Справа № 815/4984/16
Суддя: Левчук О. А.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4984/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2017 року Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Левчук О.А.,

за участю секретаря Тишкової Л.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Амбра Імпекс» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, скасування висновку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлень-рішень від 10.06.2016 року № та № НОМЕР_1, від 08.09.2016 року № НОМЕР_2; скасувати в частині п. 1, п. 2, п. 3 розділу 4 «Висновок» Акту перевірки Головного управління ДФС в Одеській області ДФС України від 27.05.2016 року №148/15-32-14-01/38573378 «Про результати планової виїзної документальної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Амбра Імпекс», з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 рік, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 р.» з урахуванням нового тексту акту перевірки (згідно відповіді Головного управління ДФС в Одеській області ДФС України від 10.06.2016 року).

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з зазначеними в акті перевірки від 27.05.2016 року № 148/15-32-14-01/38573378, рішеннях ГУ ДФС в Одеській області та ДФС України на заперечення до акту, висновками, податковими повідомленнями рішеннями Головного управління ДФС в Одеській, позивач не згодний та вважає їх неправомірними та такими, що порушують вимоги чинного законодавства.

Також позивач зазначає, що не погоджується з твердженням податкового органу стосовно того, що ТОВ «Амбра Імпекс» безпідставно завищено податковий кредит у перевіряємому періоді на загальну суму ПДВ 2025933 грн., в тому числі лютий 2015 року на суму 25933 грн., грудень 2015 року на суму 2000000 грн., по господарським операціям з ТОВ «ОСОБА_1 Інт» та ПП «Абсолют транс» у зв'язку тим, що підприємство не надало достатнього документального підтвердження зв'язку із господарською діяльністю ТОВ «Амбра Імпекс», тому ці витрати не визнаються витратами й не підлягають включенню до звіту про фінансові результати. При цьому, позивач зазначає, що ДФС України у своєму рішенні про результати розгляду скарги від 23.08.2016 року №18309/6/99-99-11-01-01-25 підтвердило здійснення оплати скаржником на користь вказаних контрагентів, скасувало податкове повідомлення-рішення № від 10.06.2016 року на зазначену суму, визначивши остаточну суму грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 127337,00 грн. Також представник позивача вказує, що, скасувавши ППР № від 10.06.2016 року з податку на прибуток по операціях із ТОВ «ОСОБА_1 Інт» та ПП «Абсолют транс» за період 2015 року, ДФС України своїм рішенням необґрунтовано, на думку позивача, залишила без змін ППР від 10.06.2016 року № «В4» з податку на додану вартість, яким, відповідно до висновків акту перевірки, встановлено завищення суми від'ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду по господарським операціям з ТОВ«ОСОБА_1 Інт» та ПП «Абсолют транс». Разом з тим, позивач зазначає, що витрати та податковий кредит по господарським операціям з ТОВ «ОСОБА_1 Інт» та ПП «Абсолют транс» підприємство відобразило на підставі первинних документів звітів про виконання послуг, оферт, акцептів на оферти, актів приймання-передачі послуг, податкових накладних, складених відповідно до вимог чинного законодавства.

Позивач також не погоджується з податковим повідомленням-рішенням від 10.06.2016 року №003581401 «Р», винесеного на підставі висновків, викладених в акті перевірки щодо того, що позивач не включив суми ПДВ до декларації з ПДВ по операції з передплати отриманої від ТОВ «ОСОБА_1 Інт» за договором від 17.02.2015 року, як вказано в банківській виписці. При цьому позивач вказує, що пояснив під час перевірки, що вказане в банківській виписці призначення платежу «передплата за товар» було вчинене помилково, що підтверджується змістом договору від 17.02.2015 року «про надання тимчасової фінансової допомоги», актами звірок розрахунків по ньому, листуванням між сторонами договору, та яка повернута в повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, просив суд відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, з підстав викладених в письмових запереченнях. В обґрунтування своє правової позиції зазначив, що в ході перевірки встановлено відображення у бухгалтерському та податковому обліку агентських послуг по договору від 01.02.15 № 01/02 на загальну суму 12000000 грн., у т.ч. ПДВ 2 000 000 грн., з ТОВ «ОСОБА_1 Інт». Детальним аналізом даної операції, господарської діяльності та фінансового стану ТОВ «Амбра Імпекс» встановлено, що первинні документи стосовно виконання агентських послуг ТОВ «ОСОБА_2 Інт» в інтересах ТОВ «Амбра Імпекс», не містять у собі сутності даної операції, а саме, не підтверджують факт здійснення агентських послуг, що суперечить принципу бухгалтерського обліку та формування фінансової звітності «превалювання сутності над формою». Аналізом штатного розкладу ТОВ «Амбра Імпекс» на 2015 рік, який затверджено директором ТОВ «Амбра Імпекс», визначено штат у кількості 19,5 одиниць, в тому числі начальники комерційного відділу у кількості трьох осіб з місячним окладом заробітної плати 13800 грн., менеджери ЗЕД у кількості двох осіб з місячним окладом заробітної плати 7 100 грн., менеджери продажів у кількості двох осіб з місячним окладом заробітної плати 8200 грн., менеджери постачання у кількості 3 осіб з місячним окладом 10700 грн. При цьому згідно з АІС «Податковий блок» ГУ ДФС в Одеській області основним видом діяльності ТОВ «ОСОБА_1 Інт» у 2015 році було неспеціалізована оптова торгівля, а саме оптова торгівля горіхами, сушеними солодощами, насінням гарбуза та соняшника, бобовими», що значно відрізняється від номенклатури товарів, які реалізує ТОВ «Амбра Імпекс». Також зазначив, що аналізів ланцюгів придбання товарів (робіт, послуг) ТОВ «ОСОБА_1 Інт» згідно з інформаційною базою «Архів електронної податкової звітності» встановлено, що ТОВ «ОСОБА_1 Інт» не придбавало зазначені агентські послуги у інших постачальників. Таким чином, представник відповідача зазначив, що укладання вказаного договору призвело до зменшення фінансового результату до оподаткування за 2015 рік та збільшення кредиторської заборгованості перед ТОВ «ОСОБА_1 Інт». Встановлені факти та дані, що доводять нереальність господарської операції, дозволяють зробити висновки, що фактично ТОВ «Амбра Імпекс» здійснено безпідставне документальне оформлення нереальної господарської операції з отримання агентських послуг ТОВ «ОСОБА_1 Інт» в інтересах ТОВ «Амбра Імпекс» і первинні документи, складені всупереч нормам чинного законодавства. У зв'язку в зазначеним перевіркою зроблено висновок, що ТОВ «Амбра Імпекс» завищено адміністративні витрати у складі інших операційних витрат на 10 000 000 грн. за 2015 рік та завищено податковий кредит за грудень 2015 року на 2 000 000 грн.

