Справа № 357/6812/17
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2017-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 357/6812/17 Головуючий у 1-й інстанції: Бондаренко О.В.
Суддя-доповідач: Парінов А.Б.
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 вересня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О., Беспалова О.О.,

при секретарі судового засідання Приходько К.М.,

за участю:

позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Вернигори Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації (далі - відповідач), в якому просила суд:

- визнати протиправною відмову Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації щодо видачі ОСОБА_2 посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1;

- зобов'язати Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації повторно прийняти документи та розглянути подання щодо встановлення позивачу статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

- зобов'язати Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації встановити ОСОБА_2 статус особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, та видати їй відповідне посвідчення.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 серпня 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення невірно застосував норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 має посвідчення громадянина, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1986 - 1993 р.р. серії НОМЕР_1, видане Київською обласною державною адміністрацією 02.06.1996 року (а.с.10).

28.04.2017 року Центральною міжвідомчою експертною комісією МОЗ та МНС України (а.с.27) позивачу було видано експертний висновок № 35 на предмет встановлення причинного зв'язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, яким встановлено, що її захворювання пов'язане з впливом аварії на Чорнобильській АЕС.

15.06.2016 року позивач отримала довідку АВ № 0513329 до акта огляду МСЕК (а.с.9), відповідно до якої ОСОБА_2 встановлена третя група інвалідності з 14.06.2016 року - довічно, причиною якої є захворювання пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.01.2017 року у справі № 357/13240/16-а, за позовом ОСОБА_2 до управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради, треті особи: виконавчий комітет Білоцерківської міської ради та Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, визнано протиправною відмову управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради у прийнятті документів ОСОБА_2 для направлення до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації щодо вирішення питання про встановлення статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та зобов'язано управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради прийняти відповідні документи для подальшого внесення подання до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації щодо встановлення позивачу статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1. Постанова набрала законної сили 28.03.2017 року ( а.с.4-5).

10.04.2017 року ОСОБА_2 звернулася до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації із заявою щодо видачі посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, яка надійшла разом із поданням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 19.04.2017 року.

Листом від 26.04.2017 року № 05-59-922 (а.с. 6-7) Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації відмовив позивачу у видачі посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Підставою для відмови відповідач зазначив ту обставину, що Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76-VІІІ, який набрав чинності з 01 січня 2015 року, виключено абзац п'ятий частини другої статті 2 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме виключено зону посиленого радіоекологічного контролю, і відповідно з 1 січня 2015 року позивач вважається такою, що вже не проживає на території забрудненої зони, до потерпілих від Чорнобильської катастрофи не належить, а причинний зв'язок її захворювання та інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи було встановлено після набуття чинності вказаним Законом, тобто за відсутності у неї статусу потерпілої від Чорнобильської катастрофи категорії 4 (а.с.6).

Вважаючи вказану відмову протиправною, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку, що у зв'язку з встановленням групи інвалідності у позивача виникло право на отримання посвідчення І категорії.

Перевіряючи законність та обґрунтованість такого висновку суду, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є, зокрема, потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 11 цього Закону до потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4 належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Відповідно до статті 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Статтею 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для встановлення пільг і компенсацій визначаються, зокрема, такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи як особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4.

Позивач у 1996 році отримала статус особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи у зв'язку з проживанням у зоні посиленого радіоекологічного контролю, про що було видано відповідне посвідчення.

Статтею 2 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначалося, що до зон радіоактивного забруднення належать: зона відчуження, зона безумовного (обов'язкового) відселення, зона гарантованого добровільного відселення та зона посиленого радіоекологічного контролю.

Аналогічне визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій містилося у статті 2 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З 01 січня 2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.1214р. № 76-VIII.

Вказаним Законом статтю 2 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виключено, а також виключено абз. 5 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», який визначав зону посиленого радіоекологічного контролю як одну із зон радіоактивно забруднених територій.

Колегія суддів звертає увагу, що виключення із правового регулювання такої зони, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, як зона посиленого радіоекологічного контролю, мало наслідком лише скасування компенсацій та пільг особам, віднесеним до категорії 4, які були гарантовані державою до 01.01.2015. В той же час, жодних змін у правовому регулюванні статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не відбулось.

При цьому, виключення законодавцем з 01.01.2015 з правового поля зони посиленого радіоекологічного контролю не позбавляє особу статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4, оскільки наявність такого статусу пов'язана, зокрема, з фактом постійного проживання або постійної роботи чи постійного навчання на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови проживання або роботи чи постійного навчання станом на 1 січня 1993 року у цій зоні не менше чотирьох років, в той час як зона посиленого радіоекологічного контролю існувала до 01.01.2015.

Відтак, статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4 зберігається за особою, якій він присвоєний, оскільки його отримання до 01.01.2015 відбулось правомірно, а зміни, внесені до законодавства про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, жодним чином не вплинули на статус потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4, який було отримано до 01.01.2015.

Отже, посвідчення позивача категорії 4 є діючим, а тому на момент звернення із заявою про надання посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії позивач мав статус потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи належать інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу.

Статтею 12 названого Закону передбачено, що причинний зв'язок між захворюванням, пов'язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров'я.

Позивач належить до осіб, які відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» мають право на встановлення категорії 1 потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи регулює Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51 із змінами і доповненнями.

Абзацом третім пункту 10 цього Порядку передбачено, що видача посвідчень провадиться іншим потерпілим і учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також дружині (чоловіку) або опікуну дітей померлого громадянина, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання.

Відповідно до абзаців 4 та 9 пункту 10 вказаного Порядку посвідчення видаються інвалідам із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов'язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до п.10 вищевказаного Порядку рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення приймається у місячний термін з дня надходження необхідних документів до органу, що видає посвідчення.

Отже, відповідачем було протиправною відмовлено у видачі позивачу посвідчення (категорія 1) з вкладкою, як особі, постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи.

З огляду на викладене, висновок суду першої інстанції про зобов'язання Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації повторно прийняти документи та розглянути подання щодо встановлення позивачу статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 є законним та обґрунтованим.

В той же час колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про зобов'язання відповідача встановити ОСОБА_2 статус особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, та видати їй відповідне посвідчення з огляду на те, що такі повноваження є дискреційними.

Під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

З огляду на положення Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Отже, адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

У зв'язку з цим постанова суду першої інстанції в частині про зобов'язання відповідача встановити ОСОБА_2 статус особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, та видати їй відповідне посвідчення підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови - про відмову у задоволенні позову в цій частині.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції та дають підстави вважати, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм процесуального права, що мало наслідком неправильне вирішення справи.

Згідно зі ст.ст. 198, 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 41, 167, 196, 198, 200, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації задовольнити частково.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 серпня 2017 року скасувати в частині про задоволення вимог адміністративного позову про зобов'язання Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації встановити ОСОБА_2 статус особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, та видати їй відповідне посвідчення.

Прийняти в цій частині нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

В іншій частині постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді І.О. Грибан
О.О. Беспалов

Постанову в повному обсязі виготовлено 02.10.2017

Головуючий суддя Парінов А.Б.

Судді: Грибан І.О.

Беспалов О.О.