Справа № 812/405/17
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Борзаниця С.В.
Суддя-доповідач - Міронова Г.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 жовтня 2017 року справа №812/405/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів Арабей Т.Г., Геращенка І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Первомайської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2017 р. у справі № 812/405/17 за позовом ОСОБА_1 до Первомайської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування висновку від 16.02.2017 №86 про результати перевірки достовірності відомостей,

ВСТАНОВИВ:

06 березня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просив визнати протиправними дії Первомайської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області щодо проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади» щодо нього; визнати протиправним та скасувати Висновок від 16.02.2017 № 86 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади».

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2017 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано висновок Первомайської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Луганській області від 16.02.2017 № 86 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України "Про очищення влади" щодо ОСОБА_1 .

У задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій Первомайської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Луганській області щодо проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України "Про очищення влади" стосовно ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішено питання судових витрат (а.с. 160-165).

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обгрунтування апеляційної скарги вказує на те, що відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади» від 16.09.2014 року № 1682-VII, Порядку проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади» та Порядку проведення перевірки достовірності відомостей передбачених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону № 1682 (Порядок № 1100), відповідачем проведено перевірку відомостей, визначених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону № 1682 щодо позивача.

Згідно пп. 3 п. 3 Порядку № 1100 проведення перевірки не передбачає обов`язку враховувати доходи членів сім`ї особи, стосовно якої проводиться перевірка, однак передбачають обов`язок врахувати пояснення такої особи.

Апелянт зазначає, що пояснення, надані позивачем, не можуть бути належними доказами того, що джерелом отримання коштів на купівлю будинку є саме члени сім`ї позивача, оскільки згідно ч. 5 ст. 719 Цивільного кодексу України договір дарування валютних цінностей на суму, яка перевищує п`ятдесятикратний розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 219 ЦК України у разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним. Суд може визнати такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі.

Таким чином, належними доказами, що можуть підтвердити джерело отримання грошових коштів за одностороннім правочином є або нотаріально посвідчений договір дарування або рішення суду про дійсність правочину, укладеного без дотримання умов закону, прийняте за результатом дослідження належних доказів та встановлення всіх обставин справи, зокрема, щодо доведеності факту передання майна та наявності обставин, що зумовили укладення такого правочину без нотаріального посвідчення незалежно від волі сторін, однак позивач таких доказів не надав.

Відповідач звертає увагу суду на те, що позивач спільним веденням домашнього господарства займався після досягнення повнолітнього віку. Таким чином, дохід, отриманий від ведення домашнього господарства, не може вважатися спільною сумісною власністю в силу положень статті 175 КАС України, оскільки її дія не розповсюджується на повнолітніх дітей.

Крім того, ані за результатом допиту свідків, ані іншими доказами не встановлено обсягу доходів отриманого від ведення домашнього господарства.

Сторони у судове засідання не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

За нормами пункту другого частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 проходить службу в аварійно-рятувальному загоні спеціального призначення ГУ ДСНС України у Луганській області на посаді старшого рятувальника-дозиметриста рятувального відділення групи рятувальних робіт аварійно-рятувальної частини, з 01.06.2013 року, що підтверджується довідкою аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області (а.с. 9).

ОСОБА_1 визнано учасником бойових дій, що підтверджується витягом з протоколу № 14 від 21 грудня 2015 року засідання комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення у ДСНС України; посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с. 28-29).

Позивач 16.12.2016 звернувся до начальника Головного управління ДСНС України у Луганській області із заявою про проведення перевірки, передбаченої Законом України "Про очищення влади" від 16.09.2014 № 1682 (далі - Закон № 1682) (а.с. 79, 112).

Головне управління ДСНС у Луганській області направило до Первомайської ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області запит від 19.12.2016 № 02-6705/232 про проведення перевірки, передбаченої Законом № 1682-VII, відносно ОСОБА_1 (а.с. 113).

Результати перевірки Первомайською ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області оформлено у вигляді висновку від 16.02.2017 № 86 (а.с.18-19, 127-128).

Перевіркою встановлено, що позивачем у декларації за 2015 рік вказано недостовірні відомості щодо наявності майна (майнових прав), набутого ним за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади", які не відповідають наявній податковій інформації про майно ОСОБА_1 .