Щодо здійснення операцій ТОВ «Амбра Імпекс» та ПП «Абсолют Транс» представник відповідача зазначив, що до перевірки надано договір про надання транспортно-експедиційних послуг від 17.02.2015 року №17/02, укладений з ПП «Абсолют Транс» (Експедитор/перевізник), акти здачі-приймання робіт (надання послуг), договори-заявки на транспортно-експедиційне обслуговування перевезення вантажу (адреса завантаження: с. Олександрівка, Каланчацький район Херсонської області), товарно-транспортні накладні. Також надано договір поставки товарів від 11.04.2014 №85-ТД, укладений з ТОВ «ТД «Українські Рисові Системи» та специфікації від 16.12.2015 №162/15 на поставку рисової крупи на умовах EXW, вул. Піонерська, 2, с. Олександрівка, Каланчацький район Херсонської області, автотранспорт, наданий покупцем. При проведенні аналізу технічної можливості та трудових ресурсів ПП «Абсолют Транс» з використанням інформаційної бази ІС «Податковий блок» ГУ ДФС в Одеській області, «Архів податкової звітності», не підтверджено реальність здійснення транспортно-експедиційних послуг ПП «Абсолют Транс» на адресу ТОВ «Амбра Імпекс», що призвело до завищення витрат на збут у складі «Інших операційних витрат» на 129667 грн., та податкового кредиту з ПДВ за лютий 2015 року на суму 25933, 35 грн. ПДВ.

Також представник відповідача зазначив, що у ході перевірки встановлено, що у лютому 2015 року на розрахункові рахунки ТОВ «Амбра Імпекс» надійшла від ТОВ «ОСОБА_1 Інт» сума у розмірі 6340000 грн. (у т.ч. ПДВ 1056666,67 грн.), призначення якої згідно з банківськими виписками передплата за товар згідно з договором від 17.02.2015 року. Відповідно до Єдиних реєстрів виданих податкових накладних, субєктом господарювання не виписувались та не реєструвались податкові накладні та/або розрахунки коригування податкових накладних. Перевіркою зроблено висновок, що суми ПДВ з вартості отриманої передплати від ТОВ «ОСОБА_1 Інт» у розмірі 1056666,67 грн., у відповідності до вимог Податкового кодексу України, повинно бути відображено у складі податкових зобовязань з податку на додану вартість відповідного періоду, внаслідок чого встановлено порушення п. 187.1 ст. 187 ПКУ, в частині заниження податкових зобовязань з ПДВ на 1056666,67 грн.

Представник відповідача також зазначив, що перевіркою встановлено невідповідність доходів, визначених перевіркою за правилами бухгалтерського обліку, даним податкової декларації з податку на прибуток за 2015 рік та звіту про фінансові результати ф. №2-м, внаслідок чого встановлено заниження на загальну суму 3853 600 грн., у т.ч. в частині заниження чистого доходу від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) - заниження на суму 4 999 000 грн. Згідно з даними головної книги, наданої до перевірки, доходи від реалізації за 2015 рік складають 80599302, 07 грн., за даними перевірки ця сума складає 85 599 302,07 грн., а саме підприємством до цієї суми по рядку 2000 Форми 2 звіт про фінансові результати наданого до ДПІ у Приморському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області не включена вартість реалізації перця духмяного сушеного та перця чорного на адресу ТОВ «Жарник» у серпні 2015 року на суму 5000000 грн. (без ПДВ) згідно з договором поставки від 01.08.2015 №2/1, накладних від 28.08.2015 року №383, від 28.08.2015 року № 384, від 28.08.2015 року № 385; в частині визначення інших операційних доходів та інших доходів - завищення на суму 1146300 грн. (у т.ч.: інших операційних доходів завищення на 1 146 400 грн., інших доходів заниження на 100 грн.)

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

06.02.2013 року проведено державну реєстрацію юридичної особи товариство з обмеженою відповідальністю «Амбра Імпекс» () (а.с. 228-229 т. 1).

Відповідно до п.75.1 ст. 75 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI, зі змінами та доповненнями (далі ПК України) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

В період з 27.04.2016 року по 20.05.2016 року посадовими особами Головного управління ДФС в Одеській області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Амбра Імпекс» код за з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року, за результатами якої складено акт № 148/15-32-14-01-38573378 від 27.05.2016 року (а. с. 26-60 т.1).

Не погодившись з висновками акту, ТОВ «Амбра Імпекс» подало до ГУ ДФС в Одеській області заперечення на акт про результати документальної планової виїзної перевірки № 148/15-32-14-01/38573378 від 27.05.2016 року, за результатами розгляду яких ГУ ДФС в Одеській області залишило висновки щодо встановлених під час перевірки порушень без змін. (а.с. 65-126 т.1).

На підставі акту перевірки № 148/15-32-14-01/38573378 від 10.05.2016 року ГУ ДФС в Одеській області прийняті податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_3 від 10.06.2016 року, яким збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість на суму 2445241 грн., в т. ч. за основним платежем 1956193, штрафні санкції 489048 грн., № НОМЕР_1 від 10.06.2016 року, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за грудень 2015 року на суму 3234327 грн.; № від 20.06.2016 року, яким збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на суму 1950677 грн. за основним платежем. (а.с. 23-25 т.1).

