Справа № 804/4182/17
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2017-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 вересня 2017 р.Справа №804/4182/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретарі судового засіданняОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_4 акціонерне товариство «ОТП Банк», про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
Ухвалою суду від 6 липня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі №804/4182/17 та залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_4 акціонерне товариство «ОТП Банк», та витребувано від останнього докази по справі.
У судовому засіданні позивач усно уточнив, що він просить визнати протиправними та скасувати оскаржувані податкові повідомлення-рішення. Позивачем здійснено доплату судового збору до його повного розміру.
В обґрунтування позову зазначено наступне:
- 24.05.2017 року (рішення отримано 21.06.2017 року) Державна фіскальна служба України розглянула скаргу позивача, частково її задовольнила, зменшивши розмір нарахованого податку на доходи фізичних осіб на 121,80 грн. основного платежу та 30,45 грн. штрафних санкцій, військового збору на 9,14 грн. основного платежу та 2,28 грн. штрафної санкції. В іншій частині податкові повідомлення-рішення залишені без змін;
- з залишеними в силі податковими повідомленнями-рішеннями позивач не погоджується внаслідок того, що орган, який прийняв рішення, помилково не застосував норми Податкового кодексу України, які підлягали застосуванню при визначенні суми зобовязань, а саме пункту 8 підрозділу 1 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України, яким врегульовано підстави звільнення від сплати податку за отримане додаткове благо;
- при проведенні перевірки та складенні відповідного акту податковим органом невірно визначено цивільні правовідносини та відповідні права та обовязки, що могли бути базою оподаткування;
- що стосуються прощення боргу банком, а саме, укладення додаткового договору №1 від 18 лютого 2015 року, та прощення на підставі нього боргу у сумі, що дорівнює 925445, 97 грн., позивач згодний та їх не оспорює;
- помилковим є твердження, зазначене в акті, про регулювання цивільних правовідносин між мною та банком на підставі статті 512 Цивільного кодексу України «Підстави заміни кредитора у зобовязанні». Ця обставина не може бути доведена податковим органом жодними доказами. Відтак, жодної заміни кредитора у зобовязанні між позивачем та банком не відбулось;
- податковий орган не застосував до визначення та регулювання правовідносин між позивачем та банком статтю 605 Цивільного кодексу України;
- приходячи до висновку про порушення підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, підпункту 168.4.5 пункту 168.4 статті 168 Податкового кодексу України, податковий орган не прийняв до уваги та не дослідив обставини, що мають значення. Саме тому податковим органом не застосовано до правовідносин між позивачем та банком пункту 8 Підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України;
- відповідно до змісту правила, визначеного пунктом 8, до складу додаткового блага може не включатися та частина суми прощеного боргу, що дорівнює «розміру різниці», решта прощеного боргу повинна включатися до додаткового блага. Інше трактування значно звужує права платника податку;
- для застосування пункту 8 підрозділу 1 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України необхідна наявність у податковому періоді таких обставин: наявність фінансового кредиту; прощення суми боргу за таким фінансовим кредитом; зміна валюти зобовязання за таким фінансовим кредитом. Всі зазначені обставини наявні у взаємовідносинах позивача з банком, що підтверджується листом ПАТ «ОТП Банк» від 13.03.2017 року;
- податковим органом не враховано, що положення пункту 8 підрозділу 1 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України в частині встановлення «розміру різниці» допускає множинне трактування;
- підстав для незастосування норми пункту 8 підрозділу 1 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України з метою визначення суми у розмірі різниці, що не повинна включатися до додаткового блага при обчисленні податку на доходи фізичних осіб, не існує, а відповідачем порушено (шляхом незастосування) вимоги підпункту 4.1.4. Податкового Кодексу України;
- позивач подав декларацію за 2015 рік, невідображення у ній сум додаткового блага позивач вважає правомірним за відсутності підстав включати такі кошти в оподатковуваний дохід за 2015 рік.
