Справа № 2А-10242/12/2670
Суддя: Бабенко К.А
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Бабенко К.А
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 жовтня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів: Кучми А.Ю., Файдюка В.В., секретаря Антоненко К.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична група» на Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 квітня 2017 року за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична група» до Державної податкової інспекції у Святошинському районі м. Києва Державної податкової служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень форми «Р» та «П», -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 червня 2017 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить судове рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, Постанову суду першої інстанції скасувати, ухвалити нову Постанову, якою адміністративний позов задовольнити повністю з наступних підстав.

Відповідачем проведено документальну планову виїзну перевірку Позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2010 року по 30.09.2011 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2010 року по 30.09.2011 року, про що складено відповідний Акт від 11 січня 2012 року №15/23-50-/30782182, копія якого наявна в матеріалах справи (Т.1, а.с.27-120).

Перевіркою встановлено порушення Позивачем пп. 1.22.1 п. 1.22 ст. 1, пп. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4, п. 5.1, пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», пп. 14.1.257. п. 14.1 ст. 14, п. 135.1, пп. 135.5.4, п. 135.5 ст. 135 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 3430345 грн., у тому числі на 154500,00 грн. за 1 квартал 2010 року, на 154500,00 грн. за півріччя 2010 року, на 2563695,00 грн. за 3 квартал 2010 року, на 542638,00 грн. за 1 квартал 2011 року та завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на 3192094,00 грн. за 2 квартал 2011 року, на 3192094,00 грн. за 2-3 квартали 2011 року; пп. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3, п. 4.3 ст. 4, пп. «а» п. 6.5 ст. 6, пп. 7.3.6, п. 7.3 ст. 7, п. 10.1 ст. 10 Закону України «Про податок на додану вартість», що призвело до завищення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на загальну суму 176203 грн. за лютий 2010 року; Договори укладені між Позивачем та ПП «Югтрансагро» (код за ) за вересень-жовтень 2010 року, ПП «Ріст» (код за ) за серпень-жовтень 2010 року, ТОВ «Андор» (код за ) за липень-серпень 2010 року, ФОП ОСОБА_4 (індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1) за жовтень 2010 року відповідно до ст. 203, 215, 228 Цивільного кодексу України є нікчемними та в силу ст. 216 Цивільного кодексу України не створюють юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з їх недійсністю; пп. «г», «е» пп. 4.2.9 п. 4.2 ст. 4, пп. 8.1.1 п. 8.1 ст. 8, пп. 9.12.2 п. 9.12 ст. 9, пп. «а» пп. 17.2 ст. 17, пп. «а» п. 19.2 ст. 19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», пп. 164.17.2 п. 164.17. ст. 164, ст. 109, ст. 110, ст. 167, ст. 171 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на доходи з фізичних осіб у сумі 12280,26 грн.; п 9. ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме підприємством не забезпечено щоденний друк фіскальних звітних чеків (Z-звітів) в кількості 459 штук в робочі дні підприємства (господарських одиниць).

Позивачем подано Заперечення на Акт, за результатами розгляду яких Листом Відповідача «Про надання відповіді на заперечення до Акта перевірки» від 26.01.2012 року 912/10/23-512 (Т.1, а.с. 203-206), висновки Акта залишено без змін, а заперечення Позивача - без задоволення.

На підставі зазначених порушень, Відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 27 січня 2012 року форми «Р» №, яким Позивачу на 4152272,75 грн. збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток, у тому числі на 3430345,00 грн. за основним платежем та на 721927,75 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) та форми «П» №, яким завищено на 3192094,00 грн. суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за 2-3 квартали 2011 року.

Як зазначено в Акті перевірки, станом на 01.09.2010 року та 30.09.2011 року згідно даних бухгалтерського обліку по кредиту рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» в розрізі контрагента ТОВ «Самтінг» (код за ) рахується кредиторська заборгованість у сумі 618000,00 грн. за товари (послуги).

Постановою Господарського суду Донецької області від 01.04.2009 року у справі №45/33б за заявою кредитора (заявника) Товариства з обмеженою відповідальністю "Форвертс", м. Донецьк () до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Самтінг", м. Донецьк () про визнання банкрутом, ТОВ «Самтінг» (код за ), визнано банкрутом та призначено ліквідаційну процедуру. Ухвалою Господарського суду Донецької області від 20.05.2009 року затверджено звіт ліквідатора, ліквідаційний баланс та ліквідовано ТОВ «Самтінг» (код за ) у зв'язку з його банкрутством.