Не погодившись з рішенням ГУ ДФС в Одеській області та винесеними податковими повідомленнями-рішеннями від 10.06.2016 року № НОМЕР_4, №, №, ТОВ «Амбра Імпекс» подало скаргу до ДФС України, за результатом розгляду якої ДФС України скасоване податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області від 10.06.2016 року № в частині визначеного грошового зобовязання по операціях за період 2015 року, щодо яких підтверджено здійснення оплати скаржником на користь контрагентів ТОВ «ОСОБА_1 Інт» та ПП «Абсолют Транс», а в іншій частині зазначене податкове повідомлення рішення та податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області від 10.06.2016 року №, № НОМЕР_1 залишено без змін. (а.с. 127-134 т. 1).

На підставі рішення ДФС України про розгляд скарги № 18309/6/99-99-11-01-01-25 від 23.08.2016 року ГУ ДФС в Одеській області прийняте податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 08.09.2016 року, яким збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на суму 127337 грн. за основним платежем. (а.с. 20 т.1).

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1. ст. 134 ПК України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) об'єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу. Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Відповідно до п.198.1, 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п.п 201.1, 201.10 ПК України платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем. Покупцю товарів/послуг податкова накладна / розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законодавства щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису. З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції. Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин. Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання. Платник податку має право зареєструвати податкову накладну та/або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в якій загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу. Якщо сума, визначена відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобов'язаний перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних. Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення обов'язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Пунктом 201.11 ст. 201 ПК України передбачено, що підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту без отримання податкової накладної, також є: а) транспортний квиток, готельний рахунок або рахунок, який виставляється платнику податку за послуги зв'язку, інші послуги, вартість яких визначається за показниками приладів обліку, що містять загальну суму платежу, суму податку та податковий номер продавця, крім тих, форма яких встановлена міжнародними стандартами; б) касові чеки, які містять суму отриманих товарів/послуг, загальну суму нарахованого податку (з визначенням фіскального номера та податкового номера постачальника). При цьому з метою такого нарахування загальна сума отриманих товарів/послуг не може перевищувати 200 гривень за день (без урахування податку). У разі використання платниками для розрахунків із споживачами реєстраторів розрахункових операцій касовий чек повинен містити дані про загальну суму коштів, що підлягає сплаті покупцем з урахуванням податку, та суму цього податку, що сплачується у складі загальної суми. Порядок обчислення та накопичення реєстраторами розрахункових операцій сум податку встановлює Кабінет Міністрів України; в) бухгалтерська довідка, складена відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу; г) податкова накладна, складена платником податку відповідно до пункту 208.2 статті 208 цього Кодексу та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Статтею 1 Закону України від 16.07.99 N 996-XIV Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні визначено, що первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Згідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.99 року № 996-XIV на даних бухгалтерської звітності базуються фінансова, податкова та інші види звітності.

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-Х1У від 16.07.1999 року (із змінами та доповненнями) встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи) врегульовано Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за № 168/704 (далі Положення).

Відповідно до п. п. 2.1., 2.2 п. 2 Положення первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі - первинні документи).

Підпунктами 2.4, 2.5, 2.13, 2.14 п. 2 Положення встановлено, що первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо. Документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Керівник підприємства, установи забезпечує фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій, що були проведені, у первинних документах та виконання всіма підрозділами, службами і працівниками правомірних вимог головного бухгалтера щодо порядку оформлення та подання для обліку відомостей і документів. Керівником підприємства, установи затверджується перелік осіб, які мають право давати дозвіл (підписувати первинні документи) на здійснення господарської операції, пов'язаної з відпуском (витрачанням) грошових коштів і документів, товарно-матеріальних цінностей, нематеріальних активів та іншого майна. Кількість осіб, які мають право підписувати документи на здійснення операцій з видачею особливо дефіцитних товарів і цінностей, бланків суворої звітності, повинно бути обмежено. Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці первинні документи.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами ПК України.

Відтак, дослідженню підлягають обставини реальності вчинення господарських операцій у межах спірних правовідносин, з посиланням на первинні документи, що опосередковували господарські відносини позивача з його контрагентами, які податковий орган вважає складеними без фактичного здійснення господарських операцій, а лише задля отримання податкової вигоди.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до податкового кредиту та формування валових витрат є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності, який має бути фактично здійсненим і підтвердженим належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Так, в акті перевірки та в рішенні ДФС України від 23.08.2016 року зазначено, що в ході перевірки встановлено відображення у бухгалтерському та податковому обліку агентських послуг по договору від 01.02.2015 № 01/02 на загальну суму 12 000 000 грн., у т.ч. ПДВ 2 000 000 грн. з ТОВ «ОСОБА_1 Інт».

Судом встановлено, що 01.02.2015 року між ТОВ «Амбра Імпекс» (Довіритель) та ТОВ «ОСОБА_1 Інт» (Агент) укладений агентський договір №01/02, предметом якого є те, що агент зобовязується за винагороду в порядку та на умовах, визначених цим Договором та чинним в Україні законодавством сприяти Довірителю у вчиненні від його імені та за його рахунок договорів (угод), (далі «Послуги»). При цьому довіритель виступає як замовник послуг, а агент - як їх виконавець. (розділ 2 Договору). (а.с. 235-240 т.1)

Відповідно до п. 4.2 Договору прийом-передача агентських послуг оформлюється сторонами шляхом складання актів приймання-передачі (виконання робіт/надання послуг) в двох примірниках.

На підтвердження виконання вказаного договору та на підтвердження використання агентських послуг у власній господарській діяльності представником позивача надані податкові накладні від 30.12.2015 року №37, від 31.12.2015 року №39, які відповідно до квитанцій, прийняті органами ДФС України, звіти про надання агентських послуг, акти приймання передачі агентських послуг, оферти, акцепти, договори купівлі продажу. (а.с. 138-141 т. 1, а.с. 211 249 т. 4, а.с. 1 167, 193-250 т. 5, а.с. 1-152, т. 6).

Разом з тим, відповідно до наявних в матеріалах справи штатних розкладів ТОВ «Амбра Імпекс», протягом 2015 року в штаті підприємства були передбачені посади начальника комерційного відділу 3 одиниці, менеджери ЗЕД 2 одиниці, менеджери з продажів та менеджери з постачання по 2 одиниці.

