Справа № 813/2886/17
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

04 жовтня 2017 року № 813/2886/17

Львівський окружний адміністративний суд в складі

головуючого-судді Мартинюка В.Я.

судді Гулкевич І.З.

судді Хоми О.П.

секретар судового засідання Булавко О.З.

з участю представників

від позивача ОСОБА_1,

від відповідачів ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_3 до Міністерства доходів і зборів України, Державної фіскальної служби України і Львівської митниці ДФС про виплату середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до Міністерства доходів і зборів України, Державної фіскальної служби України і Львівської митниці ДФС про стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу за період з 27.09.2012 року по 24.04.2013 року; стягнення середнього заробітку за весь час затримки виплати належних сум по день фактичного розрахунку за період з 24.04.2013 року по 06.06.2017 року; стягнення моральної шкоди в розмірі 5000 грн. 00 коп.

Представник відповідачів Державної фіскальної служби України і Львівської митниці ДФС просить залишити позовну заяву без розгляду в частині стягнення 117426 грн. 13 коп. середнього заробітку за весь час затримки виплати належних їй сум по день фактичного розрахунку за період з 24.04.2013 року по 06.06.2017 року.

В судовому засідання представник відповідачів підтримав заявлене клопотання, а також просить позов залишити без розгляду у повному обсязі.

Представник позивача проти заявленого клопотання заперечив, вважає, що позивачем не пропущено строків звернення до суду.

Розглядаючи питання щодо пропуску строків звернення до суду враховано наступні обставини та норми чинного законодавства.

Як передбачено ч.3 ст.99 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до ч.2 ст.233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

В той же час, суд звертає увагу на те, що застосування положень вищенаведеної норми законодавець повязує виключно із поданням до суду позову про стягнення заробітної плати.

При цьому, згідно з рішенням Конституційного Суду України від. 15.10.2013 року за № 8-рп/2013 у справі за конституційним зверненням громадянки ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, статей 1, 12 Закону України "Про оплату праці", заробітною платою слід вважати усі виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

В даному ж випадку, позивач просить стягнути з відповідачів 117426 грн. 13 коп. середнього заробітку за весь час затримки виплати належних сум по день фактичного розрахунку за період з 24.04.2013 року по 06.06.2017 року, а також середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу за період з 27.09.2012 року по 24.04.2013 року.

Проаналізувавши правову природу вищевказаних виплат, суд прийшов до висновку, що такі являються компенсаційними виплатами працівнику у разі його незаконного звільнення та не можуть вважатись його заробітною платою за виконану роботу, яка у свою чергу повязується з виконаною роботою, як передбачено ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року за №108/95-ВР.

За таких обставин, суд вважає, що на позовні вимоги про стягнення вищезгаданих сум не поширюються положення ч.2 ст.233 КЗпП України.

В матеріалах справи наявний наказ Львівської митниці Державної митної служби України від 24.04.2013 року за №568-к , яким звільнено позивача 24.04.2013 року із займаної посади старшого інспектора відділу митного оформлення №3 митного поста «Мостиська» Львівської митниці, за угодою сторін, відповідно до п.1 ст.36 КЗпП України.

При цьому, слід заначити, що у відповідності до положень ст.116 КЗпП України, виплата усіх належних сум проводиться в день звільнення.

В позовній заяві позивач вказує про те, що 06.06.2017 року їй було перераховано на банківський рахунок 1794 грн. 66 коп., а відтак саме з цією датою слід повязувати момент коли особа дізналась про порушення свого права в частині невиплати усіх необхідних сум коштів.

При цьому, суд, з урахуванням положень ст.116 КЗпП України, вважає, що позивач дізнався про порушення свого права на отримання всіх виплат дізналася в момент ознайомлення з наказом про звільнення, в якому зазначено про проведення повного розрахунку.

Щодо вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за весь час затримки виплати належних їй сум по день фактичного розрахунку за період з 24.04.2013 року по 06.06.2017 рок, то суд погоджується з позивачем, що перебіг строку звернення до суду в даному випадку слід повязувати з 06.06.2017 року, однак до спірних правовідносин слід застосовувати норми спеціального законодавства, які регулюють строки звернення до суду за захистом прав у сфері проходження публічної служби.

Враховуючи те, що позивач звернулася до суду про стягнення середнього заробітку за весь час затримки виплати належних їй сум по день фактичного розрахунку за період з 24.04.2013 року по 06.06.2017 року, а також середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу за період з 27.09.2012 року по 24.04.2013 року, лише 14.08.2016 року, суд вважає, що нею пропущено місячний строк звернення до адміністративного суду, передбачений спеціальною нормою - ч.3 ст.99 КАС України.

Що стосується вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 5000 грн. 00 коп., то суд зазначає наступне.

Як передбачено ст.237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

З огляду на викладене, суд вважає, що на правовідносини щодо стягнення моральної шкоди також поширюється місячний строк звернення до суду, передбачений ч.3 ст.99 КАС України, оскільки таке відшкодування повязане із звільненням позивача з публічної служби.

З приводу посилань позивача на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 24.06.2015 року у справі №6-116цс15, то суд вважає, що таку не пдлягає застосуванню у спірних правовідносинах, оскільки така стосується трудового спору між учасниками трудових правовідносин. В даному ж випадку, існує спір з приводу звільнення позивача з публічної служби.

При цьому, позивач не надав суду достатніх та належних доказів в підтвердження обставин поважності причин пропуску звернення до адміністративного суду.

Зокрема, в силу закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є обєктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та повязані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджується належними доказами.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.155 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

За таких обставин, суд вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду, а тому адміністративний позов слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 17-19, 99, 155, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

1. Клопотання представника відповідачів Державної фіскальної служби України і Львівської митниці ДФС задовольнити.

2. Адміністративний позов ОСОБА_3 до Міністерства доходів і зборів України, Державної фіскальної служби України і Львівської митниці ДФС про стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу; стягнення середнього заробітку за весь час затримки виплати належних мені сум по день фактичного розрахунку та стягнення моральної шкоди залишити без розгляду.

3. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

4. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня отримання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 05 жовтня 2017 року.

Головуючий - суддя В.Я.Мартинюк

суддя І.З.Гулкевич

суддя О.П.Хома