Так, у позиції 2 розділу I та у позиції 24 розділу III Декларації ОСОБА_1 відображено відомості щодо будинку, як місце реєстрації місця проживання. Згідно з письмових пояснень не був вказаний будинок розташований за адресою АДРЕСА_1 , тому що будинок не є власністю декларанта, він тільки там зареєстрований, а будинок належить батьку.

За результатами перевірки встановлено, що Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно надано відомості про права власності на нерухоме майно гр. ОСОБА_1 , розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Також, гр. ОСОБА_1 був наданий договір купівлі-продажу жилого будинку ВКТ № 462937 від 16.12.2008 року на вищевказаний будинок. Відповідно до п. 1 Договора Продавець ОСОБА_2 передає у власність, а Покупець ОСОБА_1 приймає у власність жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . За змістом п. 3 Договору сторони погоджуються, що на дату укладення Договору ціна предмету договору становить 50000, 00 грн., які Продавець отримав повністю під час підписання цього договору.

Відомості про доходи з центральної бази даних Державного реєстру фіз. осіб ДФС України за період з 1998-2008 року ОСОБА_1 становлять 43917, 44 грн. Розбіжність між вартістю майна, набутого за час перебування на посадах та наявній податковій інформації про доходи, отримані із законних джерел ОСОБА_1 скаладають 6082, 56 грн.

Результатом перевірки встановлено недостовірність відомостей, визначених п. 2 ч. 5 статті 5 Закону, вказаних ОСОБА_1 у Декларації.

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

Справу розглянуто в межах доводів апеляційної скарги, в частині відмовлених позовних вимог рішення суду не оскаржене.

Спірним у справі є правомірність (протиправність) висновку Первомайської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області від 16.02.2017 № 86 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади».

При вирішені справи суд виходить з наступного.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України "Про очищення влади" від 16.09.2014 № 1682-VII (далі - Закон № 1682) очищення влади (люстрація) - це встановлена цим Законом або рішенням суду заборона окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) (далі - посади) (крім виборних посад) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону № 1682 очищення влади (люстрація) здійснюється з метою недопущення до участі в управлінні державними справами осіб, які своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснювали заходи (та/або сприяли їх здійсненню), спрямовані на узурпацію влади Президентом України ОСОБА_3 , підрив основ національної безпеки і оборони України або протиправне порушення прав і свобод людини, і ґрунтується на принципах: верховенства права та законності; відкритості, прозорості та публічності; презумпції невинуватості; індивідуальної відповідальності; гарантування права на захист.

Згідно ч. 8 ст. 3 Закону № 1682 заборона, передбачена частиною третьою статті 1 цього Закону, застосовується до осіб, перевірка стосовно яких встановила недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданих ними за попередній рік деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру, складених за формою, що встановлена Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», та/або невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) в їх деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених пунктами 1 - 10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Таким чином, одним із методів очищення влади є здійснення перевірок достовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та перевірок відповідності такого майна (майнових прав) законним доходам осіб, що підлягають перевіркам. При цьому, в разі виявлення недостовірності таких відомостей або ж встановлення невідповідності майна (майнових прав) законним доходам, до осіб, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), застосовуються відповідні заборони.

Підстави й порядок проведення перевірок достовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та перевірок відповідності такого майна (майнових прав) законним доходам осіб також визначаються Законом України "Про очищення влади".

Частиною 1 ст. 4 Закону № 1682 передбачено, що особи, які перебувають на посадах, визначених у п.п. 1-10 ч. 1 ст. 2 цього Закону, подають керівнику або органу, зазначеному у ч. 4 ст. 5 цього Закону, власноручно написану заяву, у якій повідомляють про те, що до них застосовуються заборони, визначені частиною 3 або 4 ст.1 цього Закону, або повідомляють про те, що до них не застосовуються відповідні заборони, та про згоду на проходження перевірки, згоду на оприлюднення відомостей щодо них відповідно до цього Закону.

Згідно частини четвертої ст. 5 Закону № 1682 організація проведення перевірки осіб (крім професійних суддів та осіб, зазначених в абзаці третьому цієї частини) покладається на керівника відповідного органу, до повноважень якого належить звільнення з посади особи, стосовно якої здійснюється перевірка.