При цьому відповідно до податкових звітів сум доходу, нарахованого (сплаченого) на корить фізичних осіб, і сум утриманого з них податку ТОВ «Амбра Імпекс» та ТОВ «ОСОБА_1 Інт», на підприємствах виплачувався дохід особам, які залучені до праці на обох підприємствах. (а.с. 168-175 т. 5, а.с. 194-209 т. 4).

Досліджуючи первинні документи наявні в матеріалах справи докази та зазначений договір, суд доходить до висновку, що позивачем не спростовано доводи податкового органу про те, що матеріальні та трудові ресурси ТОВ «Амбра Імпекс» дозволяють вирішувати дані питання власними силами, оскільки операції з купівлі-продажу продукції вказаним підприємством здійснювався неодноразово. Подані докази на підтвердження надання послуг не вказують на обґрунтованість визначення ціни за надані послуги відповідно до дій контрагента на виконання такого договору.

Також, позивачем не надано доказів наявності обґрунтованості господарської мети та економічної доцільності при укладанні спірних договорів, оскільки укладання вказаного договору з додатковою угодою призвело до збільшення кредиторської заборгованості позивача на кінець звітного періоду, що суттєво вплинуло на отриманий дохід підприємства за звітний період.

Наявність платіжних доручень за спірними операціями самі по собі не є підтвердженням фактичного здійснення операцій та в даному випадку - самостійною підставою для формування спірних сум податкових вигод, оскільки рух цих коштів, виходячи з вищенаведеного у сукупності, не підтверджує реальність господарських операцій у своїй сукупності.

Таким чином, вказані первинні документи, які засвідчують певні юридичні факти, не містять підтвердження реальності господарської операції між позивачем та ТОВ «ОСОБА_1 Інт».

Так позивачем не було надано жодного документу, який би містив інформацію, у звязку з чим у позивача виникала потреба у виконанні таких робіт враховуючи вид діяльності позивача та наявність у штаті підприємства відповідних спеціалістів.

Оцінюючи надані докази, суд зазначає, що розумні економічні причини можуть бути наявними лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті підприємницької або іншої економічної діяльності, а не виключно чи переважно за рахунок відшкодування з бюджету податку на додану вартість, або зменшення податкових зобовязань за рахунок формування податкового кредиту та витрат.

Таким чином, суд вважає обґрунтованими висновки відповідача щодо неправомірності включення до складу податкового кредиту за грудень 2015 року на 2000000,00 грн.

При цьому суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що рішенням ДФС України визнані підтвердженими витрати ТОВ «Амбра Імпекс» на користь ТОВ «ОСОБА_1 Інт», оскільки визнання факту сплати коштів на користь контрагента не свідчить про правомірність віднесення суми податку на додану вартість до складу податкового кредиту.

Щодо здійснення операцій ТОВ «Амбра Імпекс» та ПП «Абсолют Транс», суд зазначає наступне.

17.02.2015 року між ТОВ «Амбра Імпекс» та ПП «Абсолют Транс» укладено договір надання транспортно-експедиційних послуг №17/02 від 17.02.2015 року. (а.с. 241-245 т. 1).

Згідно п.п. 1.1, 1.2 договору, даний договір регулює взаємовідносини сторін при здійсненні перевезень вантажів у межах території України. Експедитор (перевізник) бере на себе зобовязання доставити ввірений йому для перевезення вантаж (згідно з товарно-транспортною накладною) за маршрутом відповідно до Додаткових угод, які є невідємними частинами даного договору, і видати його уповноваженій на одержання вантажу особі, а Замовник зобовязується сплатити плату за перевезення вантажу.

Відповідно умов перевезення, викладених в розділі 2 Договору перевезення вантажів виконуються Експедитором (Перевізником) на підставі Додатків до договору, які Замовник та Експедитор (Перевізник) скріплюють печаткою та підписами обох сторін. Додаткова угода повинна містити наступну інформацію: найменування та масу вантажу, вимоги до транспортного засобу, тривалість робочого дня для завантаження, пункт завантаження (адреса), пункт розвантаження (адреса), вартість перевезення, інші умови (при наявності таких). Після підписання додаткової угоди експедитор повідомляє замовнику наступну інформацію: реєстраційні номери транспортного засобу; прізвище, ім'я, по батькові водія, номер його мобільного телефону, серія та № паспорту. При прибутті до вантажоотримувача водій (представник експедитора (перевізника))перевіряє повноваження представника отримувача, який отримує вантаж (службове посвідчення або паспорт, довіреність на отримання вантажу або договір про матеріальну відповідальність).

В розділі 4 Договору вказано, що вантаж, переданий замовником до перевезення, повинен бути належним чином упа кований та маркірований. При завантаженні на складі вантажовідправника водій як представник Експедитора (Перевізника) приймає вантаж по кількості на підставі товарно-транспортної накладної або іншого документу, який приймається при здійсненні відповідного виду перевезення. Представник Експедитора (Перевізника) зобов'язаний перевірити відповідність ук ладки вантажу на транспортному засобі вимогам безпеки руху та забезпечення збереження ван тажу і транспортного засобу, а також повідомити Замовнику про помічені порушення у прави лах укладки та кріплення вантажу, погрожуючих його збереженню. У випадку виявлення при завантаженні браку, нестачі, пересортиці, пошкоджень або інших недоліків вантажу, водій повинен вимагати усунення невідповідності товару, що заван тажується згідно супроводжуючим документам або усунення інших виявлених недоліків, замі ни бракованої продукції або відмовитися від завантаження цієї продукції, про що терміново інформувати Замовника. За вимогою водія Замовник повинен забезпечити усунення виявлених недоліків по укладці та кріпленню вантажу. Замовник також повинен забезпечити дотримання вказівок водія щодо укладки та кріплення вантажу представниками вантажовідправника, які відповідальні за завантаження. У випадку відмови Замовника виконувати вимоги по порядку завантаження, надану інформацію водій вказує у супроводжуючих документах, підтверджуючи своїм підписом, а та кож підписом уповноваженого представника вантажовідправника та печаткою вантажовідправ ника.

