Справа № 453/699/17
Суддя: Курницька В. Я.
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 453/699/17
№ провадження 2-а/453/56/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2017 року м. Сколе

Сколівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді - Курницької В.Я.,

за участі секретаря - Трембач М.М.,

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора СР ПП № 2ПП Сколівського ВП ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову БР №133810/437 від 06.05.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, винесену інспектором СР ПП №2ПП Сколівського ВП ОСОБА_2 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.ч.1,2 ст.122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 06.05.2017 інспектором СР ПП №2ПП Сколівського ВП ОСОБА_2 винесено постанову БР №133810/437 про накладення на нього адміністративного стягнення за здійснення обгону транспортного засобу ближче ніж 50 м до пішохідного переходу, а також за перетин суцільної лінії дорожньої розмітки, відтак за порушення п.п.1.1, 14.6 в Правил дорожнього руху. Відповідачем було складено постанову про накладення на нього адміністративного стягнення, яку він відмовився підписати, оскільки жодного правопорушення не вчиняв і винесена постанова є протиправною. 09.06.2017 року на його домашню адресу надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з нього 850 грн. (подвійного розміру внесеного відповідачем штрафу), на підставі оскаржуваної ним постанови. Оскільки йому не був відомий зміст постанови інспектора Джуса А.П., яку той виніс 06.05.2017 року, так як від підписання він відмовився, а копію її не надали та не надіслали поштовим відправленням. 13.06.2017 року він звернувся до державного виконавця та отримав копію оскаржуваної постанови. Окрім того, вважає оскаржувану постанову протиправною, оскільки інспектором всупереч тлумаченням, визначеним Рішенням Конституційного суду України у справі №1-11/2015 від 26.05.2015 застосовано скорочене провадження. Вважає, що постанова не відповідає вимогам, встановленим законом, відтак є протиправною. Просить позов задоволити.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі з зазначених в позові підстав, просив їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначивши, що 06.05.2017 під час несення служби у відповідності до вимог п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» здійснювався контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Близько 21.15 год. 06.05.2017 року на автодорозі Київ-Чоп в с. Дубина Сколівського району Львівської області відповідачем було виявлено автомобіль PEUGEOT 407, номерний знак НОМЕР_1, водій якого здійснив обгін транспортного засобу ближче ніж 50 м до пішохідного переходу та перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки, чим порушив вимоги п.1.1, п. 14.6 Правил дорожнього руху. Факт вчинення позивачем вказаного правопорушення було зафіксовано на відеореєстраторі. Крім того, відповідач зазначив, що після зупинки транспортного засобу позивача, він підійшов до нього, відрекомендувався, пояснив суть скоєного правопорушення та попросив надати для перевірки посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, зауважень до яких не виникло. Відповідач пояснив позивачу, що він порушив вимоги п. 1.1, п.14.6 ПДР, а саме: здійснив обгін транспортного засобу ближче ніж 50 м до пішохідного переходу та перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно з ч.ч.1, 2 ст.122 КУпАП. Відповідач роз'яснив позивачу вимоги ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП та повідомив, що справу буде розглянуто на місці скоєння правопорушення. Одразу ж після цього, розглянувши в присутності позивача матеріали адміністративної справи, відповідач виніс постанову БР №133810/437 у справі про адміністративне правопорушення про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Від підпису та отримання копії постанови позивач відмовився. Порушення, вчинене позивачем, зафіксоване в автоматичному режимі, відтак є належним доказом вини позивача. Просив суд відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Судом встановлено, що згідно з постановою серії БР №133810/437 від 06.05.2017 року, винесеною інспектором СР ПП №2ПП Сколівського ВП ОСОБА_2 на позивача було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.ч.1, 2 ст.122 КУпАП: 06.05.2017 року близько 21.55 год. на автодорозі Київ-Чоп в с. Дубина Сколівського району Львівської області здійснив обгін транспортного засобу ближче ніж 50 м до пішохідного переходу та перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки, чим порушив вимоги , чим порушив вимоги п. 14.6 в, п.1.1 розділу 34, Правил дорожнього руху (а.с. 5).

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 1 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Частина 2 згаданої вище статті встановлює відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. З наявного відеозапису з камери відеореєстратора патрульних поліцейських вбачається, що автомобіль позивача здійснив обгін ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті та, здійснюючи такий обгін, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки.