Відповідно до частини п`ятої вказаної статті перевірці підлягають: достовірність вказаних у заяві відомостей щодо незастосування заборон, передбачених частинами третьою та четвертою статті 1 цього Закону; достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції" (далі - декларація), набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Керівник органу, передбачений частиною четвертою цієї статті, не пізніше ніж на третій день після отримання заяви надсилає до відповідних районних, міських (міст обласного значення), районних у містах територіальних органів державної влади за місцем проживання особи, до компетенції яких належить проведення перевірки відповідних відомостей, визначених у пункті 1 частини п`ятої цієї статті, запити про перевірку відомостей щодо особи, стосовно якої проводиться перевірка, до яких додаються копії заяви.

До відповідного районного, міського (міст обласного значення), районного у містах територіального органу державної влади за місцем проживання особи, до компетенції якого належить проведення перевірки відомостей, визначених пунктом 2 частини п`ятої цієї статті, керівник органу, передбачений частиною четвертою цієї статті, не пізніше ніж на третій день після отримання заяви надсилає запит про перевірку відповідних відомостей щодо особи, стосовно якої проводиться перевірка, до якого додається копія декларації особи

У цей же день керівник органу, передбачений частиною четвертою цієї статті, надсилає повідомлення до Міністерства юстиції України про початок проходження перевірки особою, яке не пізніше ніж на п`ятий день з моменту його отримання розміщується на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України із зазначенням дня початку проходження перевірки (п. 7).

Згідно ч. 10 ст. 5 Закону № 1682 у разі встановлення за результатами перевірки недостовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини п`ятої цієї статті, орган, який проводив перевірку, протягом трьох робочих днів з дня виявлення всіх недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, повідомляє про них особу, стосовно якої проводиться перевірка. Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п`ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтверджуючі документи, які є обов`язковими для розгляду та врахування відповідним органом при підготовці висновку про перевірку.

Орган, який проводив перевірку, надсилає висновок про результати перевірки, підписаний керівником такого органу (або особою, яка виконує його обов`язки), керівнику органу, передбаченому частиною четвертою цієї статті, не пізніше ніж на шістдесятий день з дня початку проходження перевірки.

Такий висновок може бути оскаржений особою в судовому порядку (ч. 11).

Постановою Кабінету Міністрів України № 563 від 16.10.2014 "Деякі питання реалізації Закону України "Про очищення влади" затверджено Порядок проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади" (далі - Порядок № 563) та Перелік органів, що проводять перевірку достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади".

Згідно з п.п. 19, 20 Порядку № 563 з метою проведення перевірки достовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації за минулий рік, поданій особою, яка підлягає перевірці, набутого (набутих) за час перебування на посадах, зазначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел, до ДФС надсилається запит за формою згідно з додатком 3 разом із засвідченими копіями декларації та трудової книжки (послужного списку) такої особи.

ДФС у порядку, визначеному Мінфіном, проводить перевірку достовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та/або відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, складеної в повному обсязі за формою, що встановлена Законом України Про засади запобігання і протидії корупції, за минулий рік, поданій особою, яка підлягає перевірці, набутого (набутих) за час перебування на посадах, зазначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Пунктами 27, 28 Порядку № 563 визначено, що в разі встановлення за результатами перевірки недостовірності відомостей, зазначених у п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону № 1682, ДФС протягом трьох робочих днів з дня виявлення всіх фактів недостовірності та/або невідповідності відомостей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня надходження запиту та копії декларації особи, стосовно якої проводиться перевірка, повідомляє про них зазначеній особі.

Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п`ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за фактами, зазначеними у п. 27 цього Порядку, та підтверджені документи, які є обов`язковими для розгляду та врахування ДФС під час підготовки висновку про перевірку.

Пунктом 35-37 Порядку № 563 передбачено, що якщо відповідь/висновок/копія судового рішення, що надійшли від органів перевірки за результатами перевірки, є неповними або суперечать іншим матеріалам перевірки, орган, в якому проводиться перевірка, з метою проведення додаткової перевірки чи уточнення отриманої інформації одноразово звертається із запитом до органів перевірки, які зобов`язані розглянути його та надати відповідь протягом десяти робочих днів.

