Справа № 826/9719/16
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2017-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

08 вересня 2017 року № 826/9719/16

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі судді Григоровича П.О., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Дочірнього підприємства фірми «Екотехніка-К»

до Київської міської митниці ДФС

про скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Дочірнє підприємство фірми «Екотехніка-К» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Київської міської митниці ДФС, в якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення відділу митного оформлення №2 митного поста "Східний" Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №100260002/2015/000415/2 від 12.10.2015;

- визнати заявлену декларантом митну вартість товару щодо товарів, які імпортуються.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 липня 2016 року відкрито провадження в адміністративній справі.

У зв'язку з припиненням повноважень судді щодо здійснення правосуддя, в провадженні якого перебувала адміністративна справа, справу було повторно розподілено між суддями.

Автоматизованою системою документообігу Окружного адміністративного суду міста Києва адміністративну справу передано на розгляд судді Григоровича П.О.

Враховуючи зазначене, ухвалою Суду від 10.05.2017 справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду в судовому засіданні на 20.06.2017.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем, в порушення норм Митного кодексу України, було необґрунтовано використано резервний метод визначення митної вартості товарів, які переміщувались позивачем через митний кордон України, що призвело до того, що митна вартість товару була значною мірою збільшена. Позивач також зазначає, що у відповідача не було підстав для непогодження із заявленою ним митною вартістю, визначеною за основним методом №1 (ціною договору), а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Представник відповідача проти позову заперечував та просив суд в позові відмовити, посилаючись при цьому на недотриманні позивачем вимог ч.2 ст.53 МК України в частині надання всіх необхідних для митного оформлення документів.

Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до ч.4 ст.122 КАС України за поданим сторонами письмовим клопотанням про розгляд справи за їх відсутності в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

12 жовтня 2015 відповідачем прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів №100260002/2015/000415/2, яким митну вартість товару, що імпортується скориговано із застосуванням резервного методу відповідно до ст.64 Митного кодексу України. Визначена митна вартість імпортованих товарів ґрунтується на митній вартості товару, подібного за якісними характеристиками, митне оформлення якого вже здійснено.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття вказаного спірного рішення про коригування митної вартості стали наступні обставини, про що зазначено в графі 33 рішень, а саме.

Так, в порядку здійснення митного контролю, в результаті перевірки документів та відомостей, які в них містяться, встановлено, що заявлені декларантом відомості про митну вартість та обраний метод її визначення не підтверджені документально, а саме: платіжний документ, що підтверджує вартість товару - SWIFT не містить банківських відміток про здійснення оплати за товар, також в платіжному документі відсутні посилання на документ, відповідно до якого здійснюється оплата за товар.

За таких обставин, митну вартість товарів визначено на підставі митної вартості товарів, подібних за якісними характеристиками, митне оформлення яких вже завершено.

Інших підстав для визначення митної вартості за резервним методом оскаржуване рішення в собі не містить.

На думку відповідача, вказані обставини є достатніми підставами для відмови позивачу у визначенні митної вартості товарів за основним методом за ціною контракту.

Окружний адміністративний суд м. Києва не погоджується з такими твердженнями відповідача, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з пунктом 2 параграфу (а) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Відповідно до пункту 2 параграфу (b) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи аналогічний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції.

Згідно з пунктом 2 параграфу (с) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року якщо дійсна вартість не може бути визначена відповідно до параграфу (b) цього параграфа, оцінка для митних цілей повинна базуватися на найближчому еквіваленті такої вартості, який можна визначити.

Згідно з частиною першою статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до частини першої статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно із частиною першою статті 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Відповідно до частини шостої статті 264 Митного кодексу України митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою митного органу, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій.

Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 337 Митного кодексу України перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із приписами статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

При цьому, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Так, відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до специфікації №1/15 від 13.08.2015 позивачем здійснювався імпорт таких товарів: насіння анісу, м'ята листя сушене подрібнене, насіння кмину сушене, селера листа сушене подрібнене, тощо.

Загальна вартість товару 24 754,00 доларів США, всього - 16,00 тон.

У виписаному фірмою «Herbs Maker Co. For Imp & Ехр», яка є Продавцем відповідно до контракту поставки № 13.08.15 від 13.08.2015 року, інвойсі (рахунку-фактурі) № 22 від 13.08.2015 року зазначене найменування товару, умови поставки, реквізити відправника та отримувача товару, реквізити транспортного документу (коносаменту), порти відправлення і призначення, номери контейнера і судна, кількість, ціна та вартість товару.

