Справа № 822/2546/17
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2017-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2546/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіБлонського В.К.
при секретаріВарченко В.В.
за участі: представника позивача представників відповідача представника третьої особи на стороні позивачаРудницької І.В. Горобчишина С.В. Киричука С.М. Василенка А.В. Ладанського А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "КЛАСТ" , третя особа на стороні позивача - товариство з обмеженою відповідальністю "ТОП ФАВОР" до Хмельницької митниці ДФС України про скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Хмельницької митниці Державної фіскальної служби України № UA400030/2017/000019/2 від 11 серпня 2017 року про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA400030/2017/00139 від 11 серпня 2017 року.

Свій позов позивач мотивує тим, що 24.03.2017 року між ТОВ "КЛАСТ" (Покупець) та фірмою ATLANTIK IPLIK VE HALI SAN.TIC.A.S,5., (Продавець) був укладений контракт № 1 від 24.03.2017 року про придбання килимів із текстильних матеріалів, за яким Продавець зобов'язується продати, а Покупець купити на умовах правил тлумачення торгових термінів згідно Інкотермс-2010 товари. Асортимент, кількість та ціна вказується у інвойсах до вказаного контракту.

Згідно контракту № 1 від 24.03.2017 року ввезено на митну територію України партію товару: килими для підлоги, ткані, нетафтингові, нефлоковані, ворсові машинного способу виробництва, оброблені, готові, із синтетичних волокон, різних кольорів та розмірів, 7640,84 м.кв., 1718 шт.:

- з поліпропілену - дизайну OPUS, 1802,12 м.кв., 463 шт., дизайну SILA, 4673,40м.кв., 959 шт.;

- з поліестеру - дизайну PESAN, 1165,32м.кв. 296 шт.

З метою здійснення митного контролю та митного оформлення товару 07.08.2017р. декларантом ТОВ "КЛАСТ" до Хмельницької митниці Державної фіскальної служби заявлено товар за електронною митною декларацією, якій присвоєно № UA400030/2017, а також подано документи, необхідні для митного оформлення товару ( згідно Доповнення №1 до МД № UA400030/2017).

Під час здійснення Хмельницькою митницею ДФС контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією № UA 400030/2017, було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності та не міститься всіх відомостей.

Згідно частини 3 статті 53 МК України відповідач витребував у позивача додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: 1) копію митної декларації країни відправлення; 2) виписку з бухгалтерської документації; 3) каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 4) висновок про вартісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованою експертною організацією, та/ або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини.

11.08.2017 року митним брокером, ТОВ "ТОП "ФАВОР", були надані усі витребовувані документи до Хмельницької митниці ДФС. Але не зважаючи на вище наведене Митним органом було винесено картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів № UA400030/2017/00139 та винесено рішення про коригування митної вартості № UA400030/2017/00139, із причин неподання до митного оформлення документів, які підтверджують митну вартість.

21.08.2017 року ТОВ "КЛАСТ" надало відповідачу супровідний лист із поясненнями до яких повторно надані усі документи .

Дане пояснення містить інформацію про те, що додаткові документи відповідно до частини 4 статті 53 МК України запитуються органом доходів і зборів виключно у випадку наявності підстав вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість. Інших підстав для запиту додаткових документів не встановлено.

У випадку встановлення підстав для запиту додаткових документів посадова особа органу доходів і зборів здійснює письмовий запит додаткових документів із зазначенням конкретних документів, які необхідно подати. Водночас необхідність надання окремих додаткових документів повинна визначатися посадовою особою виходячи з особливостей зовнішньоекономічної операції.

Визначений посадовою особою перелік додаткових документів і підстави для їх запиту зазначаються в інформаційному аркуші до митної декларації на оцінювані товари чи в декларації митної вартості на оцінювані товари.

У разі електронного декларування необхідність подання документів відповідно до частини 3 та/або частини 4 статті 53 МК України та підстави для їх запиту доводиться до декларанта шляхом створення та направлення посадовою особою Декларанту відповідного електронного повідомлення про необхідність подання додаткових документів із зазначенням конкретних документів, які необхідно подати .

