Справа № 760/7304/17
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 760/7304/17 Головуючий у 1-й інстанції: Шереметьєва Л.А. Суддя-доповідач: Губська О.А.
У Х В А Л А

Іменем України

26 вересня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Губської О.А.

суддів: Ключковича В.Ю., Беспалова О.О.

за участю: секретаря судового засідання Сергієнко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Солом'янського районного суду міста Києва від 12 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Житомирської митниці Державної фіскальної служби України про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з позовом до Житомирської митниці Державної фіскальної служби України, у якому просив визнати незаконною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил №0184/101000015/2016 від 07 липня 2016 року.

Обґрунтовуючи свої доводи, позивач вказував на те, що відповідачем порушено процедуру притягнення його до адміністративної відповідальності, а саме, не забезпечено можливості його особистої участі у розгляді справи про порушення митних правил. Зокрема, зазначив, що 03.06.2016 повідомляв митницю про його бажання взяти участь у розгляді справи і 08.06.2016 митниця інформувала позивача про перенесення розгляду його справи на 07.07.2016, проте 01.07.2016 позивач вдруге просив відкласти розгляд його справи. Не зважаючи на клопотання позивача, 07.07.2016 відповідачем було здійснено розгляд справи за відсутності позивача та прийнято оскаржувану постанову. На думку позивача, це є безумовною підставою для скасування прийнятого відповідачем рішення.

Також просив поновити йому строк звернення до суду.

Постановою Солом'янського районного суду міста Києва від 12 липня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Суд попередньої інстанції мотивував своє рішення тим, що відповідачем не допущено порушень чинного законодавства, які б давали підстави для визнання протиправним та скасування прийнятого ним рішення. Водночас, позивачем не спростовано тієї обставини, що ним було перевищено встановлений ст. 95 МК України строк доставки транспортного засобу марки «Rover», реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1, який перебуває під митним контролем, до митного органу призначення більше, ніж на десять діб.

В апеляційній скарзі позивач просить зазначене рішення скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити. В обґрунтування своєї скарги вказує на те, що судом залишено поза увагою доводи позивача щодо порушення відповідачем процедури притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України перегляд рішення суду першої інстанції здійснюється у межах доводів апеляційної скарги позивача.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України) визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін у відкритому судовому засіданні без здійснення фіксування технічними засобами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції виходить із таких фактичних обставин.

З матеріалів справи вбачається, що постановою заступника начальника Житомирської митниці ДФС від 07 липня 2016 року №0184/101000015/2016 ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 470 МК України в вигляді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500,00 грн. у зв'язку із перевищенням встановленого ст. 95 МК України строку доставки транспортного засобу марки «Rover», реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1, який перебуває під митним контролем, до митного органу призначення більше, ніж на десять діб.

Перевіривши правову оцінку обставин справи, повноту їх встановлення та правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга є необґрунтованою та задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 90 Митного кодексу України (далі за текстом - МК України) транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 93 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту, а також повинні бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 95 МК України строки транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу - 5 діб).

Відповідно до ч. 2 ст. 95 МК України до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається: 1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Згідно з ч. 1 ст. 102 МК України митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення

Відповідно до ч. 2 ст. 200 МК України доставка товарів та документів на них повинна бути здійснена у строк, визначений ст. 95 Митного кодексу України.

В силу положень ч. 3 ст. 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом правильно встановлено, що спірною постановою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 470 МК України в вигляді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500,00 грн. у зв'язку із перевищенням встановленого ст. 95 МК України строку доставки транспортного засобу марки «Rover», реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1, який перебуває під митним контролем, до митного органу призначення більше, ніж на десять діб.

При цьому, як випливає зі змісту позовної заяви та апеляційної скарги, позивачем не заперечується факт вчиненого ним порушення, будь-яких доводів щодо відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 470 МК України, а так само щодо існування обставин, які б перешкоджали позивачу вивезти автомобіль за межі митної території України у встановлений МК України строк, не наведено та відповідних доказів не надано.

Обґрунтовуючи свою позицію щодо протиправності прийнятої відповідачем постанови, позивач посилається на недотримання митним органом процедури притягнення його до адміністративної відповідальності, а саме, не забезпечено можливості його особистої участі у розгляді справи про порушення митних правил.

