Справа № 822/4221/14
Суддя: Прокопенко О.Б.
Дата ухвалення: 2017-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

15 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідача Прокопенка О.Б.,

суддів: Волкова О.Ф., Гриціва М.І., -

розглянувши заяву ОСОБА_2 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 22 листопада 2016 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до реєстраційної служби Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції, треті особи на стороні відповідача - ОСОБА_4, ОСОБА_2, Кам'янець-Подільська міська рада, про визнання протиправними та скасування рішень,

в с т а н о в и л а:

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 22 листопада 2016 року постанову Хмельницького оружного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року, ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2014 року та ухвалу Вищого адміністративного суду України від 19 березня 2015 року про задоволення позову у зазначеній справі залишив без змін.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду касаційної інстанції, ОСОБА_2 звернулася до Верховного Суду України із заявою про його перегляд з підстав, передбачених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

На обґрунтування заяви додано копії рішень Вищого адміністративного суду України від 11, 12 квітня та 21 червня 2017 року (справи №№ 826/11931/16, 815/618/16, 2а-4429/11 відповідно), які, на думку заявниці, свідчать про неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права при оскарженні судового рішення, яке прийнято з порушенням правил встановленої законом юрисдикції адміністративних судів. Крім того, посилається на невідповідність оскаржуваного судового рішення викладеним у постановах Верховного Суду України від 14 червня 2016 року, 24, 31 січня та 11 квітня 2017 року (№№ 21-41а16, 21-1559а17, 21-1237а16, 21-3632а16 відповідно) висновках щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, що призвело, на думку заявниці, до порушення встановленої законом юрисдикції адміністративних судів.

Проте аналіз цих судових рішень не свідчить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права при оскарженні судового рішення, яке прийнято з порушенням правил встановленої законом юрисдикції адміністративних судів, та невідповідність оскаржуваного судового рішення викладеним у постановах Верховного Суду України висновках щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, оскільки прийняття різних за змістом судових рішень зумовлено різними фактичними обставинами, які були встановлені під час розгляду цих справ, перевірка правильності встановлення яких не входить до компетенції Верховного Суду України.

Як убачається зі змісту рішення, яке просить переглянути заявниця, рішення державного реєстратора були скасовані, оскільки при державній реєстрації права власності за товариством не було додано всіх передбачених документів. Крім того, суди зазначили, що оскільки судами було скасовано рішення про державну реєстрацію права власності за товариством, то скасуванню підлягали й інші рішення про державну реєстрацію права власності за третіми особами, оскільки вони є похідними.

Натомість у рішеннях, наданих на порівняння, як видно з їхнього змісту, суди вирішували питання, зокрема:

- в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 11 квітня 2017 року - щодо скасування рішення про держану реєстрацію права власності на нерухоме майно за третьою особою, яке було вчинено за відсутності документа, який підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності на нерухоме майно, оскільки окремий договір про задоволення вимог іпотекодержателя іпотекодавцем з іпотекодержателем не укладався, у той час, коли застереження про це містилося в іпотечному договорі;

- в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 12 квітня 2017 року - щодо правомірності дій державного реєстратора - приватного нотаріуса щодо реєстрації права власності на квартиру за товариством та правомірність рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру за товариством, оскільки на момент здійснення оскаржуваних реєстраційних дій у державного реєстратора не було належних доказів щодо наявності у позивача заборгованості як перед товариством, так і перед банком, а також щодо повідомлення у встановленому Законом порядку позивача про передачу товариству прав за договором про надання споживчого кредиту, укладеного з банком.

- в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 21 червня 2017 року - щодо вирішення спору про оскарження рішень органу місцевого самоврядування у сфері земельних відносин, які мають ознаки ненормативного акта та вичерпують свою дію після їх реалізації;

- у постанові Верховного Суду України від 14 червня 2016 року - щодо правомірності рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - квартиру - за товариством, як такого, що прийнято за наявності факту надання заявником всіх необхідних документів для реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя;

- у постанові Верховного Суду України від 24 січня 2017 року - щодо скасування рішення про державну реєстрацію за заявником права приватної власності на житловий будинок та про скасування свідоцтва про право власності на цей житловий будинок, оскільки реєстратор прийняв зазначені рішення без документа, що посвідчує право на земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок;

- у постанові Верховного Суду України від 31 січня 2017 року предметом спору були реєстраційні дії із державної реєстрації за третьою особою права власності на земельну ділянку, розташовану за межами населеного пункту, яка, на думку позивача, не була вільною і тривалий час перебувала в користуванні позивача та членів її родини, тоді як третя особа дотримувалась протилежної позиції і вважали, що він набув на неї права власності на законних підставах;

- у постанові Верховного Суду України від 11 квітня 2017 року - щодо скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та скасування запису про право власності за товариством на торговельний центр, оскільки діями державного реєстратора було порушено право воласності на належне приватному підприємству нерухоме майно, яке незаконно було перереєстроване на товариство, оскільки це товариство під час звернення до державного реєстратора із заявою про реєстрацію права власності на нерухоме майно не надало завірену в установленому порядку письмову вимогу про усунення порушень виконання приватним підприємством зобов'язань за кредитними договорами, які забезпечені іпотекою.

Таким чином, зазначене не дає підстав для висновку про обґрунтованість поданої ОСОБА_2 заяви, тому колегія суддів не вбачає необхідності у допуску справи до провадження Верховного Суду України.

Враховуючи викладене та керуючись пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», статтями 235-240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску до провадження справи за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до реєстраційної служби Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції, треті особи на стороні відповідача - ОСОБА_4, ОСОБА_2, Кам'янець-Подільська міська рада, про визнання протиправними та скасування рішень за заявою ОСОБА_2 про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 22 листопада 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідачО.Б. Прокопенко
Судді: О.Ф. Волков М.І. Гриців