Рішення про коригування митної вартості товарів приймається органом доходів і зборів виключно у випадках, якщо встановлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Разом із тим у рішенні про коригування митної вартості товарів повинні обов'язково зазначатися визначені МК України підстави його прийняття.

Відповідно до частини 1 статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно частини 2 статті 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до частини 1 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

З наведеного вбачається, що митний орган у випадку наявності обгрунтованих сумнівів у достовірності поданих ТОВ "КЛАСТ" відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Позивач звертає увагу на те, що митний орган мав зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих товариством документів, а також обгрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця могла б вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Згідно пунктів 4-7 статті 57 МК України, застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положенням статті 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із Продавцем Покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Але митний орган цього не врахував, чим порушив законні права позивача, а також виніс рішення про коригування митної вартості та картку відмови в митному оформленні, без участі ТОВ "КЛАСТ" у процесі прийняття рішення, чим порушив права позивача.

Дана ситуація призвела до того, що товариством понесені непередбачені додаткові фінансові витрати в розмірі 116 000,00 грн.

Враховуючи викладене, позивач просить задовольнити даний адміністративний позов.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, та надала суду пояснення посилаючись на обставини викладені в позові.

Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали повністю, та надали суду пояснення згідно поданих письмових заперечень на даний адміністративний позов.

В обгрунтування вказаних заперечень зазначено, що під час перевірки правильності визначення митної вартості товару "килими", який імпортувався позивачем за митною декларацією від 11.08.2017 року встановлено, що документи подані на виконання частини 2 статті 53 МК України не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме: витрат на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язаних з їх транспортуванням, вартість упаковки та пакувальних робіт, витрат на страхування оцінюваних товарів.

Під час перевірки рівня цін в мережі Інтернет митним органом встановлено, що ціна продажу товару в Україні більше ніж в 5 разів вища, ніж заявлена вартість, включаючи податки, які справляються при митному оформленні в Україні.

Тому документи подані позивачем не містять достовірних відомостей щодо об'єктивної (дійсної ціни) товару (відповідно статті VII ГАТТ); існує ризик невключення усіх складових митної вартості товарів, передбачених частиною 10 статті 58 МК України.

З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, позивача зобов'язано надати додаткові документи, передбачені частиною 3 статті 53 МК України, а саме:

1) виписку з бухгалтерської документації;

2) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;

3) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

4) копію митної декларації країни відправлення.

На вказану вимогу митниці декларантом надано прайс-листи та копію митної декларації країни відправлення, за результатами вивчення яких митницею встановлено, що відсутня виписка з бухгалтерської документації, а надані додаткові документи не містили відомостей щодо числового значення усіх складових митної вартості товарів.

Відповідачем зазначено, що основний метод не застосовано у зв'язку з неподанням документів, які б підтверджували заявлену декларантом вартість у відповідності до частини 3 статті 53 МК України та відповідно до частини 2 статті 58 МК України консультацію проведено.

Другорядний метод за ціною договору щодо ідентичних товарів не застосовано в зв'язку з відсутністю інформації щодо митного оформлення ідентичних товарів.

Застосовано другорядний метод за ціною договору щодо подібних товарів, на підставі інформації щодо товарів митне оформлення яких вже здійснено, зокрема за митною декларацією від 03.04.2017 року № UA400030/2017/004691.

З урахуванням викладеного митницею винесено рішення про коригування митної вартості від 11.08.2017 року № 400050000/2016/000019/2, та обрано другорядний метод визначення вартості товару за ціною договору щодо подібних товарів.

При застосуванні другорядного методу визначення митної вартості товару взята до уваги вартість операції з подібними (аналогічними) товарами які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

У всіх випадках відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів оформлюється картка відмови.

Таким чином рішення № UA400030/2017/000019/2 від 11 серпня 2017 року та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA400030/2017/00139 від 11 серпня 2017 року прийняті правомірно.

За таких обставин у задоволенні позову необхідно відмовити.

Представник третьої особи на стороні на стороні позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, та погодився зі змістом пояснень наданих суду представником позивача.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 статті 1 ПК України, цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу.

Правила оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначаються цим Кодексом, крім правил оподаткування товарів митом, які встановлюються Митним кодексом України та іншими законами з питань митної справи.

Згідно частини 2 статті 1 МК України відносини, пов'язані із справлянням митних платежів, регулюються МК України, ПК України та іншими законами України з питань оподаткування.