Відповідно до умов, викладених в розділі 5 Договору, Розмір плати за Перевезення вантажів зазначені сторонами у Додатковій угоді, яка є невід'ємною частиною Договору. Замовник проводить оплату Експедитору (Перевізнику) послуг за перевезення вантажу та інших пов'язаних з перевезенням послуг, згідно отриманих оригінальних докумен тів (ТТН, рахунку-фактури, актів виконаних робіт, податкових накладних та ін.) протягом 5 (п'яти) банківських днів від дати надання цих документів. Розрахунки між сторонами здійснюються у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Експедитора (Перевізника).

До даного договору були складені акти здачі прийняття робіт (наданих послуг), договори - заявки на транспортувано-експедиційне обслуговування та перевезення вантажу, податкові накладні, ТТН (а.с. 183-224 т.3, 33-76 т. 4, 142-185 т.1, 86, 90, 94, 98, 104, 106, 112, 116, 120, 124, 128, 132, 136, 140, 144, 148, 152, 156, 160, 164, 168, 172 т. 4).

Зазначені послуги були використані під час виконання договору № 85-ТД від 11.04.2014 року, укладеного між ТОВ «Амбра Імпекс» та ТОВ «ТД «Українські рисові системи». (а.с. 231- 234 т.1).

Відповідно до п. 1.1 договору предметом договору є правовідносини сторін з поставки товару, а саме рисової крупи, крупи рисової подрібненої, мучки та іншої сільськогосподарської продукції далі за текстом «Товар», в асортименті (за найменуванням), у кількості та за цінами згідно специфікацій до договору, підписаних обома сторонами на поставку кожної партії товару, які є невідємною частиною цього договору. Одиниця виміру товару кілограм.

Згідно з пп. 2.1, 2.2 Договору якість товару має відповідати нормативним документам для відповідного товару (ДСТУ, ГОСТ, ТУ) та підтверджується посвідченням (сертифікатом) якості виробника, копія якого надається Продавцем Покупцю на кожну партію товару під час поставки такої партії. Товар поставляється фасованим у поліпропіленові мішки по 25 або 50 кілограм, про що зазначається у відповідній Специфікації. Вартість пакування та маркування Товару входить до ціни товару. З урахуванням виробничих умов пакування та зберігання Товару, допускається погрішність кількості Товару в окремому поліпропіленовому мішку та/або в загальній вазі поставленої партії Товару на рівні + (плюс) або - (мінус) 0,25 відсотки. Якщо умовами виробництва передбачено пакування товару іншим способом - Сторони узгоджують такий спосіб у відповідній специфікації.

Відповідно до п.4.1 Договору поставка товару здійснюється продавцем у відповідності із Міжнародними правилами інтерпретації комерційних термінів Інкотермс, ред.. 2010 р., на умовах зазначених в Специфікаціях до цього договору, автотранспортом, наданим покупцем або продавцем, придатним для перевезення товару, що зазначається в Специфікації, та у строк, визначений відповідною Специфікацією, що узгоджена обома сторонами.

До даного договору були складені специфікації, податкові накладні, видаткові накладні, посвідчення про якість крупи, акта на відвантаження, банківські виписки. (а.с. 82-171 т. 4, а.с. 183-198 т. 6).

Висновок відповідача про не підтвердження факту отримання ТОВ «Амбра Імпекс» послуг від ПП «Абсолют Транс», та відповідно і крупи рисової від ТОВ «ТД «Українські рисові системи» ґрунтується на інформації, що міститься в інформаційних базах ГУ ДФС в Одеській області (ІС «Податковий блок», «Архів електронної податкової звітності». На підставі цих інформаційних баз податковим органом зазначено, що при проведенні аналізу технічної можливості та трудових ресурсів ПП «Абсолют Транс» не підтверджено реальність здійснення товарно-транспортних послуг ПП «Абсолют Транс» на адресу ТОВ «Амбра Імпекс». Також податковим органом зазначено, що у ТТН у графі «ПІБ, номер посвідчення водія» не вказані номера посвідчень водіїв, основним видом діяльності по КВЕД ПП «Абсолют Транс» є оптова торгівля іншими товарами господарського призначення, аналізом ланцюгів придбання товарів (робіт, послуг) ПП «Абсолют Транс» встановлено, що ПП «Абсолбт Транс» у 2015 році не придбавало транспортно-експедиційні послуги у інших юридичних та фізичних осіб, не залучало для виконання транспортних послуг інших фізичних осіб, не орендувало транспортні засоби, не придбавало паливно-мастильні матеріали, а незначна вартість основних засобів згідно з даними фінансової звітності ПП «Абсолют Транс» свідчить про відсутність транспортних засобів на балансі цього контрагента. Разом з тим, відповідач зазначив, що аналізом звітності 1-ДФ «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку» ПП «Абсолют Транс» згідно з інформаційною базою АІС «Податковий блок» ГУ ДФС в Одеській області встановлено, що у 1 кварталі 2015 року на ПП «Абсолют Транс» працювало 11 осіб, при цьому серед них немає прізвищ водіїв, які вказані в ТТН. Крім того, контролюючим органом зазначено, що станом на початок перевірки ПП «Абсолют Транс» має стан 14 «Визнано банкрутом», на підставі постанови Господарського суду Дніпропетровської області від 05.04.2016 року у справі №904/1364/16.