Відповідач надав письмові заперечення на позовну заяву, у яких просив залишити позовну заяву без задоволення, обґрунтовуючи наступним (т.1 а.с.113-117):
- між ПАТ «ОТП Банк» та фізичною особою ОСОБА_3 укладено додатковий договір від 18.02.2015 року №1 до кредитного договору від 27.04.2007 року №МL-301/269/2007;
- відповідно до пункту 164.4 статті 164 Податкового кодексу України під час нарахування (отримання) доходів, отриманих у вигляді валютних цінностей або інших активів (вартість яких виражена в іноземній валюті або міжнародних розрахункових одиницях), такі доходи перераховуються у гривні за валютним курсом Національного банку України, що діє на момент нарахування (отримання) таких доходів;
- основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не повязаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності у сумі, що не перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року відповідно до підпункту 165.1.55 пункту 165.1 статті 165 Кодексу не включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку;
- відповідно до підпункту 1.2 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України обєктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені статтею 163 Кодексу до яких, зокрема, відносяться доходи, отримані платником як додаткове благо.
У судовому засіданні позивач та представник відповідача підтримали обрані правові позиції.
Судом неодноразово зупинялось провадження з метою витребування додаткових доказів по справі, надання сторонам строку на підготовку пояснень.
Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 було укладено два кредитні договори:
АТ «ОТП Банк», листом від 19.02.2015 року №85-4-85-4/401 повідомило позивача про те, що після розгляду його прохання, згідно анкети від 06.02.2015 року, протоколом №19 від 12.02.2015 року, погоджена схема реструктуризації: (т.1. а.с.152).
- за умови погашення простроченої заборгованості в повному обсязі та пролонгації договорів страхування погоджено за кредитним договором від 20.09.2005 року №МL-301/192/2005: змінити валюту кредиту за тілом та відсотками на національну валюту України з використанням для розрахунку нової суми кредиту за курсом НБУ на час проведення операції зміни валюти на викладених у листі умовах.
В подальшому між ОСОБА_3 та ПАТ «ОТП Банк» було укладено додаткові угоди до вище вказаних кредитних договорів:
1) 13 березня 2015 року укладено додатковий договір №1 до кредитного договору від 20.09.2005 року №МL-301/192/2005, згідно умов якого (т.1 а.с.147-151):
- пункт 2.1.1: сторони домовились змінити валюту виконання боргових зобов'язань за кредитним договором та встановити, що валютою виконання боргових зобов'язань за кредитним договором є національна валюта України гривня. Зміна валюти виконання боргових зобов'язань здійснюється за офіційним курсом Національного банку України на час проведення такої зміни;
- пункт 2.1.2: викласти терміни, зокрема, «розмір кредиту», «валюта кредиту», в наступній редакції: розмір та валюта кредиту: 197733,98 грн.
2) 18 лютого 2015 року укладено додатковий договір №1 до кредитного договору від 27.04.2007 року №МL-301/269/2007, згідно умов якого (т.1 а.с.66-67, 131-132):
- пункт 2.1.2: за умови належного виконання позичальником умов кредитного договору та цього додаткового договору, сторони домовились, що:
--скасувати пеню, що була нарахована на момент укладання цього додаткового договору;
- пункт 3.6: підписанням цього додаткового договору позичальник підтверджує, що банк повідомив його про необхідність відображення суми прощеного боргу у річній податковій декларації.
06.08.2015 року ПАТ «ОТП Банк» до податкового органу за місцем реєстрації банку наданий податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за звітний період ІІ квартал 2015 року, у якому за порядком номером 254 надано інформацію про те, що фізичній особі із податковим номером НОМЕР_1 нарахований дохід у сумі 952445,97 грн., сума виплаченого доходу 952445,97 грн., суми нарахованого та утриманого податку 0,00 грн., ознака доходу 126 (т.1 а.с.123-124).
15.01.2016 року ОСОБА_3 (НОМЕР_1) подав податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік, згідно якої загальна сума річного доходу складає 200000 грн., та складається з сум доходу від незалежної професійної діяльності в розмірі 2000 грн. та суми доходу від провадження господарської діяльності за спрощеною системою оподаткування в розмірі 198000 грн. (т.1 а.с.165-170).
Згідно довідки банку від 10.06.2016 року, наданої у відповідь на запит вх.№182 від 06.06.2016 року (а.с.130):
- щодо іншої частини зобовязання у сумі 197733,98 грн. валюту зобовязання змінено.