За правилами статті 498 МК України особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Відповідно до частин 1 та 4 ст. 526 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Судом першої інстанції встановлено, і позивач в апеляційній скарзі не заперечує проти того, що його було повідомлено про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, позивач володів інформацією про складення відносно нього протоколу про порушення митних правил від 06 травня 2016 року, проте кожного разу просив відкласти розгляд справи у зв'язку із неможливістю його особистої присутності через хворобу.

07 липня 2016 року відповідачем було прийнято постанову за відсутності позивача або його представника.

В апеляційній скарзі позивач наголошує на тому, що незважаючи на те, що відповідач неодноразово відкладав розгляд справи про порушення митних правил, він, тим не менш щоразу заявляв клопотання про перенесення розгляду справи у зв'язку зі станом здоров'я, при цьому Митним кодексом України не обмежено кількості перенесення розгляду справи.

На переконання скаржника, відповідач розглянувши справу за відсутності позивача, який при цьому подав клопотання про перенесення її розгляду, допустив грубе порушення вимог українського та міжнародного законодавства, обмеживши його в праві на захист.

Колегія суддів враховує, що положеннями статей 526, 498 МК України особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил надано право, зокрема, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів.

Поряд із цим, цією ж нормою передбачено, що зазначені в цій статті особи зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Як встановлено судом, відповідач відкладав розгляд справи, проте позивач щоразу заявляв клопотання про її перенесення через стан здоров'я.

Чинним законодавством, в тому числі положеннями ст.. 499 та 500 Митного кодексу України закріплено інститут представництва, зокрема, позивач, як особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не був позбавлений можливості забезпечити явку свого представника або захисника у розгляді справи, проте цим правом не скористався.

Поряд із цим, суд першої інстанції правильно звернув увагу на те, що позивач не направляв до митного органу пояснень з приводу причин порушення ним вимог ст. 95 МК України, як і будь-яких доказів поважності причин неявки на розгляд його справи.

З урахуванням встановлених у справі обставин, колегія суддів вважає, що наведені позивачем мотиви не є достатньо вагомими для визнання протиправною та скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

У зв'язку із викладеним, висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та дотриманні норм процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для скасування оскаржуваного судового рішення колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Окремо, з приводу доводів позивача про поновлення строку звернення до суду, колегією суддів враховано наступне.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 529 МК України постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Скарга (адміністративний позов) на постанову органу доходів і зборів у справі про порушення митних правил подається у строк, встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі пропуску цього строку з поважних причин він за заявою особи, яка подає скаргу (адміністративний позов), може бути поновлений відповідно митницею, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або судом.

Так, позивач зазначає, що вперше позовну заяву ним було подано у межах встановленого КУпАП десятиденного строку оскарження постанови про адміністративне правопорушення, проте, через неналежне виконання його представником своїх обов'язків, а саме через повторну неявку у судове засідання, позовну заяву було залишено без розгляду ухвалою судді Солом'янського районного суду міста Києва від 22 лютого 2017 року. Копію даної ухвали позивач отримав 13 квітня 2017 року, що підтверджується копією конверту. Розірвавши договір про надання правової допомоги, позивач 21 квітня 2017 року повторно подав позовну заяву.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

За правилами ч. 1 ст. 203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Разом з цим, з огляду на наявні у справі матеріали, наведені позивачем мотиви, а також недопущення позбавлення особи права доступу до правосуддя, колегія суддів вважає необхідним прийняти до уваги доводи позивача щодо поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду.

З урахуванням наведеного, судова колегія не вбачає правових підстав для застосування правових наслідків п. 9 ч. 1 ст. 155, ч. 1 ст. 203 КАС України.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Солом'янського районного суду міста Києва від 12 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Житомирської митниці Державної фіскальної служби України про порушення митних правил - залишити без задоволення, а постанову Солом'янського районного суду міста Києва від 12 липня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддяВ.Ю. Ключкович

СуддяО.О. Беспалов

Повний текст ухвали виготовлено 29.09.2017

Головуючий суддя Губська О.А.

Судді: Ключкович В.Ю.

Беспалов О.О.