Відповідно до розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997 року, товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу, а товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Відповідно до п. 11.1, 11.3., 11.4., 11.6 - 11.9. Правила оформлення документів на перевезення основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил. Залежно від виду вантажу та його специфічних властивостей до основних документів додаються інші (ветеринарні, санітарні та якісні - сертифікати, свідоцтва, довідки, паспорти тощо), що визначається правилами перевезень зазначених вантажів. Оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля. Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі екземпляри товарно-транспортної накладної підписом і при необхідності печаткою (штампом). Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри. Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби й печаткою або штампом), передається Перевізнику. У тих випадках, коли в товарно-транспортній накладній немає можливості перерахувати всі найменування вантажу, підготовленого для перевезення, до такої накладної Замовник додає документ довільної форми з обов'язковим зазначенням відомостей про вантаж (графи 1-10 товарно-транспортної накладної). У цих випадках в товарно-транспортній накладній зазначається, що до неї додається як товарний розділ документ, без якого товарно-транспортна накладна вважається недійсною і не може використовуватись для розрахунків із Замовником. Час прибуття (вибуття) автомобіля для завантаження і розвантаження Замовник зобов'язаний зазначати відповідно до пунктів 8.25 і 8.26 цих Правил. У випадку перевантаження вантажу в процесі його перевезення на інший автомобіль складається акт довільної форми, в якому обов'язково зазначаються реквізити: повна назва власника транспорту та його адреса, прізвище, ім'я та по батькові водія, державний номер автомобіля Перевізника, який здав вантаж, і Перевізника, який його прийняв. Акт складається у двох екземплярах, які підписуються представниками (водіями) обох Перевізників (по одному для кожного). Це зазначається в товарно-транспортній накладній.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи товарно-транспортних накладних, вони містять повні реквізити всіх учасників транспортного процесу, а не зазначення в них номеру посвідчення водія не свідчить про не здійснення операції з перевезення товару. Разом з тим, дані водіїв, маршрут, асортимент товару, марка транспортного засобу, державні номерні знаки вказані в товарно-транспортних накладних співпадають з даними вказаними в заявках на перевезення товару.

Також, відповідно до наданого податковим органом звіту 1-ДФ ПП «Абсолют Транс» за 1 квартал 2015 року, в ньому вказані тільки податкові номера осіб, яким виплачується дохід, а в ТТН вказані прізвище ім'я та по-батькові без зазначення податкового номеру. При цьому податковим органом не зазначено та не надано доказів, яким чином ним встановлені вказані в акті перевірки невідповідності. (а.с. 7 т. 4)

Разом з тим, відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ПП «Абсолют Транс» - основний вид діяльності неспеціалізована оптова торгівля (46.90), проте як вбачається з довідки Головного управління статистики у Дніпропетровській області окрім цього виду діяльності підприємство здійснює іншу допоміжну діяльність у сфері транспорту (52.29). (164-165 т. 3)

Крім того, неспроможними є посилання відповідача на те, що станом на початок проведення перевірки ПП «Абсолют Транс» визнано банкрутом за рішенням Господарського суду Дніпропетровської області, оскільки прийняте 05.04.2016 року рішення не свідчить про неможливість вчинення господарських операцій у лютому 2015 року. (а.с. 28-30 т. 4).

Також посилання відповідача на те, що у контрагентів позивача згідно з аналізом даних системи автоматизованого співставлення податкового кредиту та зобов'язань у розрізі контрагентів відсутні матеріально технічна база та вони не отримували від контрагентів другого ланцюга послуги та товари, які б могли у подальшому передати ТОВ «Амбра Імпекс» є безпідставним, оскільки програмне забезпечення «АІС» до первинних або інших документів, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку платника податків, не відноситься і не є доказом підтвердження наявності факту порушення вимог податкового законодавства. Так як база «АІС» аналізує діяльність контрагента за наявності виписаних та зареєстрованих податкових накладних, а якщо контрагент другого ланцюга є платником податку на спрощеній системі оподаткування, який не виписує та не реєструє податкові накладні, база «АІС» до уваги не бере. Таким чином, якщо контрагент другого ланцюга отримав послуги чи товари від контрагента на спрощеній системі оподаткування база «АІС» цього не бачить та це не є доказом того, що таких послуг чи товарів не існує. Лише при проведені документальної планової перевірки можна дійти висновку про наявність або відсутність наданих чи отриманих товарів та послуг. Однак ДФС не надано доказів таких перевірок.

Разом з тим відповідачем не надано жодних інших доказів крім податкової інформації щодо контрагента позивача на підтвердження висновків Акту перевірки, а також не доведеності факту узгодженості дій позивача з недобросовісним постачальником з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями постачальника чи сприяння ухиленню постачальником товару від виконання податкових зобов'язань.

Враховуючи викладене, суд вважає необґрунтованими посилання перевіряючих в обґрунтування не підтвердження реальності здійснення господарських операцій та такими що спростовуються зібраними по справі доказами, а дефектність документів на транспортне перевезення, що виразилось у відсутності номерів водійських посвідчень у наданих товарно-транспортних накладних не є безумовною підставою ставити під сумнів здійснення господарських операцій. Реальність господарських операцій по вказаному контрагенту підтверджується дослідженими судом договорами, податковими та видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, документами які підтверджують оплату товару.

Таким чином висновки податкового органу про заниження позивачем податкового кредиту у лютому 2015 року на суму 1 420 100, 00 грн. є необґрунтованими.

Також у ході перевірки встановлено, що у лютому 2015 року на розрахункові рахунки ТОВ «Амбра Імпекс» (філія АТ «Укрексімбанк» у м. Одеса ПАТ "Промінвестбанк", ПАТ "Банк Восток") надійшла від ТОВ «ОСОБА_1 Інт" сума у розмірі 6340000 грн. (у т.ч. ПДВ 1056666,67 грн.). Згідно з банківськими виписками від 18.02.15 №44 на суму 180000 грн., у т.ч. ПДВ - 3000 грн., від 18.02.15 №43 на суму 1680000 грн., у т.ч. ПДВ 280000 грн., від 17.02.15 №40 на суму 4000000, у т. ч. ПДВ 666666,67 грн., від 18.02.15 №73 на суму 480000 грн, у т.ч. ПДВ 80000 грн. призначення платежу - "передплата за товар згідно з договором від 17.02.15". Станом на кінець лютого 2015 року по рахунку 3771 (розрахунки з іншими дебіторами) рахується заборгованість у розмірі 6340000 грн. Відповідно до Єдиних реєстрів виданих податкових накладних, суб'єктом господарювання не виписувались та не реєструвались податкові накладні та/або розрахунки коригування до податкових накладних. Перевіркою зроблено висновок, що суми ПДВ з вартості отриманої передплати від TOB "ОСОБА_1 Інт» у розмірі 1056666 грн., у відповідності до вимог Податкового кодексу України, повинно бути відображено у складі податкових зобов'язань з податку на додану вартість відповідного періоду, внаслідок чого встановлено порушення п. 187.1 ст.187 Податкового кодексу України, в частині заниження податкових зобов'язань з ПДВ на 1056666,67 грн.