На підставі відповіді/висновку/копії судового рішення, що надійшли від органів перевірки за результатами перевірки, відповідальний структурний підрозділ у триденний строк (з дня надходження останньої відповіді/висновку/копії судового рішення або з дня надходження відповіді/висновку/копії судового рішення, який є підставою для застосування заборони, передбаченої частиною третьою або четвертою статті 1 Закону) готує довідку про результати перевірки за формою згідно з додатком 5 та подає її керівнику органу.

Керівник органу не пізніш як на третій робочий день з дня складення довідки про результати перевірки за формою згідно з додатком 5 у разі встановлення недостовірності відомостей щодо особи, зазначених у пунктах 1 та/або 2 частини п`ятої статті 5 Закону, приймає рішення про звільнення такої особи та у той самий день надсилає в паперовій формі до Мін`юсту повідомлення про звільнення особи за формою згідно з додатком 6 разом із засвідченою копією рішення про звільнення особи, інформація з яких не пізніш як на третій день з дня надходження до Мін`юсту вноситься до Реєстру.

Міністерством фінансів України наказом № 1100 від 03.11.2014 затверджено Порядок проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади" (далі - Порядок № 1100), яким визначено процедуру проведення органами ДФС перевірки достовірності відомостей, визначених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України "Про очищення влади", зазначених особами, перелік яких наведено у п.п.1-11 ч. 1 ст. 2 Закону № 1682, у деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за минулий рік, за формою, встановленою Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції".

Дія цього Порядку поширюється на осіб, стосовно яких проводиться перевірка, контролюючі органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування та органи, визначені частиною четвертою статті 5 Закону. Перевірка відомостей щодо членів сім`ї особи, стосовно якої проводиться перевірка, вказаних у декларації, не проводиться.

Пунктом 3 Порядку № 1100 встановлено загальний алгоритм проведення органами ДФС перевірки, який включає такі складові:

1) отримання від керівника відповідного органу, передбаченого ч. 4 ст. 5 Закону № 1682, запиту про проведення перевірки достовірності відомостей щодо особи, стосовно якої проводиться перевірка, а також копії декларації цієї особи;

2) одержання у разі необхідності та в межах повноважень, визначених Податковим кодексом України, від державних органів, органів місцевого самоврядування, банків, інших юридичних осіб публічного права, а також платників податків інформації, копій підтверджуваних документів, які стосуються відомостей, зазначених у декларації;

3) проведення перевірки, що фактично полягає в: аналізі наявної в контролюючого органу податкової інформації щодо доходів, отриманих особою, стосовно якої проводиться перевірка, з метою з`ясування джерел їх отримання, в тому числі щодо повноти їх відображення в декларації; порівнянні відомостей про вказане в декларації майно (майнові права), набуте (набуті) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у п.п.1-10 ч. 1 ст. 2 Закону № 1682, з наявною в контролюючого органу податковою інформацією про майно (майнові права) такої особи з метою з`ясування достовірності відомостей щодо його (їх) наявності; порівняльному аналізі наявної інформації з метою засування відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у п.п.1-10 ч. 1 ст. 2 Закону № 1682, доходам, отриманим із законних джерел;

4) повідомлення особі, стосовно якої проводиться перевірка, про виявлення перевіркою всіх недостовірностей та/або невідповідностей;

5) одержання від особи, стосовно якої проводиться перевірка, письмового пояснення та підтверджуваних документів щодо виявлених перевіркою недостовірностей та/або невідповідностей з метою обов`язкового їх розгляду та врахування при підготовці висновку про перевірку;

6) підготовка висновку про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону № 1682, за встановленою формою та надсилання його відповідному органу, від якого отримано запит про перевірку та копію декларації особи, стосовно якої проводилася перевірка.

Відповідно до п. 4 Порядку № 1100 при проведенні перевірки використовується наявна в інформаційних ресурсах контролюючих органів податкова інформація, інформація, що міститься в податкових деклараціях платників податків (у разі їх подання відповідно до законодавства), інша інформація, що надійшла до контролюючих органів.

При перевірці контролюючим органом використовується інформація, надана особою, стосовно якої проводиться перевірка, з власної ініціативи чи за запитом контролюючого органу, а також інформація, що надходить від суб`єктів інформаційних відносин та платників податків (фізичних та юридичних осіб) в установленому законом порядку.