Пунктами 23, 24 частини 1 статті 4 МК України встановлено, що митне оформлення це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Митний контроль це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно частин 1, 2, 3 статті 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Митний контроль здійснюється виключно органами доходів і зборів відповідно до цього Кодексу та інших законів України.

Митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до частин 1, 2, 4, пункту 1 частини 6 статті 321 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення перебувають під митним контролем з моменту його початку і до закінчення згідно із заявленим митним режимом.

У разі ввезення на митну територію України товарів, транспортних засобів комерційного призначення митний контроль розпочинається з моменту перетинання ними митного кордону України.

Граничний строк перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення під митним контролем не може перевищувати 180 календарних днів, крім митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму.

Перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення під митним контролем закінчується у разі ввезення на митну територію України-після закінчення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, за винятком митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму.

Згідно частини 1 статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування-з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Частинами 1, 2 статті 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Згідно частини 1 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості встановлений частиною 2 статті 53 МК України, а саме:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно частини 3 статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Позивач відповідно до процедури декларування, встановленої статтею 257 МК України для проведення митного оформлення імпортованого товару 11.08.2017 року подав до митного органу митну декларацію № UA400030/2017/012768, в якій задекларував до розмитнення партію товару: килими для підлоги, ткані, нетафтингові, нефлоковані, ворсові машинного способу виробництва, оброблені, готові, із синтетичних волокон, різних кольорів та розмірів, 7640,84 м.кв., 1718 шт.:

- з поліпропілену - дизайну OPUS, 1802,12 м.кв., 463 шт., дизайну SILA, 4673,40м.кв., 959 шт.;

- з поліестеру - дизайну PESAN, 1165,32м.кв. 296 шт.

Також на виконання вимог статтей 52, 53 Митного кодексу України до митної декларації позивач подав необхідні документи для митного оформлення товару, а саме:

- пакувальний лист б/н від 04.08.2017 року;

- інвойс АТК 809 від 04.08.2017 року;

- автотранспорту накладну 000329 від 04.08.2017 року;

- сертифікат походження товару ММ 0221926 від 04.08.2017 року;

- прайс;

- контракт №1 від №24.03.2017 р. на поставку товарів;

- договір №10 Про надання послуг по декларуванню товарів від 18.12.2015 р.;

- лист-відповідь на вимогу Митного органу про надання інформації від брокера;

- експортну декларацію 172701000ЕХ058803 від 04.08.2017 року.

Розглянувши подані документи відповідач 11.08.2017 року електронним повідомленням, надісланим на адресу митного брокера ТОВ "ТОП ФАВОР", зобов'язав надати додаткові документи, оскільки на думку митниці подані декларантом основні документи містять розбіжності, та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме відповідно до частини 3 статті 53 МК України для підтвердження заявленої митної вартості необхідно надати протягом 10 календарних днів такі додаткові документи:

1) виписку з бухгалтерської документації;

2) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізовними експертними організаціями;

3) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

4) копію митної вартості країни відправлення.

В судовому засіданні представники відповідача не надали належних пояснень та доказів того чому на підставі поданих декларантом основних документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, перелік яких визначений частиною 2 статті 53 МК України, Хмельницька митниця ДФС вказала про необхідність надання декларантом додаткових документів визначених частиною 3 статті 53 МК України.

Враховуючи наведене суд робить висновок про те, що відсутні підстави зобов'язати позивача подати додаткові документи, оскільки надані митним брокером ТОВ "ТОП ФАВОР" документи, визначені частиною 2 статті 53 МК України, не містять розбіжностей, ознак підробки та містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена, тому суд вважає, що в митного органу було достатньо інформації із змісту основних документів для належного митного оформлення товару.

Однією із форм здійснення митного контролю посадовими особами митних органів, як це передбачено пунктом 1 частини 1 статті 336 МК України є перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу надаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України.

Згідно частин 1, 2, 3, пункту 3 частини 6 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом-за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 55 МК України встановлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Зміст прийнятого митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів визначений частиною 2 статті 55 цього Кодексу.