В акті перевірки зазначено, що договір від 17.02.2015 року б/н «про надання фінансової допомоги» був наданий до перевірки в останній день перевірки, був відсутній у реєстрі складених договорів, що ведеться на підприємстві, а також на оборотній стороні договору був відсутній підпис головного бухгалтера, як на інших подібних договорах фінансової допомоги. Крім того, грошові кошти, що надійшли за цим договором було оприбутковано підприємством за ДТ рахунку №3771 «розрахунки з іншими дебіторами», при тому що інші рахувались на бухгалтерському рахунку 685 «розрахунки з іншими кредиторами».

Так, між ТОВ «Амбра Імпекс» (отримувач тимчасової фінансової допомоги) та ТОВ «ОСОБА_1 Інт» (займодавець) укладений договір тимчасової безвідсоткової фінансової допомоги б/н від 17.02.2015 року. (а.с. 230 т. 1)

Відповідно до п.1.1 Договору наймодавець передає отримувачу тимчасової фінансової допомоги 6 340 000,0 грн., а останній зобовязується їх повернути по строку до 17.02.2016 року.

Відповідно до банківської виписки, оборотно-сальдової відомості та картки рахунку 3771 в період з 17.02.2015 року по 01.02.2016 року ТОВ «Амбра Імпекс» отримано від ТОВ «ОСОБА_1 Інт» кошти у розмірі 6 340 000, 00 грн., які станом на 01.02.2016 року повернуті ТОВ «ОСОБА_1 Інт». (а.с. 147-163 т. 3).

Як вбачається з банківських виписок призначення платежу передплата за товар згідно договору б/н від 17.02.2015 року.

Разом з тим, представником позивача надані копії листів ТОВ «ОСОБА_1 Інт» від 18.02.2015 року №18/02 та ТОВ «Амбра Імпекс» №6/1 від 29.01.2016 року, відповідно до яких сторони договору зазначають про помилкове зазначення в платіжних документах від 17.02.2015 року, 18.02.2015 року, 16.01.2016 року, 19.01.2016 року, 28.01.2016 року відповідних призначень платежів, та що вірним призначенням платежів в платіжних документах від 17.02.2015 року, 18.02.2015 року є перерахування коштів згідно Договору тимчасової фінансової допомоги № б/н від 17.02.2015 року без ПДВ, та у платіжних документах від 16.01.2016 року, 19.01.2016 року, 28.01.2016 року часткове повернення поворотної фінансової допомоги згідно договору № б/н від 17.02.2015 року та згідно акту звірки б/н від 31.12.2015 року). (а.с. 135-136 т. 1).

Відповідно до п.п. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов'язковою до повернення.

Загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків встановлені Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 року №22.

Відповідно до п. 3.8 Інструкції реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу". Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність вимогам, викладеним у цій главі, лише за зовнішніми ознаками.

Згідно з п. 2.29 Інструкції платник має право в будь-який час до списання платежу з рахунку відкликати з банку, що його обслуговує, платіжні доручення в порядку, визначеному внутрішніми правилами цього банку. Платіжні доручення відкликаються лише в повній сумі.

Відповідно до розяснень Національного банку України від 09.06.2011, № 25-111/1438-7141 "Про заміну інформації у реквізиті "Призначення платежу» після списання коштів з рахунку платника питання щодо уточнення інформації, зазначеної у реквізиті "Призначення платежу", вирішується між сторонами переказу без участі банку.

Суд вважає необґрунтованими висновки податкового органу щодо невизнання зміни призначення платежів на підставі листів сторін договору, з урахуванням умов дослідженого договору від 17.02.2015 року та наданих позивачем доказів, як під час проведення перевірки так і під час розгляду даної справи. Також суд вважає неспроможними доводи контролюючого органу щодо нечинності вказаного договору з тих підстав, що на оборотній стороні відсутній підпис бухгалтера, як то на аналогічних договорах, оскільки така вимога до укладання цивільно-правових угод чинним законодавством України не передбачена.

За таких обставин, суд вважає необґрунтованими висновки контролюючого органу щодо заниження позивачем податкових зобовязань з податку на додану вартість у лютому 2015 року по взаємовідносинам з ТОВ «ОСОБА_1 Інт» в межах договору від 17.02.2015 року №б/н про надання поворотної фінансової допомоги» на суму 1056666 грн.

Отже, на підставі зазначених висновків, викладених в акті перевірки від 27.05.2016 року №148/15-32-14-01/38573378, з урахуванням висновків рішень про розгляд скарг позивача, ГУ ДФС в Одеській області прийняті податкові повідомлення рішення з податку на додану вартість № від 10.06.2016 року, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на 3 234 327 грн. за грудень 2015 року та № НОМЕР_3 від 10.06.2016 року, яким збільшено суму грошового зобовязання на суму 1 956 193 грн. та нараховано штрафні (фінансові) санкції в сумі 489048 грн. При цьому розмір грошових зобовязань визначених в цих податкових повідомленнях рішеннях на 713 753 грн. більше суми, на яку податковим органом визначені порушення. Проте, жодних пояснень щодо цієї невідповідності, а також жодних належних доказів на підтвердження правомірності таких донарахувань представником відповідача до суду не надано, а отже донарахування грошових зобовязань з податку на додану вартість в сумі 713 700, 00 грн. є необґрунтованими.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області від 10.06.2016 року № НОМЕР_3 підлягає скасуванню в повному обсязі, а податкове повідомлення рішення від 10.06.2016 року № НОМЕР_1 в частині визначення суми завищення від'ємного значення податку на додану вартість на суму 1 234 327 грн.

Стосовно податкового повідомлення рішення № від 08.09.2016 року, яким позивачу збільшені податкові зобовязання з податку на прибуток в розмірі 127 337, 00 грн., суд зазначає наступне.

