Справа № 127/16473/15-а
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2017-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/16473/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Федчишен С.А.

Суддя-доповідач: Граб Л.С.

27 вересня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Черняк А.В.,

представника позивача: Лірника І.І.,

представника третьої особи: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 06 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом Вінницької міської ради до ОСОБА_4, ОСОБА_5, за участю третіх осіб - ОСОБА_6, Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області, ОСОБА_7 про знесення самочинного будівництва та звільнення земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2015 року Вінницька міська рада звернулася з позовом до ОСОБА_8 , за участю третіх осіб - ОСОБА_6, Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області, в якому просила: зобов'язати ОСОБА_8 за власний рахунок привести об'єкт до попереднього стану шляхом знесення самочинно збудованої частини господарської споруди прямокутної форми з габаритними розмірами 3,85 х10,4 м. (побудованих на місці сараю під літерою «Б», «б»), вбиральні під літерою «Г» , металевого паркану довжиною 3,51м. з боку 1-ого пров. Карбишева, паркану з дерев'яних дошок довжиною 66,46м., що відділяє двір та город домоволодіння АДРЕСА_1 довжиною 3,51.м., розташованих по АДРЕСА_1 та звільнити самовільно зайняту земельну ділянки площею 182кв.м. для відновлення проїзду загального користування, який створений згідно рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради №83 від 10.02.1983р. до будинковолодіння АДРЕСА_1.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19 листопада 2015 року залучено в якості третьої особи - ОСОБА_7.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03 листопада 2016 року замінено ОСОБА_8 на ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

18.05.2017р. позивачем подано суду заяву про збільшення позовних вимог, згідно якої просив зобов'язати ОСОБА_5 та ОСОБА_4 солідарно за власний рахунок привести об'єкт до попереднього стану, шляхом знесення самочинно збудованої господарської споруди прямокутної форми з габаритними розмірами 3,85*10,4м (побудованої на місці сараю літера «Б», «б»), вбиральні під літерою «Г», металевого паркану довжиною 3,51м з боку АДРЕСА_1, паркану з дерев'яних дошок між будинковолодіннями АДРЕСА_1 та звільнити самовільно зайняту земельну ділянку від будівельних матеріалів площею 185 кв.м. для відновлення проїзду загального користування, який створений згідно рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради №83 від 10.02.1983року до будинковолодіння АДРЕСА_1.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 06 червня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з'ясування обставин справи і, як наслідок - невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

В судовому засіданні представники позивача та третьої особи - ОСОБА_6 заперечили стосовно задоволення апеляційної скарги та просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші учасники, будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явились.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін, виходячи з наступного.

Як слідує з матеріалів справи, 01.11.2013 року ОСОБА_8 направлено письмове попередження з вимогою в строк до 06.11.2013 року самочинно збудовану частину господарської споруди по АДРЕСА_1 в м. Вінниці демонтувати, наслідки самочинного будівництва ліквідувати, а земельну ділянку привести до попереднього стану.

У послідуючому, за результатами проведення перевірки спеціалістами департаменту архітектури містобудування та кадастру Вінницької міської ради встановлено, що ОСОБА_8 вимог письмового попередження не виконав, при цьому самочинно збудував частину господарської споруди прямокутної форми з габаритними розмірами 3,85х10,4 м., про що складено акт від 07.11.2013 року.

Вінницька міська рада, вважаючи вказані дії ОСОБА_8 протиправними, звернулася з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, замінивши відповідача - ОСОБА_8 на ОСОБА_4 та ОСОБА_5, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

За приписами статтей 26, 29 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації та отримання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки.

Відповідно до змісту ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво, не набуває права власності на нього і воно за рішенням суду підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за їх рахунок.

Згідно ч. 1 ст. 38 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно - будівельного контролю видає особи, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису..

У частині 2 ст. 38 цього ж Закону зазначено, що у разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені в приписі (попереджені), інспекції ДАБК, або органу місцевого самоврядування звертаються з позовом до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта.

Відповідно до ч.7 ст. 376 ЦК України, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.08.2013 року головним державним інспектором відділу по м. Вінниця Мартосом М.О. складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_8 ст. 9 ЗУ «Про архітектурну діяльність», п. 1 част. 1 ст. 34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме - здійснення будівництва без повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

З постанови по справі про адміністративне правопорушення №848 від 21.08.2013р. слідує, що ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 96 КУпАП та накладено на адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 4250грн., який останнім було оплачено, що підтверджується квитанцією № BV1476.156181.1 від 30.08.2013р.

01.11.2013р. Департаментом архітектури, містобудування та кадастру направлено ОСОБА_8 попередження щодо демонтування частини господарської споруди по АДРЕСА_1 та ліквідувати наслідки цього будівництва, а земельну ділянку привести в первинний стан.

В акті від 07.11.2013р. відмічено , що за результатами візуального обстеження встановлено, що власником будинковолодіння за вищезазначеною адресою ОСОБА_8 вимог письмового попередження не виконано, частину самочинно збудованої господарської споруди по АДРЕСА_1 не демонтовано, наслідки будівництва не ліквідовано, а земельну ділянку не приведено до первинного стану. На момент обстеження встановлено, що ОСОБА_8 збудував частину господарської споруди прямокутної форми з габаритними розмірами 3,85*10,4м. Фундамент виконаний з бетону. По периметру зведено декілька рядів кладки з керамічної цегли, на якій влаштовано покриття з азбестоцементних листів шиферу хвилястої форми по дерев'яному каркасу.