З метою проведення перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року, на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1. статті 20, підпункту 78.1 пункту 78 та пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України наказом від 30.12.2016 року №680 вирішено організувати документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи ОСОБА_3 (НОМЕР_1) з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року (т.1 а.с.142)
Повідомлення про проведення перевірки від 30.12.2016 року №89 направлено платнику податків поштовим звязком (т.1 а.с.143-144).
На підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 78.1.2 пункту 78.1 статті 78, пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ, наказу № 680 від 30.12.2016 року, заступником начальника відділу адміністрування податків з громадян, майнових податків і зборів з фізичних осіб, організації та проведення перевірок субєктів декларування в деклараціях про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру управління податків і зборів з фізичних осіб ОСОБА_5, яка командирована до ГУ ДФС у Дніпропетровській області згідно наказу ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 16.01.2017 року №146, проведена документальна позапланова невиїзна перевірка щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору до бюджету ОСОБА_3, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року, відповідно до затвердженого плану перевірки.
26.01.2017 року за результатами перевірки складено акт «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору до бюджету фізичною особою ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_1) за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року» №152/04-36-13-03/НОМЕР_1 (т.1 а.с.10-19).
Згідно висновків акту перевірки, перевіркою встановлено порушення:
- підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, підпункту 168.4.5 пункту 168.4 статті 168 Податкового кодексу України, у результаті чого визначено суму податкових зобовязань з податку на доходи фізичних осіб за період, що перевірявся, на суму 184480,19 грн.;
- підпункту 49.1, підпункту 49.2 статті 49, підпункту 49.18.4 Податкового кодексу України, у результаті неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік (а.с.10-19).
Листом від 16.02.2017 року вих.№2389/10/04-36-13-03-19 ГУ ДФС у Дніпропетровській області, у відповідь на заперечення платника податків на акт перевірки від 26.01.2017 року №152/04-63-13-03/НОМЕР_1, відповідно до яких платник податків просив виключити з суми нарахованого згідно акту перевірки додаткового блага в розмірі 925445,97 грн. суму різниці, обраховану за правилами пункту 8 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, та не застосовувати висновок про порушення у зв'язку із неподанням декларації за 2015 рік, з огляду на подання декларації, надано відповідь, згідно якої вирішено: залишити без змін розділ І. Вступна частина, ІІ. Описова частина пункт 1. Загальні положення акту документальної позапланової невиїзної перевірки від 26.01.2017 №152/04-63-13-03/НОМЕР_1 та викласти у новій редакції (а.с. 19-22):
- пункт 2. ІІ. Описова частина
«2. Перевірка своєчасності подання звітності, достовірності, повноти нарахування і сплати належних сум податків до бюджету. 2.1. Своєчасність подання податкової декларації про майновий стан і доходи, достовірність, повнота нарахування і сплата до бюджету на доходи фізичних осіб з окремих видів отриманих доходів. 2.1.1 Перевіркою дотримання встановленого порядку подання до органу ДПІ податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік порушень строків подання не встановлено.
Документальною позаплановою невиїзною перевіркою встановлені порушення платником податків фізичною особою ОСОБА_3:
1. підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, підпункту 168.4.5 пункту 168.4 статті 168 Податкового кодексу України, у результаті чого визначено суму податкових зобовязань з податку на доходи фізичних осіб за період, що перевірявся на суму 184480,19 грн.
При цьому, у листі від 16.02.2017 року вих.№2389/10/04-36-13-03-19 контролюючим органом щодо висновку про порушення абзацу д) підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України зазначено наступне (а.с. 19-22):
- Законом України від 9 квітня 2015 року №321-VII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобовязань», який набрав чинності 07.05.2015 року, були внесені зміни до кодексу в частині звільнення від оподаткування операції з прощення (анулювання) кредитом боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті;
- так, підрозділ 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Кодексу доповнення пункту 8 такого змісту: «Не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподаткованого доходу сума, прощена (анульована) кредитом у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобовязання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не повязаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, погашених до 1 січня 2014 року;
- дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року»;
- таким чином, сума нарахованого додаткового блага в розмірі 925445,97 грн. не кваліфікується як сума «розміру різниці» відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України.