Згідно п. 6 Порядку № 1100 для перевірки використовуються дані, що зазначені у відповідних розділах декларації особи, стосовно якої проводиться перевірка, а також дані про фізичних осіб, які включаються до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інформаційної системи «Податковий блок», зокрема про: джерела отримання доходів; об`єкти оподаткування; суму нарахованих та/або виплачених доходів.

Під час перевірки пошук наявної в інформаційних ресурсах контролюючих органів податкової інформації щодо особи, стосовно якої проводиться перевірка, здійснюється з використанням реєстраційного номера облікової картки платника податків, зазначеного в позиції 1 декларації. У разі відмови такої особи через свої релігійні переконання від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків такий пошук здійснюється за прізвищем, ім`ям, по батькові, серією та номером паспорта громадянина України, які зазначені в позиції 1 декларації.

Отримана та узагальнена податкова інформація порівнюється на предмет її достовірності з даними, вказаними в декларації.

За результатами такого порівняння встановлюється відсутність/наявність недостовірностей та/або невідповідностей між податковою інформацією та вказаними в декларації відомостями, а також відсутність/наявність невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, вказується у висновку про проведення перевірки у разі, якщо особою, стосовно якої проводиться перевірка, не вказано або вказано неповну інформацію про таке майно (майнові права) у декларації.

Наявність невідповідності вартості майна, вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у п.п. 1-10 ч. 1 ст. 2 Закону № 1682, доходам, отриманим із законних джерел, вказується у висновку про проведення перевірки у разі, якщо вартість такого майна (майнових прав) перевищує суму доходів, отриманих із законних джерел.

Пунктом 12 Порядку № 1100 також визначено, що в разі встановлення за результатами перевірки недостовірностей та/або невідповідностей у будь-якому з розділів декларації контролюючий орган, крім одержання в межах своїх повноважень від державних органів, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб публічного права, а також платників податків інформації та копій необхідних документів щодо зазначених відомостей, протягом трьох робочих днів з дня виявлення таких недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, стосовно якої проводиться перевірка, повідомляє про них таку особу з метою отримання пояснень причин виникнення недостовірностей та/або невідповідностей та копій документів, які підтверджують зазначені у декларації відомості.

Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п`ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтверджувані документи, які є обов`язковими для розгляду та врахування відповідним контролюючим органом при підготовці висновку про результати перевірки.

Згідно з п. 14 Порядку № 1100 висновок про результати перевірки, підписаний керівником контролюючого органу (або особою, яка виконує його обов`язки), який проводив перевірку, надсилається керівнику органу, передбаченому ч. 4 ст. 5 Закону № 1682, не пізніше ніж на шістдесятий день з дня початку проходження перевірки.

З огляду на вищевикладене, позивач є особою, котра займає посаду, щодо яких, у відповідності до п. 10 ч. 1 ст. 2 Закону № 1682, здійснюються заходи з очищення влади (люстрації) та щодо якої проводиться перевірка достовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", набутого (набутих) за час перебування на посаді судді, доходам, отриманим із законних джерел, як це встановлено п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону № 1682.

Для проведення перевірки податковим органом було отримано запит про перевірку, копії декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2015 рік, заява про згоду на проходження перевірки, копія паспорту, довідка про присвоєння ідентифікаційного номера, біографічна довідка, пояснення щодо майна, договір купівлі-продажу жилого будинку, витяг з Державного реєстру правочинів, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Запити про надання відомостей про позивача надсилалися до центральної бази даних Державного реєстру фіз. осіб ДФС України, Регіонального сервісного центру МВС у Луганській області, Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру.

З договору купівлі-продажу жилого будинку ВКТ № 462937 від 16.12.2008 року вбачається, що Продавець ОСОБА_2 передає у власність, а Покупець ОСОБА_1 приймає у власність жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідно до п.3 Договору сторони погоджуються, що на дату укладення Договору ціна предмету договору становить 50000,00 (п`ятдесят тисяч) гривень, які гроші Продавець отримав повністю під час підписання цього договору.