Як зазначено в акті перевірки від 27.05.2016 року №148/15-32-14-01/38573378 та рішеннях ГУ ДФС в Одеській області та ДФС України про розгляд скарг ТОВ «Амбра Імпекс», перевіркою встановлено невідповідність доходів, визначених перевіркою за правилами бухгалтерського обліку, даним податкової декларації з податку на прибуток за 2015 рік та звіту про фінансові результати ф. №2-м, внаслідок чого встановлення заниження на загальну суму 3853600 грн. (4300), у т.ч. в частині визначення чистого доходу від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) заниження на суму 4 999 900, 00 грн. Згідно з даними головної книги, наданої до перевірки, доходи від реалізації за 2015 рік складають 80599302,70 грн., за даними перевірки ця сума складає 85599302,07 грн. До цієї суми по рядку 2000 Форми 2 звіт про фінансові результати, наданого до ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУДФС в Одеській області не включена вартість реалізації перцю духмяного сушеного та перця чорного на адресу ТОВ «Жарник» у серпні 2015 року на суму 5000000 грн. (без ПДВ) згідно з договором поставки від 01.08.2015 №2/1, накладних від 28.08.2015 року, від 28.08.2015 року № 384, від 28.08.2015 року № 385, в частині визначення інших операційних доходів та інших доходів завищення на суму 1 146 300 грн.

Так представник позивача в додаткових поясненнях до позовної заяви зазначив, що такі висновки податкового органу є хибними, оскільки останнім не враховано те, що підприємством був податний звіт від 26.04.2016 року «Уточнююча декларація з податку на прибуток за 2015 р.- річна», про що позивач під час перевірки повідомляв перевіряючих.

Проте, суд вважає необґрунтованими доводи представника позивача, оскільки і в акті перевірки від 27.05.2016 року №148/15-32-14-01/38573378, і в рішеннях про розгляд заперечень ГУ ДФС в Одеській області, і в рішенні про результати розгляду скарги ДФС України контролюючим органом були описані та враховані уточнюючі декларації з податку на прибуток, подані підприємством 08.04.2016 року № НОМЕР_5 та 26.04.2016 року № НОМЕР_6.

Щодо позовних вимог про скасування в частині п. 1, п. 2, п. 3 розділу 4 «Висновок» Акту перевірки Головного управління ДФС в Одеській області ДФС України від 27.05.2016 року №148/15-32-14-01/38573378 «Про результати планової виїзної документальної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Амбра Імпекс», з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 рік, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 р.» з урахуванням нового тексту акту перевірки (згідно відповіді Головного управління ДФС в Одеській області ДФС України від 10.06.2016 року), вони задоволенню не підлягають, оскільки акт перевірки не є рішенням субєкта владних повноважень, оскільки він не має обовязкового характеру, не спричиняє виникнення будь-яких прав і обовязків, а отже, не породжує правовідносин, що можуть бути предметом спору.

Акт - службовий документ, який стверджує факт проведення невиїзної документальної або виїзної планової чи позапланової перевірки фінансово-господарської діяльності суб'єкта господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання.

Оскільки наслідком розв'язання публічно-правового спору по суті має бути захист порушеного суб'єктивного права позивача, то у разі незгоди з висновками перевірки, закріпленими у акті, складеному за її результатами, та втіленими у відповідних рішеннях контролюючого органу, вимога про визнання неправомірними висновків відповідача не буде мати своїм правовим наслідком захист прав позивача, адже таке право підлягає захисту виключно шляхом пред'явлення позову про скасування рішень контролюючого органу, якими визначено суми податкових зобов'язань.

Таким чином з вищевикладеного вбачається, що ані акт перевірки, ані дії посадових осіб із включенням до такого акту певних висновків не породжують правових наслідків для платника податків, тобто не змінюють стану його суб`єктивних прав та не створюють жодних додаткових обов`язків для платника податків, тобто не порушують права платника податків.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 10.09.2013 року № 21-237а13 та відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України є обов`язковою для врахування в судовій практиці.

Згідно з ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Приписами ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 КАС України, передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

На підставі вищевикладеного, розглянувши справу в межах позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд дійшов до висновку, адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю Амбра Імпекс до Головного управління ДФС в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 10.06.2016 року № та № НОМЕР_1, від 08.09.2016 року № НОМЕР_2; скасування в частині п. 1, п. 2, п. 3 розділу 4 «Висновок» Акту перевірки Головного управління ДФС в Одеській області ДФС України від 27.05.2016 року №148/15-32-14-01/38573378 «Про результати планової виїзної документальної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Амбра Імпекс», з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 рік, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 р.» з урахуванням нового тексту акту перевірки (згідно відповіді Головного управління ДФС в Одеській області ДФС України від 10.06.2016 року), підлягає частковому задоволенню в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 10.06.2016 року № НОМЕР_3 в повному обсязі, скасування податкового повідомлення рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 10.06.2016 року № НОМЕР_1 в частині визначення суми завищення від'ємного значення податку на додану вартість на суму 1 234 327 грн. В решті позовних вимог відмовити.

Згідно з ч. 3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

При розподілі судових витрат суд враховує, що позивачем сплачено судовий збір за вимоги майнового характеру в розмірі 87103,58 грн., відповідно до оригіналу платіжного доручення №1566 від 28.09.2016 року. (а.с. 3 т. 1). Отже, відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України, з Головного управління ДФС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань слід стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Амбра Імпекс» (, адреса: 65012, м. Одеса, вул. Пушкінська, буд. 36, оф. 421) судовий збір у розмірі 46 479,80 грн. (сорок шість тисяч чотириста сімдесят девять гривень вісімдесят копійок ).

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 94, 159 - 163, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 10.06.2016 року № НОМЕР_3.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 10.06.2016 року № НОМЕР_1 в частині визначення суми завищення від'ємного значення податку на додану вартість на суму 1 234 327 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області (, адреса: 65044, м. Одеса, вул. Семинарська, буд. 5) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Амбра Імпекс» (, адреса: 65012, м. Одеса, вул. Пушкінська, буд. 36, оф. 421) судовий збір у розмірі 46 479,80 грн. (сорок шість тисяч чотириста сімдесят девять гривень вісімдесят копійок ).

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд у строки та в порядку встановлені ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 254 КАС України.

Повний текст постанови складено та підписано 03 жовтня 2017 року.

Суддя О.А. Левчук