З огляду на викладене, контролюючим органом виключено із акта перевірки порушення щодо ненадання декларації про доходи за 2015 платником податків, інші висновки залишено без змін.
21.02.2017 року на підставі акту перевірки від 26.01.2017 року №152/04-36-13-03/НОМЕР_1 контролюючим органом винесені податкові повідомлення-рішення:
За результатами розгляду скарги ДФС України винесено рішення №6755/Л/99-99-11-02-01-14 від 24.05.2017 року, згідно якого:
- відповідно до пункту 164.4 статті 164 Податкового кодексу України під час нарахування (отримання) доходів, отриманих у вигляді валютних цінностей або інших активів (вартість яких виражена в іноземній валюті або міжнародних розрахункових одиницях), такі доходи перераховуються у гривні за валютним курсом Національного банку України, що діє на момент нарахування (отримання) таких доходів;
- водночас слід зауважити, що основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності у сумі, що не перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року відповідно до пп. 165.1.55 п. 165.1 ст. 165 Кодексу не включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку.
- відповідно до підпункту 1.2 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України об'єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені статтею 163 Кодексу до яких, зокрема, відносяться доходи, отримані платником як додаткове благо. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування;
- підпунктом 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України передбачено, що звільняються від оподаткування збором доходи, що згідно з розділом IV цього Кодексу не включаються до загального оподатковуваного доходу фізичних осіб (не підлягають оподаткуванню, оподатковуються за нульовою ставкою), крім доходів, зазначених у підпунктах 165.1.2, 165.1.18, 165.1.25, 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу;
- Законом України від 9 квітня 2015 року №321-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов'язань», який набрав чинності 07.05.2015 року, були внесені зміни до Податкового кодексу України. Так, підрозділ 1 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України доповнено пунктом 8 такого змісту: «Не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов'язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, непогашених до 1 січня 2014 року. Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року»;
- згідно з пунктом 2 статті 533 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року №435-IV, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом;
- тобто, не вважається додатковим благом та не включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку сума, прощена (анульована) кредитором за його самостійним рішенням до закінчення строку позовної давності у розмірі різниці, яка розрахована цим кредитором відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України, а саме при зміні валюти зобовязання;
- зауважуємо, що для здійснення розрахунку різниці кредитором застосовується офіційний курс Національного банку України на дату зміни валюти зобов'язання за кредитом з іноземної валюти у гривню та на 1 січня 2014 року;
- отже, з метою оподаткування доходи, отримані платником податку у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, та суми, прощеної (анульованої) кредитором у розмірі різниці, розрахованої відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України, слід розглядати окремо;
- пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування;
- відповідно до пункту 55.1 статті 55 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов'язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства;
- як свідчать обставини справи ГУ ДФС у Дніпропетровській області, при визначенні суми податкового зобовязання по податку на доходи фізичних осіб та військового збору ФО ОСОБА_3, не враховано вимоги підпункту 165.1.55 пункту 165.1 статті 165 Податкового кодексу України;
22.06.2017 року ГУ ДФС у Дніпропетровській області на підставі акта перевірки від 26.01.2017 року №152/04-63-13-03/НОМЕР_1 та рішення ДФС України від 24.05.2017 року №6755/Л/99-99-11-02-01-14 винесені та направлені платнику податків оскаржувані податкові повідомлення-рішення:
З матеріалів справи судом встановлено, що оскаржуване донарахування платнику податків грошових зобов'язань здійснено контролюючим органом у зв'язку із отриманням платником податків додаткового блага при укладанні та виконанні додаткової угоди до договору кредиту від 27.04.2007 року №МL-301/269/2007.
Вирішуючи питання правомірності оподаткування списаної (анульованої) банком суми боргу, суд виходить із того, що відповідно до підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу), зокрема, у вигляді суми боргу платника податку, анульованого кредитором за його самостійним рішенням, не повязаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності.
Згідно з підпунктом 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 Кодексу додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не повязаний з виконанням обовязків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).
Водночас підпунктом «д» 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Кодексу встановлено, що якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника про анулювання боргу та включає суму анульованого боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано, такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.
