Справа № 638/2521/17
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 р.Справа № 638/2521/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Чалого І.С.

Суддів: Пянової Я.В. , Зеленського В.В.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.04.2017 по справі № 638/2521/17

за позовом ОСОБА_1

до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова

про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2017 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1І.), звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова, в якому просила суд визнати протиправним рішення відповідача від 13.01.2017 щодо невключення до складу середнього заробітку при перерахунку пенсії суми матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, суми індексації заробітної плати та надбавки до посадового окладу 50% суми згідно рішення ІІ сесії ХХІІ скликання Харківської міської ради від 19.10.1994р.; визнати протиправним рішення відповідача від 13.01.2017 щодо відмови в перерахунку пенсії державного службовця з 01.12.2015 у зв'язку із підвищенням зарплати державних службовців згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів"; зобов'язати провести перерахунок (донарахування) пенсії державного службовця з липня 2008 року, включивши до складу заробітної плати суми матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, суми індексації заробітної плати та надбавки до посадового окладу 50% згідно рішення ІІ сесії ХХІІ скликання Харківської міської ради від 19.10.1994р., всього на суму 23098,06грн. згідно довідки від 02.09.2016р. № 258, яку видано Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради із збереженням відсотку нарахування пенсії на момент виходу на пенсію (83%) та виплатити її в повному обсязі; зобовязати відповідача провести перерахунок її пенсії державного службовця з 01 грудня 2015 року у зв'язку із підвищенням зарплати державних службовців згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" на підставі довідки Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради від 04.01.2017р. № 3, з включенням до заробітної плати усіх складових заробітної плати згідно цієї довідки із збереженням проценту нарахування пенсії на момент її призначення в розмірі 83% та стягнути з відповідача на її користь суму судового збору у розмірі 1280 грн. 00 коп.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.04.2017 частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1

Визнано дії управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради № 258 від 02.09.2016р. протиправними.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії державного службовця з 16.08.2016року, включивши до складу заробітної плати суми матеріальної допомоги на оздоровлення, суми матеріальної допомоги на вирішення соціально - побутових питань, індексації заробітної плати та надбавки до посадового окладу 50% згідно рішення ІІ сесії ХХІІ скликання Харківської міської ради від 19.10.1994р., всього на суму 23098,06грн. згідно довідки від 02.09.2016р. № 258, яку видано Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради із збереженням відсотку нарахування пенсії на момент виходу на пенсію (83%), а саме такий був встановлений при призначенні їй пенсії, згідно частини другої статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993року № 3723- ХІІ, в редакції, діючій на час призначення пенсії, та виплатити ОСОБА_1 різницю пенсії після перерахунку за вищевказаний період.

Стягнуто з державного бюджету на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 640,00 грн.

В іншій частині адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, управлінням Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова було подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2017 відповідача - управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова було замінено на його правонаступника - Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова.

За результатами розгляду апеляційної скарги відповідача ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2017 апеляційна скарга була залишена без задоволення, а постанова суду першої інстанції без змін.

Не погоджуючись з постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.04.2017 в частині відмови в задоволенні позовних вимог, позивачка звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В апеляційній скарзі позивач посилається на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

У судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, відповідно до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту КАС України), не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч.6 ст. 12 та ч.1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання 29.09.2017 за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Шевченківському об'єднаному управління Пенсійного фонду України м. Харкова та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" в розмірі 83 % від заробітної плати.

Позивачем було отримано довідку Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради від 02.09.2016 року №258 про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи перед зверненням за пенсією) станом на 14.07.2008 року, згідно якої до складу заробітної плати також включено матеріальну допомогу на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, суму індексації заробітної плати та надбавки до посадового окладу 50% та довідку від 04.01.2017 року № 3 про заробітку плату, що подається для перерахунку пенсії (а.с. 13-14).

10 січня 2017року позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії відповідно до Закону № 3723-ХІІ з урахуванням довідок Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради № 3 та № 258.

Відповідач листом від 03.02.2017 № 1938-02/16 відмовив позивачу у здійсненні перерахунку пенсії, посилаючись на те, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати не є складовими заробітної плати державного службовця та на п.5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015р. № 213 з 01 червня 2015р. скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій та статус судів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України» (а.с. 15).