Також, Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно надано відомості про права власності на нерухоме майно позивача, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Відомості про доходи з центральної бази даних Державного реєстру фіз. осіб ДФС України за період з 1998 -2008 року ОСОБА_1 становлять 43917,44 гри. Розбіжність між вартістю майна, набутого за час перебування на посадах та наявній податковій інформації про доходи, отримані із законних джерел ОСОБА_1 складають 6082,56 грн.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідачем порушено вимоги п.п. 4 п. 3 Порядку № 1100 та не повідомлено особу, стосовно якої проводиться перевірка, про виявлення перевіркою всіх недостовірностей та невідповідностей.

Щодо розбіжності між вартістю майна набутого за час перебування на посадах та наявній податковій інформації про доходи, отримані із законних джерел ОСОБА_1 , колегія суддів зазначає наступне.

За даними біографічної довідки позивача з жовтня 2004 року по грудень 2004 року він проходив службу старшим рятувальником-дозиметристом у військовій частині НОМЕР_2 , з грудня 2004 року по грудень 2005 року - рятувальник військової частини НОМЕР_2 , з січня 2006 року по травень 2012 року - старший рятувальник-дозиметрист рятувального відділення групи рятувальних робіт аварійно- рятувальної частини аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління МНС України в Луганській області командир автомобільного відділення військової частини НОМЕР_2 , з травня 2012 року по травень 2013 року - старший рятувальник-дозиметрист рятувального відділення групи рятувальних робіт аварійно- рятувальної частини аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного територіального управління МНС у Луганській області, з травня 2013 року по теперішній час - старший рятувальник-дозиметрист рятувального відділення групи рятувальних робіт аварійно- рятувальної частини аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління ДСНС України у Луганській області (а.с. 121).

Згідно відомостей з центральної бази даних ДРФО ДФС позивачу нараховувалось грошове забезпечення за період з жовтня 2004 року по грудень 2008 року, яке складає понад 43000,00 грн. (а.с. 123-124).

З матеріалів справи вбачається, що позивач у судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що кошти в розмірі 50000 грн. на придбання зазначеного будинку у 2008 році він заощадив із грошового забезпечення, яке отримував під час проходження служби.

Крім того, на момент купівлі будинку він проживав з дня народження спільно з батьком ОСОБА_4 , братом ОСОБА_5 , дядьком ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 . Вони усі були пов`язані родинними стосунками, спільним побутом, разом вели спільне господарство, зокрема, утримували підсобне господарство для забезпечення потреб сім`ї в продуктах харчування тваринного походження, в наявності також була присадибна ділянка для забезпечення продуктами рослинного походження, усі витрати у сім`ї здійснювалися також спільно. Грошові кошти на придбання для позивача окремого житла також накопичувалися не тільки з його доходів, але й з доходів батька, брата та дядьки.

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селищі Рай-Олександрівка Попаснянського району Луганської області. Батьками вказані: батько ОСОБА_4 , мати ОСОБА_7 , померла у 1993 році (а.с.12-13).

Зазначені вище обставини також підтверджено довідкою виконавчого комітету Мирнодолинської селищної ради Попаснянського р-ну від 02.03.2017 №299, згідно якої позивач з 02.06.1999 по 12.03.2016 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ним були зареєстровані: батько ОСОБА_4 , 1943 р.н., брат ОСОБА_5 , 1980 р.н., дядько - ОСОБА_6 , 1953 р.н.

Допитаний у якості свідка в суді першої інстанції ОСОБА_5 підтвердив, що позивач є його рідним братом, який з дня народження до 2008 року проживав з ним та їх батьками за адресою: АДРЕСА_1 . Вони вели спільне господарство, утримували підсобне господарство, в наявності також була присадибна ділянка, що давало можливість заощаджувати кошти. Гроші на будинок для брата збирали усі разом. Які саме суми були отримані позивачем, а які додатково родичами, він не може пояснити, оскільки гроші зберігалися у загальній касі.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що добре знає позивача тривалий час. Йому відомо, що гроші на придбання будинку за адресою: АДРЕСА_2 , збирали усією родиною позивача. Однак не може пояснити, які саме суми заробив позивач, а яка сума була йому надана родичами.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Майно, набуте батьками і дітьми за рахунок їхньої спільної праці чи спільних коштів, належить їм на праві спільної сумісної власності (ст. 175 Сімейного кодексу України).