Платник податку - боржник, у відповідності до підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49 Кодексу, зобовязаний до 1 травня року, що настає за звітним, подати річну податкову декларацію про майновий стан і доходи до органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків (податковою адресою), відобразити в ній вказаний дохід та у відповідності до пункту 179.7 статті 179 Податкового кодексу України самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобовязання, зазначену в декларації.
Відповідно пункту 49.1 статті 49 Кодексу податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків (податковою адресою).
Якщо додаткові блага надаються у негрошовій формі, сума податку обєкта оподаткування обчислюється за правилами, визначеними пунктом 164.5 статті 164 Кодексу.
Як встановлено судом, банк виконав свій обовязок щодо повідомлення боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному Податковим кодексом України, та про необхідність сплати податку з такого доходу.
Платником податків подано декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік до органу державної податкової служби, однак, суми додаткового блага, прощеного (анульованого) банком боргу, не було включено до річного оподатковуваного доходу.
Суд зазначає, що наведеними нормами податкового законодавства прямо передбачено обовязок платника податків відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку.
Наведене правило повністю відповідає економічній сутності доходу, оскільки при списанні заборгованості особа одержує економічну вигоду у вигляді збереження активів у силу припинення належного кредитору права вимоги та кореспондуючого цій вимозі обовязку боржника витрачати кошти на погашення заборгованості за кредитом.
Згідно з підпунктом 165.1.55 пункту 165.1 статті 165 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи:
- основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не повязаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності у сумі, що не перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року;
- сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не повязаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності.
У ході адміністративного оскарження усунуто первісно допущене порушення вищевказаної норми, шляхом прийняття нових податкових повідомлень-рішень на меншу суму, правомірність яких є предметом цього спору згідно уточнених позовних вимог.
При цьому, суд вважає необґрунтованими доводи позивача щодо необхідності застосування у спірних правовідносинах пункту 8 підрозділу 1 Розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, оскільки вони застосовуються у випадку зміни валюти зобовязання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, однак, у розглянутому спорі зміни валюти зобовязання у кредитних правовідносинах не відбулось.
Так, оскаржуване донарахування грошових зобов'язань здійснено у зв'язку із отриманням додаткового блага при укладенні та виконанні умов додаткової угоди до договору кредиту 27.04.2007 року №МL-301/269/2007, згідно якої не відбулась зміна валюти зобовязання відповідні умови у додатковій угоді відсутні, на відміну від додаткової угоди до договору кредиту від 20.09.2005 року №МL-301/192/2005, за яким контролюючим органом не здійснено будь-яке нарахування.
Контролюючим органом нарахування здійснені наступним чином:
- 925445,97 грн. (загальна сума доходу) 609 грн. (50% мінімальної заробітної плати згідно підпункту 164.2.17) = 924836.97 грн. (дохід за 2015 рік, що підлягає оподаткуванню);
- сума податку за ставкою 20% дорівнює 182531,39 грн. = 912656,97 грн. / 100 х 20;
- сума грошового зобовязання за основним платежем з податку на доходи фізичних осіб складає 184358,39 грн. = 182531,39 грн. + 1827 грн.;
Відповідно до пункту 167.1 статті 167 Податкового кодексу України, в редакції до 28.07.2015 року, встановлено наступне:
- ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.6 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у звязку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року (далі у цьому пункті мінімальна заробітна плата);
- якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, до суми такого перевищення застосовується ставка 20 відсотків;
- платники податку, які подають податкові декларації за податковий (звітний) рік згідно із статтями 177 і 178 цього розділу, застосовують ставку 20 відсотків до частини середньомісячного річного оподатковуваного доходу, що перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати. Розмір середньомісячного річного оподатковуваного доходу розраховується як сума загальних місячних оподатковуваних доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, поділена на кількість календарних місяців, протягом яких платником податку було одержано такі доходи у податковому (звітному) році, за який здійснюється декларування.
Відповідно до пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобовязання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або відємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобовязання, завищеної суми бюджетного відшкодування.
С системного аналізу матеріалів справи та норм чинного законодавства, суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, у зв'язку із чим відсутні підстави для задоволення позову.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_4 акціонерне товариство «ОТП Банк», про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити повністю.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 11 вересня 2017 року.

Суддя ОСОБА_1