 01 квітня 2015 року .

Постанову суду в частині виплати пенсії у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2017 року постанову Шумського районного суду Тернопільської області від 28 грудня 2016 року скасовано.

Прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Кременецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо відмови у поновленні ОСОБА_1 виплати пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язано Кременецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області поновити з 01 червня 2015 року виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі скаржник ставить питання про скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28 серпня 2017 року касаційну скаргу Кременецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

У встановлений строк скаржником усунуто зазначені в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 28 серпня 2017 року недоліки.

Разом з тим, у відкритті касаційного провадження слід відмовити виходячи з такого.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом III групи загального захворювання, з 10 листопада 2007 року їй було призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Після призначення пенсії позивач продовжувала працювати на посаді судді Кременецького районного суду Тернопільської області.

З 01 квітня 2015 року відповідач зупинив виплату пенсії ОСОБА_1

На звернення позивача відповідач листом від 27 жовтня 2016 року повідомив, що виплату пенсії зупинено на підставі Закону України від 02 березня 2015 року №213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», тому підстави для поновлення виплати пенсії відсутні.

З 01 квітня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесссення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», яким було внесено зміни, зокрема до ст. 47 Закону України «Про загатьнообов'язкове державне пенсійне страхування» і встановлено, що тимчасово у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи особи (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій. осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Також п. 5 Прикінцевих положень цього Закону було передбачено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу».

Станом на 01 червня 2015 року зазначений Закон був чинним, і вказані його положення не були визнані неконституційними.

Разом з тим, враховуючи, що до 01 червня 2015 року не було прийнято закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, з вказаної дати скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (довічне грошове утримання) призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Таким чином, з 01 червня 2015 року особи, які працюють на посадах, стаж роботи на яких дає право на призначення пенсії, зокрема, згідно з Законом України «Про судоустрій і статус суддів», втратили право на пенсійне забезпечення відповідно до вказаного Закону, і з цієї дати їм повинна бути відновлена виплата пенсії за віком, призначена відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24 травня 2016 року у справі №333/6710/15-а.

Отже, суди дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, оскільки пенсія позивачу була призначена саме відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», то підстав для припинення її виплати у відповідача не було.

Виходячи з наведеного, суди дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для поновлення виплати пенсії позивачу, а відтак - і про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та-або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, які відповідають усталеній практиці Вищого адміністративного суду України у цій категорії справ, зазначена касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись ст. ст. 211, 213, п. 5 ч. 5 ст. 214 КАС України, -

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Кременецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на постанову Шумського районного суду Тернопільської області від 28 грудня 2016 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2017 року у справі №876/1201/17 (№601/2073/16) за позовом ОСОБА_1 до Кременецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання неправомірним рішення та зобов'язання вчинити дії.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Калашнікова