Справа № 753/7358/17
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 753/7358/17 Головуючий у 1-й інстанції: Комаревцева Л.В.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 22 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Мелешка Ростислава Степановича про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі - відповідач-1), інспектора Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Мелешка Ростислава Степановича (далі - відповідач-2) про:

- скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 02.04.2017 р. серії АР № 691184;

- закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу 255,00 грн.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 22 серпня 2017 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, вважаючи, що судом неповно з'ясовано обставини справи та порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст.12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а постанова суду скасуванню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 02.04.2017 р. відповідачем було складено постанову про адміністративне правопорушення серії АР № 691184, відповідно до якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді накладення штрафу в розмірі 255,00 грн. за невиконання вимог дорожнього знаку 5.33 (пішохідна зона) та порушення п. 8.4 ґ ПДР України.

Позивач, вважаючи таку постанову протиправною, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Судова колегія встановила, що відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем під час притягнення позивача до адміністративної відповідальності було досліджено повно та об'єктивно всі обставини, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, дотримано вимоги законодавства і порядок притягнення до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Конституції України, Кодексом України про адміністративні правопорушення у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин (далі - КУпАП), Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (далі - ПДР), Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 р. № 1395 (далі - Інструкція № 1395).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 8.4 «ґ» ПДР дорожні знаки поділяються на групи, зокрема інформаційно-вказівні знаки, які запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об'єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Частиною 1 статті 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають, зокрема справи про адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, передбачені частиною першою статті 122.

У ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185--3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У разі виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Копії постанови у справі про адміністративне правопорушення та матеріалів, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, надсилаються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом трьох днів з дня винесення такої постанови.

У п. 4 Інструкції № 1395 визначено, що в разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема частиною першою статті 122 КУпАП.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що достатньою та необхідною правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення ПДР є наявність в її діях (бездіяльності) відповідного складу правопорушення, що повинно підтверджуватися належними і необхідними доказами у розумінні ст. 251 КУпАП та ст. 70 КАС України.

Разом з тим, колегія суддів встановила, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, зафіксовано лише у постанові від 02.04.2017 р. серії АР № 691184 та не підтверджується жодними іншими доказами.

Більш того, колегія суддів звертає увагу на те, що пунктом 8.4 «ґ» ПДР, за порушення якого позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, визначено групу дорожніх знаків, а не конкретне правило дорожнього руху.

При цьому, ані до суду першої інстанції, ані в ході апеляційного провадження відповідачем не було надано належних і допустимих у розумінні ст. 251 КУпАП та ст. 70 КАС України, які б підтверджували наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, за яке його було притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Водночас, колегія суддів звертає увагу на те, що такі докази у відповідача було витребувано ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2017 р. /Т.1 а.с.88-89/, однак зазначена ухвала в цій частині відповідачем не виконана.

Крім того, відповідачем взагалі не доведено перед судом наявності знаку, визначаючого пішохідну зону, в м. Львів на перехресті вул. Коперніка та вул. Банківської, де у відповідності до спірної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, за твердженням відповідача, апелянтом вчинено правопорушення.

При цьому, колегія суддів не приймає до уваги доводи відповідача про те, що схеми організації дорожнього руху по вул. Коперніка-Банківська знаходяться у володінні Галицької РДА м. Львова, оскільки у відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України саме на відповідача як суб'єкта владних повноважень покладено обов'язок доказування прийнятого ним рішення і в даному випадку ним не доведено, що він був позбавлений можливості звернутися до Галицької РДА м. Львова щодо отримання вказаних відомостей, хоча ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2017 р. йому було надано відповідний час.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, всупереч вимогам ч. 2 ст. 71 КАС України, не надав суду жодних належних і допустимих у розумінні ст. 70 КАС України доказів, які б підтверджували правомірність винесення ним оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, не спростував тверджень позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, та не переконав судову колегію у своїй правоті.

Отже, в даному випадку наявні достатні та необхідні правові підстави для визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення від 02.04.2017 р. серії АР № 691184.

При цьому, судова колегія звертає увагу на те, що у своєму адміністративному позові ОСОБА_2, фактично обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги через протиправність спірної постанови від 02.04.2017 р. серії АР № 691184, просив суд лише її скасувати, що у відповідності до вимог ч. 2 ст. 11 та ст. 162 КАС України зумовлює необхідність з метою повного та всебічного захисту порушеного права позивача вийти за межі його позовних вимог та задовольнити їх в цій частині шляхом визнання вказаної постанови протиправною та її скасування.

Разом з тим, перевіряючи наявність правових підстав для задоволення адміністративного позову в іншій частині позовних вимог, тобто щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, колегія суддів зазначає, що у відповідності до ст.ст. 247, 284 КУпАП вирішення питання про закриття справи про адміністративне правопорушення належить до дискреційних повноважень того органу, яким було порушено таку справу.

Водночас, у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 р. на 316-й нараді, зазначено, що під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

З огляду на це, апеляційний суд вважає, що зазначені позовні вимоги є передчасними і задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було неповно встановлено обставини цієї справи і порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цілому.

Відповідно до ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, зокрема, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню частково, постанова Дарницького районного суду м. Києва від 22 серпня 2017 року - скасуванню, адміністративний позов - задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 41, 159, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 22 серпня 2017 року - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Мелешка Ростислава Степановича про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 02.04.2017 р. серії АР № 691184.

В задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

Повний текст рішення, відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України, виготовлено 04 жовтня 2017 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Кобаль М.І.

Карпушова О.В.