Також перевіркою встановлено, що станом на 30.09.2011 року згідно даних бухгалтерського обліку по кредиту рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» в розрізі контрагента ТОВ «Крам-Авто» (код за ) рахується кредиторська заборгованість у сумі 393675,68 грн. за отримані транспортні послуги.

Постановою Господарського суду м. Києва від 13.05.2011 року у справі №50-390-б ТОВ «Крам-Авто» (код за ) визнано банкрутом та призначено ліквідаційну процедуру.

Оскільки Позивачем в періоді, що перевірявся не проведено розрахунків із зазначеними контрагентами, транспортні послуги отримані від ТОВ «Самтінг» та ТОВ «Крам-Авто» є отриманими безоплатно.

Між ТОВ «Крам-Авто», як Орендодавцем, та Позивачем, як Орендарем, укладено Договір оренди транспортних засобів 09-02/090 від 09.02.2009 року, згідно з п. 1.1. якого, у порядку та на умовах, визначених цим Договором, Орендодавець зобов'язується передати орендарю в тимчасове володіння та користування 3 (три) вантажні автомобілі, а Орендар зобов'язується прийняти в тимчасове володіння та користування автомобілі Орендодавця і зобов'язується сплачувати Орендодавцю орендну плату.

На виконання умов Договору ТОВ «Крам-Авто» надано Позивачу Податкові накладні, Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Відповідно до абзацу 3 п. 1.22.1 ст. 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28.12.1994 року № 334/94-ВР (надалі - Закон № 334/94-ВР), безповоротна фінансова допомога - це сума заборгованості платника податку перед іншою юридичною чи фізичною особою, що залишилася нестягнутою після закінчення строку позовної давності.

Згідно з пп. 14.1.257 п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України, безповоротна фінансова допомога - це, зокрема сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності.

Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з п.п. 4.1.6 пункту 4.1 статті 4 Закону № 334/94-ВР, валовий доход включає доходи з інших джерел, у тому числі, але не виключно, у вигляді сум безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному періоді, вартості товарів (робіт, послуг), безоплатно наданих платнику податку у звітному періоді.

Відповідно до п. 1.23 ст. 1 Закону № 334/94-ВР, безоплатно надані товари (роботи, послуги) - це: товари, що надаються платником податку згідно з договорами дарування, іншими договорами, які не передбачають грошової або іншої компенсації вартості таких матеріальних цінностей і нематеріальних активів чи їх повернення, або без укладення таких угод; роботи та послуги, які надаються платником податку без вимоги про компенсацію їх вартості; товари, передані юридичній чи фізичній особі на відповідальне зберігання і використані нею в її виробничому або господарському обороті.

Як вбачається з витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 16.08.2012 року ТОВ «Крам-Авто», ТОВ «Самтінг» знаходяться в стані припинення підприємницької діяльності.

У зв'язку з тим, що припинення підприємницької діяльності підприємства-кредитора не визначено законодавством як підставу для визнання заборгованості безповоротною фінансовою допомогою, а товари (роботи, послуги) безоплатно наданими, кредиторська заборгованість Позивача перед зазначеними контрагентами не є безповоротною фінансовою допомогою, а товари (роботи, послуги) не є безоплатно наданими.

Отже, висновки Відповідача щодо наявності ознак безповоротної фінансової допомоги в господарських операціях Позивача з ТОВ «Самтінг» та ТОВ «Крам-Авто» є необґрунтованими.

Щодо висновків Відповідача, що станом на 01.01.2010 року та 30.09.2011 року згідно даних бухгалтерського обліку по кредиту рахунку 621 «Короткострокові векселі, видані в національній валюті» по виданих векселях, строк позовної давності за вимогами яких минув, рахується заборгованість, колегією суддів встановлено наступне.

Згідно зі ст. 77 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, запровадженого Женевською конвенцією 1930 року (надалі - Уніфікований закон), до простих векселів застосовуються такі ж положення, що стосуються переказних векселів, тією мірою, якою вони є сумісними з природою цих документів, а саме, зокрема положення щодо строку платежу (статті 33 - 37) та позовної давності (статті 70 і 71).