Товариством з обмеженою відповідальністю «ВР- ГРУП», яке є декларантом та діє в інтересах Позивача на підставі договору про надання послуг митного брокера було надано митному посту «Східний» Київської міської митниці ДФС вантажну митну декларацію від 20.01.2015р. № 100260002/2015/173865 із зазначенням митної вартості - 526330,28 грн., що становить 24 745,00 доларів США за курсом НБУ - 21,27 грн, до якої додано наступні документи:

- контракт від 13 серпня 2015 року № 13/08/15;

- специфікація №1/15 від 13 серпня 2015 року;

- комерційний інвойс (рахунок-фактуру) від 13 серпня 2015 року № 22;

- коносамент від 13.09.2015р. № EGLV75;

- страховий поліс №2 від 10.09.2015 року;

- прайс-лист постачальника від 13.08.2015 року на умовах CIF та FOB;

- калькуляція витрат на одну тонну продукції від постачальника;

- копія експортної декларації постачальника;

- електронне повідомлення SWIFT про оплату товару від 06.10.2015 року.

Як вже зазначалось, митна вартість товарів була заявлена позивачем за основним методом за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

З урахуванням положень ст.53МК України, вбачається за можливе прийти до висновку, що позивачем до митного оформлення імпортованих товарів було надано повний пакет необхідних документів, згідно з переліком частини 2 вказаної статті МК України, з урахуванням того, що поставка здійснювалась на умовах CIF UA Odessa.

Втім, як вже зазначалось, під час митного оформлення товару та визначенні митної вартості товарів приводом для висновку відповідача про те, що митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються та витребування від декларанта додаткових документів і, як наслідок, прийняття рішення про коригування митної вартості стало те, що платіжний документ, що підтверджує вартість товару - SWIFT не містить банківських відміток про здійснення оплати за товар, також в платіжному документі відсутні посилання на документ, відповідно до якого здійснюється оплата за товар.

На підставі ч.3 ст.53 МК України митним органом запропоновано декларанту протягом 10 календарних днів надати додаткові документи, а саме:

виписку з бухгалтерської документації та інші (за наявності) платіжні/бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару.

митну декларацію країни відправлення

висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформацію про вартість товару або сировини.

Позивачем надано на вказану вимогу контролюючого органу: виписку з рахунку від 02.10.2015 р.; платіжне доручення в іноземній валюті № 128 від 02.10.2015 року з відмітками банку про переказ валюти; експертний висновок Київської ТПП №Ц-1047 від 12.10.2015 року; переклад експортної декларації, виконаний начальником відділу перекладів Київської ТПП Головіною Т.П.

Як свідчать матеріли справи, вказані документи посадовими особами контролюючого органу прийняті до уваги також не були.

Разом з тим, посадовою особою контролюючого органу залишено поза увагою той факт, що у наданому електронному повідомленні SWIFT (а.с. 37) міститься посилання на контракт ("Contr. 13/08/15 DD 130815"), зазначено дату операції, суму операції в доларах США та зазначено найменування банку відправника та банку отримувача, а чинним законодавством не передбачено проставлення банківської печатки на Swift повідомленні.

До того ж, на пропозицію контролюючого органу позивачем було надано до митного оформлення виписку по рахунку від 02.10.2015 і платіжне доручення в іноземній валюті №128 від 02.10.2015 з відміткою банку про переказ валюти.

Як зазначає представник позивача, інших документів товариством не надавалось з огляду на те, що гр. 33 оскаржуваного рішення, на думку позивача, не містила в собі викладення обставин підробки або неточностей (розбіжностей) в документах.

Суд погоджується з таким твердженням позивача, оскільки гр.33 оскаржуваного рішення дійсно не містить в собі викладення обставин наявності розбіжностей, ознак підробки тощо (ч.3 ст.53 МК України) в конкретних наданих позивачем документах, з урахуванням чого суд приходить до висновку про передчасність та помилковість витребування у позивача додаткових документів.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем безпідставно та необґрунтовано застосовано другорядний метод визначення митної вартості, а тому оскаржуване рішення Київської міської митниці про коригування митної вартості товарів від 12.10.202/2015/000415/2 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Враховуючи зазначене, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Позовні вимоги в частині визнання заявленої декларантом митної вартості товару щодо товарів, які імпортуються, є невірно обраним способом захисту порушеного права, адже відповідно до п.4 ч.3 ст.52 Митного кодексу України передбачено: 1) оскарження декларантом у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення органу доходів і зборів щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів; 2) оскарження декларантом бездіяльності органу доходів і зборів щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів.

При цьому, визнання митної вартості судом не передбачено.

Відтак, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Згідно ч. 1, 3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69-71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 12.10.2015 №100260002/2015/000415/2 Київської міської митниці ДФС.

3. В решті позову - відмовити.

4. Судові витрати в сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн присудити на користь ДП ФІРМА «ЕКОТЕХНІКА - К» (, адреса: 03151, м.Київ, ВУЛИЦЯ ВОЛИНСЬКА, будинок 60) за рахунок бюджетних асигнувань Київської міської митниці ДФС.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя П.О. Григорович