Відповідач при перевірці митної декларації № UA400030/2017/012768 та документів, які підтверджують митну вартість товару прийняв рішення про коригування митної вартості товарів № UA 400030/2017/000019/2 від 11.08.2017 року яким визначив митну вартість товару за другорядним методом - за ціною договору щодо подібних товарів, а також виніс картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA400030/2017/00139 від 11.08.2017 року.

У вказаному рішенні відповідач зазначив: обставинами прийняття рішення є неподання до митного оформлення документів, які підтверджують складові митної вартості у відповідності до вимог частин 2, 8, 9 статті 52 та частин 2, 3 статті 53 МК України а саме: витрат на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язаних з їх транспортуванням, вартість упаковки та пакувальних робіт, витрат на страхування оцінюваних товарів.

Другорядний метод за ціною договору щодо ідентичних товарів не застосовано через відсутність інформації в декларанта та митного органу щодо оформлення ідентичних товарів.

Застосовано другорядний метод за ціною договору щодо подібних товарів, на підставі інформації щодо товарів митне оформлення яких вже здійснено, зокрема митної декларації № UA400030/2017/004691 від 03.04.2017 року.

Суд, досліджуючи встановлені обставини справи вважає, що у відповідача відсутні правові підстави для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів № UA 400030/2017/000019/2 від 11.08.2017 року, та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA400030/2017/00139 від 11.08.2017 року, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний-за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Із змісту статті 57 МК України вбачається, що основною умовою застосування кожного наступного другорядного методу визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту є неможливість визначення митної вартості товарів шляхом застосування попереднього методу.

Картка відмови №UA400030/2017/00139 від 11.08.2017 року мотивована неможливістю використання обраного декларантом методом визначення митної вартості.

В рішенні № UA 400030/2017/000019/2 від 11.08.2017 року відмова в оформленні митної вартості мотивована посиланням на право відповідача відмовити позивачу у разі не надання витребуваних документів, а також посиланням на те, що позивач не надав документи, що були витребувані.

Статтями 49, 50 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці. Міжнародно-правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є угоди по застосуванню статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (ГААТ).

Згідно з частиною 2 статті VII ГААТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Частинами четвертою та п'ятою статті 58 МК України також передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Згідно із статтею 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом. При цьому, декларант зобов'язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (стаття 52 МК України).

Відповідно до статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 53 МК України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

В силу частини п'ятої статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

З аналізу частин першої та другої статті 53 МК України вбачається, що МК України передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з положеннями статті 318 МК України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011р. № 3018-VI "Про внесення змін до Закону України "Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур", якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Відповідно до статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, статтею 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Згідно з частинами четвертою та п'ятою статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною третьою статті 53 МК України передбачено, що в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Зі змісту частини третьої статті 53, частин першої, другої та п'ятої статті 54, статті 58 МК України вбачається, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов'язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України.

Митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов'язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Отже, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митниці при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом.

Також, в постанові від 30 червня 2015 року 21-591а15 Верховний Суд України зазначив, що "митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обгрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації".

11.08.2017 року уповноваженою особою ТОВ "ТОП "Фавор" Янчишиною О.М., на адресу Хмельницької митниці ДФС направлені усі необхідні документи для усунення неповних даних або розбіжностей, зазначених посадовою особою митного органу, 21.08.2017 року дані документи повторно направлялись митниці.

У судовому засіданні суду представник відповідача пояснив, що фактичною підставою для висновку про неможливість визначення митної вартості товару за основним методом стало те, що надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме: витрат на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язаних з їх транспортуванням, вартість упаковки та пакувальних робіт, витрат на страхування оцінюваних товарів.

Додатково надані документи (прайс-листи та копія митної декларації країни відправлення) містять розбіжності з документами, поданими відповідно до частини 3 статті 53 МК України, а саме: фактурна якість товару, зазначена в копії експортної митної декларації країни відправлення - 34412,60 доларів США, а відповідно до поданого рахунку-фактури - 35412,60 доларів США. В графі 44 копії експортної митної декларації країни відправлення окрім поданого рахунку-фактури наявні реквізити ще двох рахунків, які не подані до митного оформлення. Подані прайс-листи не містять всіх відомостей, що підтверджують числове значення митної вартості товарів, оскільки, в них вказано ціну товару, але не вказано за яку саме одиницю виміру її встановлено (штуки, квадратні метри, кілограми, чи інше, крім того в прайсах наявна колонка з ціною на умовах СІЗ, проте відсутнє місце та країна в яку товар має бути доставлено за такими цінами.