Відповідно до ст. 33 Уніфікованого закону, переказний вексель може бути виданий із таким строком платежу: за пред'явленням; у визначений строк від пред'явлення; у визначений строк від дати складання; на визначену дату.

Згідно зі ст. 34 Уніфікованого закону, переказний вексель строком за пред'явленням підлягає оплаті при його пред'явленні. Він повинен бути пред'явлений для платежу протягом одного року від дати його складання.

Відповідно до ст. 70 Уніфікованого закону, позовні вимоги до акцептанта, які випливають з переказного векселя, погашаються із закінченням трьох років, які обчислюються від дати настання строку платежу.

Отже, строк позовної давності за вимогами, що випливають з переказного векселя за пред'явленням, спливає по закінченні трьох років від граничної дати пред'явлення векселя до платежу.

Згідно зі ст. 53 Уніфікованого закону, після закінчення строків, встановлених, зокрема, для пред'явлення переказного векселя зі строком платежу за пред'явленням або и визначений строк від пред'явлення, держатель втрачає свої права регресу проти індосантів, проти трасанта і проти інших зобов'язаних осіб, за винятком акцептанта.

Зазначені норми не позбавляють права держателя векселя пред'явити вексель до сплати після закінчення річного строку, передбаченого статтею 34 Уніфікованого закону та надають право, в разі несплати акцептантом зобов'язань по векселю, звернути регрес до нього в трирічний строк, передбачений ст. 70 Уніфікованого закону з моменту отримання відмови зі сплати заборгованості по векселю після його пред'явлення.

Оскільки відповідно до ст. 34 Уніфікованого закону переказний вексель строком за пред'явленням підлягає оплаті при його пред'явленні, а держателями векселів до оплати Позивачу не було пред'явлено, кредиторська заборгованість за вказаними в акті перевірки векселями не може вважатися безповоротною фінансовою допомогою.

Щодо господарських операцій з ПП «Югтрансагро», ПП «Ріст», ТОВ «Андор», ФОП ОСОБА_4, колегією суддів встановлено наступне.

Між ПП «Югтрансагро», як Продавцем, та Позивачем, Покупцем, укладено Договори купівлі-продажу від 10.09.2010 року №П/10-09-10/241, від 13.09.2010 року №П/13-09-10/246, від 22.09.2010 року №№П/22-09-10/258, П/28-09-10/246, від 28.09.2010 року №П/28-09-10/264, згідно з п. 1.1. яких, Продавець зобов'язується поставити Покупцю в установлений строк пшеницю 2-го та 3-го класу, урожаю 2010 року, походженням з України (надалі - Товар) у власність Покупця, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити Товар.

На виконання умов договору ПП «Югтрансагро» надано Позивачу Видаткові накладні, Податкові накладні, які включено до реєстру отриманих та виданих податкових накладних, Рахунки-фактури.

Також, між ПП «Ріст», як Продавцем, та Позивачем, Покупцем, укладено Договори купівлі-продажу від 10.09.2010 року №П/10-09-10/234, від 08.10.2010 року №П/08-10-10/285, від 07.09.2010 року №П/07-09-10/217, від 06.09.2010 року №П/06-09-10/209, від 17.09.2010 року №Я/17-09-10/253/1, від 13.09.2010 року №П/13-10-10/292/1, від 16.08.2010 року №Я/16-08-10/147, від 20.08.2010 року №Я/20-08-10/174/1, від 17.08.2010 року №Я/17-08-10/167/1, від 20.08.2010 року №Я/20-08-10/174, від 01.10.2010 року №П/01-10-10/271, від 15.09.2010 року №П/15-10-10/299, від 10.09.2010 року №П/10-09-10/238, від 18.08.2010 року №П/18-08-10/171, згідно з п. 1.1. яких, Продавець зобов'язується поставити Покупцю в установлений строк пшеницю 3-го, 5-го та 6-го класу, ячмінь для кормових цілей 3-го класу, урожаю 2010 року, походженням з України (надалі - Товар) у власність Покупця, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити Товар.

На виконання умов Договорів ПП «Ріст» надано Позивачу Видаткові накладні, Податкові накладні, які включено до реєстру отриманих та виданих податкових накладних, Рахунки.

