Справа № 824/633/17-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2017 р. м. Чернівці Справа № 824/633/17-а

13 год. 19 хв.

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брезіної Т.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Мандрик І.А.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС України у Чернівецькій області про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким визнати недійсним податкове повідомлення-рішення від 22.06.2017 р. №13098-24 в частині нарахування ОСОБА_1 податку на нерухоме майно в сумі 25000 гривень.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що не погоджується з податковим повідомлення-рішення від 22.06.2017 р. №13098-24 в частині нарахування ОСОБА_1 податку на нерухоме майно в сумі 25000 гривень. Позивач зазначає, що вказаний податок був нарахований їй за придбану квартиру по вул. Пятій Приміській, с. Чагор, Глибоцький район, Чернівецька обл., 10/4. Однак, позивач стверджує, що вказаний будинок був придбаний нею та її чоловіком в період шлюбу та є обєктом спільної сумісної власності подружжя, а відтак її частка складає 1/2 площі вказаної нерухомості, що є менше 300 кв.м, а відтак відсутні підстави для нарахування податку на майно.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. В письмових запереченнях відповідач зазначив, що за позивачем було зареєстровано право власності на обєкт житлової нерухомості за адресою: Чернівецька обл., Глибоцький район, с. Чагор, вул. Пята Приміська, 10/4, розмір частки - 1, загальна площа - 302,7 кв.м. Будь які інші відомості про право власності інших осіб на це майно чи його поділ на частки в натурі відсутні, а відтак, податковий орган вважає, що податкове повідомлення-рішення від 22.06.2017 р. №13098-24 в частині нарахування ОСОБА_1 податку на нерухоме майно в сумі 25000 грн прийнято правомірно.

На підставі вказаного відповідач просить суд відмовити у задоволені позовних вимог.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

20.02.2013 р. між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу квартири, що розташована за адресою: вул. Пята Приміська, с. Чагор, Глибоцький район, Чернівецька обл., 10/4, загальною площею 302,70 кв.м. (а.с. 20).

Згідно витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, 20.02.2013 р. за позивачем зареєстровано право власності на квартиру, загальною площею 302,7 кв.м, що розташована по вул. Пятій Приміській, с. Чагор, Глибоцький район, Чернівецька обл., 10/4. Розмір частки вказано - 1. (а.с. 22).

22.06.2017 р. податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення №13098-24, яким визначено суму податкового зобовязання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками обєктів житлової нерухомості в сумі 26251,36 гривень. (а.с. 23).

До матеріалів справи позивачем додано Свідоцтво про шлюб серії 1-МИ №075664, яким 06.07.1986 р. зареєстровано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_7. Прізвище після реєстрації шлюбу дружини вказано ОСОБА_6. (а.с. 9).

До вказаних правовідносин суд застосовує положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Згідно положень ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зобовязаний перевірити дотримання вказаних критеріїв субєктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваного рішення, вчиненні дій чи допущенні бездіяльності.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з нормами пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 Податкового кодексу України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Відповідно до пп. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Підпунктом 266.1.2 п. 266.1 ст. 266 Податкового кодексу України визначено платників податку в разі перебування об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості у спільній частковій або спільній сумісній власності кількох осіб:

а) якщо об'єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній частковій власності кількох осіб, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку;

б) якщо об'єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділений в натурі, платником податку є одна з таких осіб-власників, визначена за їх згодою, якщо інше не встановлено судом;

в) якщо об'єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб і поділений між ними в натурі, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку.

Згідно з пп. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 Податкового кодексу України база оподаткування об'єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Відповідно до пп. «г» 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України за наявності у власності платника податку об'єкта (об'єктів) житлової нерухомості, у тому числі його частки, що перебуває у власності фізичної чи юридичної особи - платника податку, загальна площа якого перевищує 300 квадратних метрів (для квартири) та/або 500 квадратних метрів (для будинку), сума податку, розрахована відповідно до підпунктів "а" - "г" цього підпункту, збільшується на 25000 гривень на рік за кожен такий об'єкт житлової нерухомості (його частку).