Згідно ст. 1 Закону України "Про громадянство України" фінансова допомога від членів сім`ї є законним джерелом існування.

Колегія суддів зважує на те, що законодавець не встановлює заборон щодо зберігання у фізичних осіб готівкових коштів і не передбачає розміру таких коштів.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що при складенні висновку від 16.02.2017 відповідачем не враховано, що Закон № 1682 не конкретизує, яке саме майно слід вважати набутим особою, щодо якої проводиться перевірка. Також Закон не містить переліку джерел, доходи з яких мають враховуватися при перевірці, та не визначає будь-яких критеріїв оцінки відповідності вартості майна розміру доходів.

Дослідження розміру та джерел доходів членів сім`ї та близьких родичів особи, щодо якої ведеться перевірка, п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону № 1682 не передбачено.

Відповідно до Методичних рекомендацій щодо заповнення декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та іншими особами, у розділі ІІ "Відомості про доходи" декларації зазначаються відомості про суми одержаного (нарахованого) доходу декларантом та членів сім`ї. Доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та іншими особами, у рядку 17 (стовб. 2) декларації зазначається сукупний розмір оподатковуваного доходу, одержаного членами сім`ї декларанта від провадження підприємницької та незалежної професійної діяльності.

Зі змістом частини другої статті 1 Закону № 1682 очищення влади (люстрація) застосовується до осіб, які брали участь в управлінні державними справами своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснювали заходи (та/або сприяли їх здійсненню), спрямовані на узурпацію влади Президентом України ОСОБА_3 , тобто до осіб, які підлягають перевірці, повинні застосовуватися принципи індивідуальної відповідальності та презумпції невинуватості.

На необхідності дотримання принципу індивідуальної вини при проведенні люстраційних заходів наголошується у Резолюції Парламентської асамблеї Ради Європи від 27 червня 1996 року № 1096 "Про заходи щодо позбавлення від спадщини колишніх комуністичних тоталітарних систем". Зокрема, у ній зазначено, що люстраційні заходи можуть бути сумісними з принципами демократичної та правової держави, якщо буде дотримано принцип індивідуальної вини, яка має бути доведена в кожному конкретному випадку, а особі, яка піддається люстраційній процедурі, буде гарантовано право на захист, презумпція невинуватості та право на оскарження до суду (пункти 12, 13).

Установлені зазначеною Резолюцією № 1096 підходи до проведення люстрації знайшли свій розвиток у практиці Європейського суду з прав людини (далі за текстом - ЄСПЛ).

Так, у рішенні "Любох проти Польщі" ЄСПЛ наголошує, що люстраційна процедура не може слугувати покаранням, оскільки це прерогатива кримінального права. Якщо норми національного закону допускають упровадження обмеження прав, гарантованих Конвенцією, то такі обмеження мають бути достатньо індивідуальні. Люстраційні процедури мають відповідати критеріям доступності, а при розгляді справ про люстрацію мають бути дотримані всі стандарти справедливого судового розгляду та вимог, передбачених статтею 6 Конвенції щодо кримінальних проваджень. Зокрема, особі, яка піддається люстрації, мають бути забезпечені всілякі гарантії, притаманні кримінальному переслідуванню. Такою гарантією передусім має бути презумпція невинуватості (пункт 61).

Таким чином, фіскальним органом перевірку відносно позивача проведено формально, без дотримання принципів презумпції невинуватості та індивідуальної вини. При проведенні перевірки не враховано доходи членів сім`ї позивача до моменту купівлі будинку, з якими позивач проживав разом та вів спільний побут.

Проаналізувавши вищевикладені обставини, приймаючи до уваги те, що суб`єктом владних повноважень не доведений належними та допустимими доказами факт порушення позивачем вимог Закону № 1682, суд вважає висновок Первомайської ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частиною 5 статті 5 Закону України "Про очищення влади", від 16.02.2017 за № 86 неправомірним та таким, що підлягає скасуванню.

Під час апеляційного провадження, колегія суддів не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі зясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції судового рішення.

Керуючись ст. ст. 165, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Первомайської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області - залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2017 р. у справі № 812/405/17 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді Т.Г. Арабей

І.В. Геращенко