Відповідно до статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до вимог ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3,5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.ст.124-1-126) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Згідно з п.2 розділу III Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. ч.1,2 ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису з камери відеореєстратора (а.с.24) вбачається, що автомобіль під керуванням позивача здійснив обгін ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті та, здійснюючи такий обгін, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки, був зупинений інспектором. При цьому, суд наголошує, що як вбачається з відеозапису, дослідженого судовому засіданні, після вчинення зазначених правопорушень, побачивши, що патрульний автомобіль, увімкнувши проблискові маяки, здійснив розворот, позивач самостійно, без звернення до нього патрульних, зупинився та увімкнув аварійний сигнал. На думку суду, факт самостійної зупинки позивача свідчить про те, що йому було зрозуміло, що саме порушення ним правил дорожнього руху стало причиною увімкнення на патрульному автомобілі проблискових маячків та здійснення розвороту. Вказане підтверджується тим, що автомобіль під керуванням позивача не був єдиним автомобілем на дорозі, більше того, смугою позивача рухалась ціла колонна автомобілів, однак, жоден з них включення патрульними проблискових маячків на автомобілі та зміну напрямку руху не відніс на свою адресу.

Крім того, судом встановлено, що після зупинки транспортного засобу, представившись, пояснивши позивачу суть правопорушення - порушення п.14.6 в), п. п.1.1 розділу 34 Правил дорожнього руху України - обгін ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті та перетин суцільної лінії дорожньої розмітки, за що передбачена відповідальність за ч.ч.1,2 ст.122 КУпАП, а також його права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, відповідач, розглянувши в присутності позивача матеріали справи, виніс постанову серії БР №133810/437 у справі про адміністративне правопорушення за ч. ч.1,2 ст.122 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. З відеозапису вбачається, що позивач ОСОБА_1 перебував в своєму автомобілі під час складання постанови інспектором поліції.

З постанови серії БР № від 06.05.2017 року вбачається, що позивач відмовився отримати копію постанови.

Згідно з ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП відповідачем було з'ясовано, що позивачем було скоєно адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч.1,2 ст.122 КУпАП. Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 було накладено, згідно з ч.2 ст.36 КУпАП, в межах санкції ч.2 ст.122 КУпАП.

Згідно з ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.283 КУпАП. Частина друга ст.258 КУпАП передбачає, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до Національної поліції. Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в т.ч. частина перша, друга і третя ст.122 КУпАП). Частиною 5 ст.258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо встановленого порушення.

Постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складено інспектором патрульної поліції, який відповідно до вимог ст.222 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ч.ч.1,2 ст.122 КУпАП.

Відтак , суд вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що відповідачем незаконно винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності на місці вчинення адміністративного правопорушення, з посиланням на рішення Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26.05.2015 року з огляду на наступне.

Рішенням Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26.05.2015 року здійснено офіційне тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП в аспекті того, чи можна словосполучення «за місцем його вчинення», яке міститься у цьому положенні, розуміти як таке, що дозволяє здійснювати розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці його вчинення одразу після складення протоколу про таке правопорушення.

Натомість в подальшому Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14.07.2015 року внесено зміни до ст. 258 КУпАП, у відповідності до яких протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Цим же законом внесено зміни до ст. 222 КУпАП відповідно до яких органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою, третьою статті 122 КУпАП.

Вказані положення законів не визнані неконституційними та відповідно не оцінювались Конституційним Судом України при прийнятті рішення №5-рп/2015 від 26 травня 2015 року, оскільки були прийняті після постановлення цього рішення.

Оскільки позивачем вчинено адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а розгляд справи віднесено до компетенції Національної поліції, відтак відповідності до вимог ст.258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складався.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі за ч.ч.1,2 ст.122 КУпАП, відбувається в скороченому вигляді, а саме фіксація адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Отже, відповідач правомірно виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.ч.1,2 ст.122 КУпАП на місці вчинення правопорушення.

Не заслуховують на увагу також покликання позивача на не надіслання відповідачем копії постанови поштовим відправленням, оскільки факт відправлення копії постанови ОСОБА_1

Документально підтверджений долученими до матеріалів справи копією супровідного листа про скерування такої вих.. № 2263/62/07-17 від 10.05.2017 року (а.с. 18), а також копіями відповідних аркушів журналу обліку вихідних та внутрішніх документів Сколівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області (а.с. 30). При цьому, суд судом встановлено відповідність перших чотирьох цифр вихідного номеру, вказаного на супровідному листі, порядковому обліковому номеру у журналі обліку вихідних та внутрішніх документів Сколівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області. Відповідність доданих копій оригіналу засвідчена підписом інспектором СР ПП №2ПП Сколівського ВП ОСОБА_2

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача та накладення адміністративного стягнення за ч.ч.1,2 ст.122 КУпАП відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством України, що регулює порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

На підставі досліджених в судовому засіданні доказів суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серія БР № від 06.05.2017 року задоволенню не підлягає.

Керуючись ч.1 ст.122, ст.ст.222, 251, 258, 280 КУпАП, ст.ст.31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», ст.ст.69-71, 159, 161, 162, 163, 171-2 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора СР ПП №2ПП Сколівського ВП ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

На постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сколівський районний суд Львівської області. При проголошенні вступної та резолютивної частини постанови згідно з ч. 3 ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання постанови.

Суддя В.Я. Курницька