Справа № 647/2015/17
Суддя: Миргород В. С.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №647/2015/17
Провадження №2-а/647/33/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2017 року Бериславський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Миргород В.С.,

при секретарі Полозок Т.О.,

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Бериславі адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Бериславського ВП ГУНП в Херсонській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Бериславського ВП ГУНП в Херсонській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому зазначив, що 29.08.2017 року інспектор поліції ОСОБА_2 виніс постанову про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, якою наклав на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 255 гривень. Позивач просить суд визнати незаконною та скасувати постанову серії БР №923351 від 29.08.2017 року, оскільки він правопорушення не вчиняв.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позов підтримала з підстав у ньому зазначених. Пояснила, що ОСОБА_3 правопорушення не вчиняв, його було зупинено незаконно. Постанова не містить посилання на будь-який доказ.

Представник відповідача ОСОБА_2 заперечував проти позову за безпідставністю, вважаючи дії працівників поліції законним та обґрунтованими.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та оцінюючи зібрані докази, приходить до такого.

Із оскаржуваної постанови серії БР №923351 від 29.08.2017 року вбачається, що на ОСОБА_3 накладено стягнення у виді штрафу в сумі 255 гривень, оскільки він, керуючи автомобілем ВАЗ 21007 реєстраційний номер 45237ХО 29.08.2017 року о 22-29 год. на 56 км. автодороги Херсон-Генічеськ здійснив зупинку транспортного засобу на перехресті і при цьому перевагу у рісі іншим учасникам руху не надав, чим порушив вимоги п.5.9 г ПДР, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Складаючи постанову про накладення адміністративного стягнення відповідач діяв в межах повноважень, наданих йому ст. 255 КУпАП.

Суд вважає, що стягнення було накладено правомочною особою. В діях ОСОБА_3 дійсно вбачаються ознаки проступку, за яким законом встановлено адміністративну відповідальність (ст. 122 ч. 1 КУпАП). Стягнення накладено в межах, встановлених санкцією статті. Строк давності для застосування стягнення не закінчився.

Здійснивши системний аналіз ст.ст. 288, 293 КУпАП та ст.ст. 7-9, 171-2, ч.2 ст.162 КАС України, суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена до адміністративного суду у порядку, визначеному кодексом адміністративного судочинства, з собливостями встановленими КУпАП.

З огляду на це, суд при вирішенні адміністративного позову не обмежений повноваженнями, визначеними ст. 162 КАС України, а наділений ще й повноваженнями, визначеними п.3 ч.1 ст. 293 КУпАП, зокрема скасувати постанови (як повністю так і частково), змінювати захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На цьому наголошено і в ч.2 ст.162 КАС України, де вказано, що суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень, що повністю відповідає власне завданням адміністративного судочинства (ст.2 КАС України).

Стаття 22 КУпАП (норма загальної частини КУпАП, яка розповсюджує свою дію також на правопорушення, передбачені особливою частиною КупАП) передбачає можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності за малозначністю діяння, обмежившись усним зауваженням. Таке рішення можливе у разі невеликої суспільної шкідливості діяння та відсутності внаслідок нього збитків державним чи суспільним інтересам.

З огляду на повне дослідження обставин даної справи судом, необхідність повторного розгляду даної справи субєктом владних повноважень відсутня, оскільки це суперечило б засадам права особи на судовий захист, юридичної визначеності та обовязковості судових рішень.

За встановлених конкретних обставин справи, вказане правопорушення не спричинило жодних збитків державним чи суспільним інтересам, тому не вважається суспільно шкідливим, у звязку з чим визнається судом малозначним.

Таким чином, оскаржувана постанова підлягає скасуванню в частині накладеного адміністративного стягнення у виді штрафу зі звільненням ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст. 6-14, 71, 159-163, 167, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову серії БР №923351 від 29.08.2017 року за ч.1 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_3 скасувати в частині накладення адміністративного стягнення в сумі 255 гривень, звільнивши його від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП за малозначністю діяння і обмежитись усним зауваженням, в іншій частині дану постанову залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Бериславський районний суд Херсонської області, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення постанови.

Суддя В.С.Миргород