Крім того, як з'ясовано судом першої інстанції, рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів №83 від 10.02.1983р. за будинковолодінням по АДРЕСА_1 (ОСОБА_10.) закріплена земельна ділянка, площею 600кв.м., з земельної ділянки домоволодіння ОСОБА_10, а також вирішено утворити проїзд (3,5*61,0) з 1 пров. Карбишева до домоволодіння ОСОБА_11 за рахунок земельної ділянки домоволодіння ОСОБА_10

02.02.2017року рішенням Вінницького міського суду Вінницької області, яке згідно ухвали апеляційного суду Вінницької області набрало законної сили 07.03.2017року в задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_12, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про припинення права власності відмовлено.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14.12.2016р., яке згідно ухвали апеляційного суду Вінницької області набрало законної сили 13.02.2017р. в задоволенні позову ОСОБА_6, до ВМР про визнання постанови виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів №9 від 31.03.1990року в частині закріплення за домоволодінням АДРЕСА_1 в м. Вінниці земельних ділянок площею 600кв.м. в постійне користування і 603 кв.м. в тимчасове користування - відмовлено.

В той же час, постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 09.03.2017р. в задоволенні позову ОСОБА_4 до Департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції у Вінницькій області, Департаменту архітектурно- будівельного контролю Вінницької міської ради про визнання протиправними та скасування постанови та припису відмовлено.

30.03.2017 р. постановою Вінницького окружного адміністративного суду в задоволені позову ОСОБА_13 до Департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції у Вінницькій області, Департаменту архітектурно - будівельного контролю Вінницької міської ради про визнання протиправними та скасування рішень відмовлено.

У вказаній постанові суду зазначено, що згідно акта перевірки №1182-ПП від 26.10.2016 року, у 2016 році ОСОБА_5 із своїм братом, будучи новими власниками відповідного будинковолодіння, знову розпочали будівельні роботи з будівництва господарської споруди по АДРЕСА_1 без поданого до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області повідомлення про початок виконання зазначених робіт, що є порушенням п. п. 1 п. 1 ст. 34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності».

Таким чином. встановлено факт, що самочинне будівництво на земельній ділянці, яка належить територіальній громаді міста Вінниці здійснювалось відповідачами по справі, однак відповідачі до Вінницької міської ради та її виконавчих органів з питань проведення забудови не звертались, проектна документація на будівництво не погоджувалась.

За таких обставин, колегія суддів звертає увагу, що факт початку (продовження) будівельних робіт у 2016 році, тобто після смерті ОСОБА_8, був встановлений в ході перевірки та підтверджується матеріалами проведеної перевірки, в тому числі матеріалами фотофіксації господарської споруди по по АДРЕСА_1 із яких слідує, що станом на момент притягнення ОСОБА_8 (батька позивача) до адміністративної відповідальності (2013 рік) останнім було збудовано лише фундамент з бетону та декілька рядків кладки з цегли, та в послідуючому з моменту отримання припису ОСОБА_8 не виконував будівельні роботи, однак в 2016 році вказана будівля має завершений вигляд із шиферним перекриттям.

В матеріалах справи містяться й інші докази підтвердження продовження будівельних робіт у 2016 році після смерті ОСОБА_8, а саме: затвердженим начальником Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області підполковником поліції ОСОБА_14 висновку про результати розгляду матеріалів зареєстрованих в ЖЄО №30465 від 11.06.2016 року, складеного за результатами проведеної перевірки за заявою ОСОБА_15, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, тобто сусідки відповідача, де зазначено, що будівельні роботи з будівництва господарської споруди по АДРЕСА_1 дійсно були продовжені саме в червні 2016 року; письмовими поясненнями ОСОБА_12 від 11.06.2016 року із яких слідує, що остання разом із своїми синами - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розпочали будівництво на місці колишнього сараю, а також письмовим зверненням гр. ОСОБА_6 на адресу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області від 17.07.2016р., у якому остання повідомлила про те, що будівельні роботи на спірному об'єкті не проводились з 28.08.2013р. по 10.06.2016р. та були продовжені з 11.06.2016р.

Враховуючи вказане, колегія суддів вважає необгрунтованими доводи апелянта, що будівництво господарської споруди по АДРЕСА_1 розпочате та завершене його батьком - ОСОБА_8, оскільки останній на виконання вимог припису від 21.08.2013 року припинив будівництво цієї споруди, як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, натомість уже після його смерті влітку 2016 році таке будівництво знову було розпочато.

Таким чином, провівши системний аналіз норм чинного законодавства та дослідивши обставини справи в повному обсязі, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обгрунтованість позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що позивачем надано суду достатньо належних доказів, які свідчать про правомірність заявлених позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 71, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 06 червня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 03 жовтня 2017 року.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Біла Л.М. Гонтарук В. М.