Позивач, вважаючи дану відмову незаконною, та такою що порушує її права, звернулась до суду з вимогою про визнання рішення протиправним та зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині зобовязання відповідача провести перерахунок позивачці пенсії державного службовця з 01 грудня 2015 року у зв'язку із підвищенням зарплати державних службовців згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" суд першої інстанції виходив з того, що заяву про перерахунок пенсії було подано позивачем після 01.05.2016, а тому відповідач обгрунтовано відмовив у проведенні перерахунку пенсії. Також судом першої інстанції було залишено позовні вимоги ОСОБА_1 без розгляду за період з липня 2008 року по 16.08.2016 у зв'язку із пропуском строку звернення до суду.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог та залишення позовних вимог без розгляду в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_1, колегія суддів не вбачає правових підстав для скасування оскаржуваного рішення з наступних підстав.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII (далі - Закон № 3723-ХІІ), "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII), постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" (далі - Постанова № 865), постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" (далі - Постанова № 1013).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.37- 1 Закону № 3723-ХІІ у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Текст статті 37-1 викладено в новій редакції згідно Закону "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" N 76-VIII від 28.12.2014, а саме: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України". Зазначена редакція набрала чинності з 01.01.2015.

Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця встановлений Постановою №865.

Відповідно до п. 4 Постанови № 865 (в редакції чинній до 01.12.2015) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16.01.2003 N 432-IV "Про внесення змін до Закону України "Про державну службу" заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу", визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України (для службовців Національного банку України у розмірах, установлених його Правлінням) на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії.

Пунктом 2 Постанови № 1013 виключено пункт 4 Постанови №865 (постанова застосовується з 01.12.2015).

Тобто з 01.12.2015 Кабінет Міністрів України зупинив право державних службовців на перерахунок пенсії. З цих підстав станом на час звернення за перерахунком пенсії Кабінетом Міністрів України не було визначено процедури та підстав для проведення перерахунку пенсій, призначених згідно Закону України "Про державну службу".

Крім того, на час звернення позивача за перерахунком пенсії набрав законної сили Закон №889-VIII.

Згідно п.2 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII визнано таким, що втратив чинність Закон № 3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Отже, на час звернення позивачки за перерахунком втратила чинність і стаття 37-1 Закону № 3723-XII, якою було врегульовано порядок та умови перерахунку пенсії державних службовців.

Тобто, на момент звернення позивача за перерахунком пенсії Законом № 889-VIII, який набрав чинності з 01.05.2016, не передбачено перерахунок пенсії державного службовця у зв'язку з підвищенням посадових окладів.

З врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідач, відмовляючи у перерахунку пенсії діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, внаслідок чого позовні вимоги позивача про визнання протиправними дій щодо відмови в перерахунку пенсії не підлягають задоволенню, і також не підлягають задоволенню вимоги щодо зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачеві, які є вихідними від позовної вимоги щодо протиправності дій пенсійного органу у відмові в перерахунку пенсії.

При цьому колегія суддів відхиляє посилання апелянта на звуження її права на соціальний захист, оскільки скасування окремим категоріям громадян права на перерахунок пенсії не суперечить ч.3 статті 22 Конституції України, якою визначено, що при прийнятті нових законів або при внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Розмір пенсії, яку отримувала позивачка, не зменшився, а залишився на тому ж рівні. Тому відсутні підстав стверджувати, що права позивачки були звужені. Зміна правового регулювання виключала лише можливість збільшення пенсії у випадку підвищення розміру заробітної плати працюючих державних службовців.

Колегія суддів вважає за необхідне вказати на правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішеннях від 09.10.1979 у справі "Ейрі проти Ірландії" та від 12.10.2004 у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії", в яких Суд зазначив, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового, і такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат.

У рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 Конституційний Суд України також зазначив, що розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави.

Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Щодо доводів апелянта про порушення судом першої інстанції норм матеріального права в частині залишення позовних вимог без розгляду, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду України, що викладений у постанові від 01 березня 2016 року у справі № 161/20170/14-а, спори у справах, пов'язаних з пенсійними виплатами, мають розглядатися у межах звернення до адміністративного суду, тобто в межах шестимісячного строку.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивачкою не надано доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду, суд першої інстанції правомірно залишив позовні вимоги позивачки за спірний період без розгляду. Крім того, звернення ОСОБА_1 до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії свідчить про обізнаність позивачки стосовно порушення її прав.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.04.2017 по справі № 638/2521/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає в силу приписів ч. 10 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4
Повний текст ухвали виготовлений 02.10.2017.