Між ТОВ «Андор», як Продавцем, та Позивачем, Покупцем, укладено Договори купівлі-продажу від 29.07.2010 року №ЄГ/Я/29-07/10-81, від 05.08.2010 року №ЄГ/Я/20-07/10-96, від 25.08.2010 року №ЄГ/Я/25-08/10-182, від 27.08.2010 року №ЄГ/Я/27-08/10-196, згідно з п. 1.1. яких, Продавець зобов'язується поставити Покупцю в установлений строк ячмінь для кормових цілей 3-го класу, пшеницю фуражну 6-го класу, урожаю 2010 року, походженням з України (надалі - Товар) у власність Покупця, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити Товар.

На виконання умов Договорів ТОВ «Андор» надано Позивачу Видаткові накладні, Податкові накладні, які включено до реєстру отриманих та виданих податкових накладних, Рахунки-фактури.

Між ОСОБА_4 як Продавцем, та Позивачем, Покупцем, укладено Договори купівлі-продажу від 01.10.2010 року №П-01-10/271, від 06.10.2010 року №П-06-10/274/1, від 11.10.2010 року №П-11-10-10/292, від 15.10.2010 року №П-15-10-10/301, від 18.10.2010 року №П-18-10-10/304, згідно з п. 1.1. яких, Продавець зобов'язується поставити Покупцю в установлений строк пшеницю українського походження 2-го, 3-го та 5-го класу, урожаю 2010 року, (надалі - Товар) у власність Покупця, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити Товар.

На виконання умов Договору ОСОБА_4 надано Позивачу Видаткові накладні, Податкові накладні, які включено до реєстру отриманих та виданих податкових накладних, Рахунки-фактури.

Оплата Позивачем коштів за отриманий Товар підтверджується відповідними Банківськими виписками.

Згідно з п. 5.1 ст. 5 Закону № 334/94-ВР, валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Відповідно до пп. 5.2.1. п. 5.2. ст. 5 Закону № 334/94-ВР, до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Згідно з пп. 5.3.9. п. 5.3 ст. 5 Закону № 334/94-ВР, не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

У зв'язку із зазначеним, як підставу для невключення до валових витрат передбачено лише випадок повної відсутності будь-яких розрахункових, платіжних та інших документів, а тому і неможливість віднесення до складу валових витрат підприємства нереальних сум, не підтверджених будь-якими документами, взагалі.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною зокрема, в його Ухвалі від 27 травня 2010 року у справі № 2-а-5916/08 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Алчевські асфальти» до Алчевської об'єднаної державної податкової інспекції в Луганській області про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Оскільки Позивачем надано докази реального виконання зазначених Договорів, колегія суддів дійшла висновку про відсутність порушення ним вимог пп. 5.3.9. п. 5.3 ст. 5 Закону №334/94-ВР.

Судом першої інстанції зазначено, що як вбачається з Акта перевірки, в ході проведення оперативно-розшукових заходів співробітниками ГВ ПМ ДПІ у м. Херсоні встановлено, що в 2010 році ОСОБА_9 створив на території м. Херсон злочинну групу з метою отримання доходу від зайнятості фіктивним підприємництвом.

На підставі наведеного СВ ПМ ДПА у Херсонський області порушено кримінальні справи за фактом фіктивного підприємництва при створенні ПП "Югтрансагро", передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України та відносно ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212 КК України.

Крім того, як вбачається з Акта перевірки, Західно-Донбаською ОДПІ направлено Відповідачу Акт про результати проведення документальної позапланової перевірки ПП "Ріст" з питання дотримання вимог податкового законодавства при визначенні податку на прибуток та податку на додану вартість за період з 01.01.2009 по 31.12.2010 по взаємовідносинах з ПП "Ніко-Ойл" від 20.05.2011 року №293/23/3-34671871, в якому встановлено порушення вимог частини першої ст. 203, частини першої ст. 207, частини першої ст.215, частини першої ст. 216, частини другої ст. 215, ст. 228 ЦК України в частині недодержання вимог зазначених статей в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що зумовлені ними по правочинах, здійснених ПП "Ріст" у періоді з 01.01.2009 по 31.12.2010 з постачальником товару ПП "Ніко-Ойл".

Також, з Акта перевірки вбачається, що основним постачальником ТОВ "Андор" за липень-серпень 2010 року був ТОВ "Вагрос". Від ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва надійшла Довідка від 22.02.2011 року про неможливість проведення документальної позапланової перевірки ТОВ "Вагрос" з питань формування податкового кредиту за рахунок платників податків ТОВ "Е-Восток Україна", ТОВ "Елфра Дисплей", ПП "Мавко-АВ", ТОВ "АНДОР", ТОВ "Юпіт", ТОВ "ВЛК-Експорт", ПП "ТАС Агротранс".

