Справа № 2-а-115/2010
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2017-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2017 року м. Київ К/800/13264/17

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді Шведа Е.Ю.,

суддів Єрьоміна А.В.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за

касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області

на ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2017 року

у справі № 2-а-115/2010

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області

про перерахунок пенсії,

встановив:
Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2017 року роз`яснено постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 13 грудня 2010 року та встановлено, що при здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до наказу Міністра оборони України від 28 липня 2008 року № 377 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області (далі ГУ ПФУ) підлягають врахуванню усі види грошового забезпечення, перелік та розмір яких зазначений у наданій Одеським обласним військовим комісаріатом довідці від 09 листопада 2015 року, а саме: посадовий оклад, оклад за військовим званням, відсоткова надбавка за вислугу років в розмірі 40%, надбавка за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50%, надбавка за таємність 10% та премія в розмірі 10%.

У касаційній скарзі ГУ ПФУ, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить рішення вказаного суду скасувати та залишити в силі ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 04 жовтня 2016 року про відмову у роз`ясненні судового рішення. Касаційна скарга обґрунтована тим, що проведення перерахунку пенсії позивача з урахуванням інших складових грошового забезпечення позивача, окрім посадового окладу, не було предметом судового розгляду по суті спору.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, правової оцінки обставин справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом апеляційної інстанції установлено, що у листопаді 2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ГУ ПФУ про визнання незаконною бездіяльності щодо не проведення позивачу перерахунку пенсії, у зв`язку з підвищенням посадового окладу відповідної категорії військовослужбовців на підставі наказу Міністра оборони України від 28 липня 2008 року № 377, та зобов`язання відповідача провести з 1 вересня 2008 року перерахунок призначеної позивачу пенсії з урахуванням посадового окладу в розмірі 1668,40 грн. Крім того, позивач просив зобов`язати ГУ ПФУ виплатити йому суму недоотриманого пенсійного забезпечення, що утворилася внаслідок проведеного перерахунку, з урахування посадового окладу в розмірі 1668,40 грн., за період з 01 вересня 2008 року по день фактичного перерахунку.

Постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 13 грудня 2010 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано незаконною бездіяльність ГУ ПФУ з непроведення позивачу перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням посадового окладу відповідної категорії військовослужбовців на підставі наказу Міністра оборони України від 28 липня 2008 року № 377. Зобов`язано відповідача провести перерахунок та забезпечити проведення виплати позивачу пенсії у відповідності з названим наказом Міністра оборони України з 01 вересня 2008 року. В решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2012 року постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 13 грудня 2010 року скасовано та прийнято нову постанову, якою відмовлено позивачу у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06 жовтня 2015 року касаційну скаргу позивача задоволено. Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2012 року скасовано та залишено в силі постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 13 грудня 2010 року.

25 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою про роз`яснення постанови Комінтернівського районного суду Одеської області від 13 грудня 2010 року. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 4 жовтня 2016 року відмовлено позивачу у задоволенні заяви про роз`яснення рішення.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 та роз`яснюючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив з того, що до набрання законної сили названим рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 13 грудня 2010 року пенсія позивача обчислювалася, виходячи з посадового окладу у розмірі 1397 грн., окладу за військовим званням (135 грн.), процентної надбавки за вислугу років в розмірі 40 % (612,80 грн.), надбавки за роботу з таємними документами в розмірі 10 % (139,70 грн.), надбавки за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50 % (1072,40 грн.) та премії в розмірі 10 % (139,70 грн.).

На виконання постанови Комінтернівського районного суду Одеської області від 13 грудня 2010 року відповідач провів перерахунок пенсії позивача, виходячи виключно з посадового окладу у розмірі 1668 грн. відповідно до наказу Міністра оборони України від 28 липня 2008 року № 377. При цьому інші складові грошового забезпечення позивача (оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, надбавка за роботу з таємними документами, надбавка за виконання особливо важливих завдань та премія) при перерахунку пенсії до складу грошового забезпечення позивача відповідачем не включені, що підтверджено в судовому засіданні суду апеляційної інстанції представником відповідача.

Аналізуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що відповідач неправильно здійснив перерахунок пенсії позивача, що, в свою чергу, свідчить про незрозумілість для ГУ ПФУ резолютивної частини постанови Комінтернівського районного суду Одеської області від 13 грудня 2010 року, а тому про необхідність роз`яснення вказаного судового рішення.

Суд касаційної інстанції вважає таке рішення суду апеляційної інстанції правильним з огляду на наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 43 Закону України від 09 квітня 1992 pоку № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду України, висловлених у численних постановах, зокрема від 06 березня та 13 листопада 2012 року, 22 січня та 12 лютого 2013 року (справи №№ 21-2во12, 21-359а12, 21-421а12, 21-445а12 відповідно) пенсійне забезпечення військовослужбовців має здійснюватися відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону України від 09 квітня 1992 pоку № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виходячи з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідний оклад за посадою, військове (спеціальне) звання, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, встановлених законодавством.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на момент звернення ОСОБА_1 до суду з позовом до ГУ ПФУ про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії з перерахунку пенсії, пенсія позивача обчислювалася виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, процентної надбавки за вислугу років в розмірі 40%, надбавки за роботу з таємними документами в розмірі 10%, надбавки за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50% та премії в розмірі 10%, що повністю відповідає наведеним вище положенням ч. 3 ст. 43 Закону України від 09 квітня 1992 pоку № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КАС України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Зважаючи на те, що на виконання постанови Комінтернівського районного суду Одеської області від 13 грудня 2010 року ГУ ПФУ здійснив перерахунок пенсії позивача, виходячи виключно з посадового окладу у розмірі 1668 грн., а інші складові грошового забезпечення при перерахунку пенсії не включив, суд вважає правильним висновок суду апеляційної інстанції про необхідність роз`яснення рішення суду першої інстанції в частині того, що при здійсненні перерахунку пенсії позивача відповідно до наказу Міністра оборони України від 28 липня 2008 року № 377 відповідач повинен враховувати всі види грошового забезпечення, з яких обчислювалася пенсія до звернення з позовом до суду, а не лише посадовий оклад.

З урахуванням викладеного, доводи касаційної скарги спростовуються викладеними вище нормами права та встановленими обставинами справи, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення та скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:
Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та не підлягає оскарженню, проте може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: