Справа № 162/399/17
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/7751/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів: Попка Я.С., Сеника Р.П.,

з участю секретаря судового засідання Гелецького П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Камінь-Каширського обєднаного управління пенсійного фонду України Волинської області на постанову Любешівського районного суду Волинської області від 06 червня 2017 року у справі № 162/399/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Камінь-Каширського обєднаного управління пенсійного фонду України Волинської області про визнання неправомірними дій, зобовязання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

25.04.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до управління пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Позивачка просила визнати протиправними дії управління пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області щодо перерахунку та виплати пенсії з врахуванням 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 20 років;

зобовязати управління пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області провести їй перерахунок та виплату пенсії в межах строку позовної давності, та проводити таку оплату в подальшому відповідно до вимог ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожен рік роботи понад встановлений стаж 20 років.

Постановою Любешівського районного суду Волинської області від 06 червня 2017 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Камінь-Каширського обєднаного управління пенсійного фонду України Волинської області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з її збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років відповідно до положень частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язано Камінь-Каширське обєднане управління пенсійного фонду України Волинської області, починаючи з 26 січня 2017 року, провести перерахунок та виплату пенсії позивачці відповідно до частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років, але не вище 75% заробітку.

Постанову суду першої інстанції оскаржило Камінь-Каширське обєднане управління пенсійного фонду України Волинської області, яке в апеляційній скарзі просить її скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Посилається на те, що ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначає розмір пенсії громадянина залежно від наявного в нього стажу, але не розмір доплати до пенсії за понаднормативний стаж. Поняття доплати до пенсії за понаднормативний страховий стаж визначено ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», згідно якого за кожен рік страхового стажу понад 25 років для чоловіків, понад 20 років для жінок пенсія за віком збільшується на 1% розміру пенсії, обчисленої відповідно до ст. 27 цього Закону, але не більше ніж на 1% мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї статті. Тому, на думку відповідача, застосування двох законодавчих актів потягне за собою подвійну виплату у вигляді збільшення розміру пенсії та доплати за понаднормативний стаж. Одночасно відповідач наголошує, що позивачу проводились перерахунки пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

У справі встановлено, що ОСОБА_1 є особою, яка постраждала від наслідків катастрофи на Чорнобильській АЕС 1 категорії, що підтверджується відповідним посвідченням серії А №106422 ).

З 28.04.1992 року позивачка отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування», але із застосуванням пільги щодо зниження пенсійного віку, передбаченої ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

26.01.2017 року позивачка звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області із заявою про обрання умов, норм та порядку пенсійного забезпечення відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в тому числі проведення перерахунку пенсії відповідно до ч. 2 ст. 56 цього Закону .

Листом від 06.02.2017 року № 37/Ш-01 відповідач відмовив позивачці у такому перерахунку, мотивуючи відмову тим, що вона має право збільшення пенсії лише за понад установлений мінімальний стаж, встановлений ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», тобто понад 30 років.

Задовольняючи частково позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що застрахована особа-постраждала від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, якій нарахована пенсія відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» має право на обрання умов, норм і порядку пенсійного забезпечення відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема на перерахунок пенсії відповідно до ст. 56 цього Закону. Це право, підлягає реалізації відповідно до ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх правильними з огляду на таке.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення», умови, норми та порядок такого забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, цією нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом України «Про пенсійне забезпечення» або спеціальним Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Поряд з цим, статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (у редакції чинній на час виникнення спірних відносин) особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій. Призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону.

Статтею 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено пільги щодо обчислення стажу роботи (служби) осіб, які підпадають під його дію. Зокрема, згідно з частиною 2 зазначеної статті право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менше ніж 20 років чоловіки, 15 років жінки, зі збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад установлений стаж, але не вище 75 % заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком N 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 % заробітку.

Аналіз викладеного свідчить про те, що для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, порядок обчислення стажу роботи має пільговий характер та визначений в частині другій статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Водночас порядок перерахунку пенсій Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не встановлений, що є підставою для застосування судом при розгляді цього публічно-правового спору аналогії закону на підставі частини 7 статті 9 КАС України.

Ознакам, передбаченим вказаною процесуальною нормою, відповідає абзац 2 частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», зі змісту якого випливає, що за кожний повний рік страхового стажу понад установлений законом мінімальний трудовий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком, остання збільшується на 1 % визначеної законом її розрахункової величини.

Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в частині другій статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи. Згідно з цим Законом вона дорівнює мінімальному розміру пенсії за віком, який згідно з абзацом 1 частини другої статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлений у розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, особам, яким призначена пенсія на умовах визначених положеннями Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1 % заробітку за рік.

Обставини справи свідчать про те, що позивачка ОСОБА_1 з 26.01.2017 року обрала умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, встановлені спеціальним законом, а саме Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому вона має право на перерахунок пенсії з врахуванням положень ч. 2 ст. 56 цього ж Закону.

При вирішенні наведеного спору колегія суддів враховує позицію Верховного Суду України по аналогічній категорії справ, зокрема, постанову Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 07.07.2015 року у справі № 21-727а15.

Відповідно до ч.1 ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про протиправність дій Камінь-Каширського обєднаного управління пенсійного фонду України Волинської області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з її збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років відповідно до положень частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язання відповідача, починаючи з 26 січня 2017 року, провести перерахунок та виплату пенсії позивачу відповідно до частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років, але не вище 75% заробітку.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Камінь-Каширського обєднаного управління пенсійного фонду України Волинської області залишити без задоволення, а постанову Любешівського районного суду Волинської області від 06 червня 2017 року у справі № 162/399/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4

Повний текст судового рішення виготовлено 05.10.2017 року.