Проте, зазначені обставини не є підставою для висновку про неможливість визначення митної вартості товару за методом визначеним декларантом у зв'язку з наступним.

Так, згідно статті 1 контракту № 1 від 24.03.2017 року укладеного між ТОВ "КЛАСТ" (Покупець) та фірмою ATLANTIK IPLIK VE HALI SAN.TIC.A.S,5., (Продавець) постачання товару здійснюється на умовах СІР у відповідності до "Інкотермс 2010".

Згідно СІР у відповідності до "Інкотермс 2010" CIP (Carriage and Insurance Paid Тo (... named place of destination) фрахт/перевезення та страхування оплачені до (... назва місця призначення).

Термін "фрахт/перевезення та страхування оплачені до" означає, що продавець доставить товар названому їм перевізнику. Крім цього, продавець зобов'язаний оплатити витрати, пов'язані з перевезенням товару до названого пункту призначення. Це означає, що покупець бере на себе всі ризики і будь-які додаткові витрати після доставки таким чином товару. Однак, за умовами CIP на продавця також покладається обов'язок по забезпеченню страхування від ризиків втрати й ушкодження товару під час перевезення на користь покупця. Отже, продавець укладає договір страхування й оплачує страхові внески. Покупець повинен брати до уваги, що відповідно до умов терміна CIP від продавця потрібно забезпечення страхування з мінімальним покриттям. За умовами терміна CІР на продавця покладається обов'язок по митному очищенню товару для експорту. Даний термін може застосовуватися під час перевезення товару будь-яким видом транспорту, включаючи змішані перевезення.

Наведене дає підстави суду вважати, що надання позивачем документів, що підтверджують витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, витрат пов'язаних з їх транспортуванням, вартість упаковки та пакувальних робіт, витрат на страхування оцінюваних товарів є таким, що суперечить правилам "Інкотермс 2010" CIP, так як у наданому декларантом інвойсі витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, витрати пов'язані з їх транспортуванням, вартість упаковки та пакувальних робіт, витрати на страхування оцінюваних товарів включені в ціну товару.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями представника позивача та третьої особи на стороні позивача, та не заперечуються поясненнями представників відповідача.

Окрім того суд зазначає, що жодними нормами МК України чи інших нормативно-правових актів, прийнятих на виконання таких норм МК України суб'єктів декларування не зобов'язано деталізувати складові частини вартості товару зазначеної в інвойсах.

Таким чином, зазначені відповідачем розбіжності не перешкоджали йому у визначенні митної вартості задекларованого позивачем товару за основним методом.

Суд при вирішенні спору не бере до уваги пояснення представників відповідача та надані ними докази, оскільки вони не заперечують правову позицію позивача, пояснення представника позивача та докази надані ним у судовому засіданні.

Враховуючи наведене суд робить висновок про те, що рішення відповідача про коригування митної вартості № UA400030/2017/000019/2 від 11 серпня 2017 року про коригування митної вартості товарів, та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA400030/2017/00139 від 11 серпня 2017 року, не відповідають вимогам МК України, тому їх необхідно визнати протиправними та скасувати.

Аналізуючи все в сукупності, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та доведений у судовому засіданні дослідженими доказами, тому його необхідно задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 1, 4 ПК України, ст. ст. 1, 4, 51, 52, 53, 54, 55, 57, 58, 59, 248, 318, 321, 336 МК України, ст.ст. 9, 11, 86, 159 - 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Хмельницької митниці Державної фіскальної служби України № UA400030/2017/000019/2 від 11 серпня 2017 року про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA400030/2017/00139 від 11 серпня 2017 року.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "КЛАСТ" судові витрати в сумі 1740грн., (одну тисячу сімсот сорок гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Хмельницької митниці Державної фіскальної служби України.

В повному обсязі постанова суду буде виготовлена 03.10.2017 року.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 03 жовтня 2017 року

Суддя/підпис/В.К. Блонський
"Згідно з оригіналом" Суддя В.К. Блонський