Як встановлено судовим розглядом, відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та договору купівлі продажу від 20.02.2013 р. ОСОБА_1 є власником обєкта житлової нерухомості, розташованої за адресою: Чернівецька обл., Глибоцький район, с. Чагор, вул. Пята Приміська, 10/4, розмір частки - 1.

Таким чином, за позивачем зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно спірна квартира, як за єдиним власником.

Позивач в судовому засіданні подав витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформований 27.09.2017 р., згідно якого квартира, що знаходиться за адресою: Чернівецька обл., Глибоцький район, с. Чагор, вул. Пята Приміська, 10/4, належить ОСОБА_1 на праві власності, розмір частки складає -"1/2". З цього приводу, суд робить наступні висновки.

По -перше, на час прийняття відповідачем оскаржуваного рішення договору про визначення та виділ часток укладено не було і відповідно не було витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованого 27.09.2017 р. про розмір частки позивача. По-друге, у випадку, якщо вказаний договір існував би на час прийняття податкового повідомлення- рішення, то податок сплачувався у відповідних (пропорційних) частках при наявності декількох власників об'єкта оподаткування. Однак вказане не є обставиною, яка звільняє позивача від сплати податку на нерухоме майно.

Нормами абз. "б" пп. 266.1.2 п. 266.1 ст. 266 Податкового кодексу України визначено, що якщо об'єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділений в натурі, платником податку є одна з таких осіб-власників, визначена за їх згодою, якщо інше не встановлено судом.

У випадку, якщо об'єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб і поділений між ними в натурі, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку (абз. "в" пп. 266.1.2 п. 266.1 ст. 266 Податкового кодексу України).

Таким чином, нормами Податкового кодексу України передбачено обов'язок сплати податку на нерухоме майно за наявності у власності платника податку об'єкта (об'єктів) житлової нерухомості, зокрема, загальна площа якого перевищує 300 квадратних метрів (для квартири). При цьому, поділ площі квартири відповідно до кількості власників вказаного майна не ставить в залежність сплату вказаного податку. Однак при наявності декількох власників об'єкта оподаткування, вказаний податок сплачується у відповідних (пропорційних) частках.

В даному випадку, як встановлено матеріалами справи, квартира, що знаходиться за адресою: Чернівецька обл., Глибоцький район, с. Чагор, вул. Пята Приміська, 10/4, після укладення договору купівлі продажу від 20.02.2013 р. належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та її чоловіку ОСОБА_6, однак не була поділена в натурі. В такому випадку, платником вказаного податку виступає ОСОБА_1, яка зобов'язується сплачувати всю суму визначеного податку на нерухоме майно, а саме квартиру, площа якої перевищує 300 квадратних метрів.

Згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно загальна площа квартири, розташованої за адресою: Чернівецька обл., Глибоцький район, с. Чагор, вул. Пята Приміська, 10/4, складає - 302,7 кв.м. Таким чином, суд дійшов до висновку, що вказана квартира є обєктом оподаткуванням податком на нерухомість, а позивач, як її власник, зобовязаний сплачувати вказаний податок у порядку та у розмірі встановленому Податковим кодексом України.

На підставі вказаного, суд дійшов до висновку, що податкове повідомлення-рішення від 22.06.2017 р. №13098-24, в частині нарахування ОСОБА_1 податку на нерухоме майно в сумі 26251,36 грн, прийняте на законних підставах та відповідно до норм Податкового кодексу України.

Згідно частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем доведено суду правомірність вчинених дій та законність прийнятого рішення.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до ч.2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. У зв'язку із тим, що відповідних клопотань від відповідача не було відповідач не поніс такі витрати, судом не вирішується питання щодо присудження судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись статтями 11, 70, 71, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Відмовити у задоволені адміністративного позову повністю.

У відповідності до ст.ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Т.М. Брезіна

Постанова в повному обсязі складена 05 жовтня 2017 р.