Крім того, з Акта перевірки вбачається, що на адресу Відповідача надійшов Акт Новомосковської ОДПІ від 11.05.2011 року №157/173/НОМЕР_1 про результати документальної невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_4 з питань дотримання вимог податкового законодавства України по взаємовідносинах з ПП "Стилет-Юг"(код за ) за жовтень 2010 року, яким встановлено порушення частини першої ст. 203, частини першої ст. 207, частини першої ст.215, частини першої ст. 216, частини другої ст. 215, ст. 228 ЦК України в частині недодержання вимог зазначених статей в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що зумовлені ними по правочинах, здійснених ФОП ОСОБА_4 у періоді з 01.10.2010 року по 30.10.2010 року з постачальником товару ПП "Стилет-Юг" та покупцями у періоді з 01.10.2010 року по 30.10.2010 року.

На підставі викладеного, Відповідач дійшов висновку, що правочини, здійснені ТОВ "Андор", ПП "Ріст", ФОП ОСОБА_4 з контрагентами-покупцями є такими, що не спрямовані на реальне настання правових наслідків, та відповідно до частини першої ст. 202 ЦК України суперечить інтересам держави і мають ознаки нікчемності.

Проте, як вбачається з Ухвали Вищого адміністративного суду України від 23 серпня 2017 року у справі № 826/9686/16 за позовом Приватного підприємства «Водоліт» до Головного управління Державної фіскальної служи у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, Позивач, як платник податку, самостійно несе відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та внесення ним податку до бюджету відповідно до законодавства України і не може нести відповідальність за порушення контрагентом, тим більше контрагентом другої ланки правил здійснення господарської діяльності та/або податкової дисципліни. У разі якщо контрагентами були допущені порушення норм податкового чи норм іншого законодавства, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цих осіб.

А як зазначено у п .23 Рішення Європейського суду з прав людини від 18.03.2010 року у справі Бізнес Сепорт Сентре проти Болгарії, у разі виявлення податковими органами невиконання постачальником своїх обов'язків як платника ПДВ, вони могли б розпочати податкову перевірку цього постачальника, з тим щоб стягнути з нього належні платежі та штрафні санкції. Втім, прямого впливу на оподаткування організації-заявника (Бізнес Сепорт Сентре) це не мало б.

Отже, Європейський суд з прав людини чітко констатує правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через будь-які негаразди із його контрагентом.

Дану позицію викладено, зокрема і в Ухвалі Вищого адміністративного суду України у від 01.03.2016 року у справі №К/800/1616/15, в якій зазначено, що чинне податкове законодавство України не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, від перебування постачальника за юридичною адресою, а також від його господарських та виробничих можливостей.

Згідно зі ст. 61 Конституції України, зокрема юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

А відповідно до частини першої ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Згідно з частиною першою ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України, першим принципом здійснення правосуддя в адміністративних судах є саме верховенство права, яким, як зазначено частиною другою ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до частини другої ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, вимоги якої Відповідачем не виконано.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржені Позивачем податкові повідомлення-рішення Відповідача є протиправним і підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення є, зокрема неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

У зв'язку з викладеним, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи, що мають значення для справи, тому Постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 квітня 2017 року скасовується та ухвалюється нова Постанова, якою адміністративний позов задовольняється повністю.

Згідно з частиною першою ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 41, 94, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична група» задовольнити, Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 квітня 2017 року скасувати, ухвалити нову Постанову, якою адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Святошинському районі м. Києва Державної податкової служби форми «Р» від 27 січня 2012 року № та форми «П» від 27 січня 2012 року №.

Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві (код за ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична група» (код за ) 4506 (чотири тисячі п'ятсот шість) грн. 60 коп. судового збору, сплаченого Платіжним дорученням від 25 липня 2012 року №2251 та Квитанцією від 27 квітня 2017 року №0.0.754875832.1.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Постанову складено в повному обсязі 04.10.2017 року.

Головуючий суддя Бабенко К.А.

Судді: Кучма А.Ю.

Файдюк В.В.

Головуючий суддя Бабенко К.А

Судді: Файдюк В.В.

Кучма А.Ю.