Справа № 489/1613/17
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2017-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2017 р.м.ОдесаСправа № 489/1613/17

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції: Тихонова Н.С.
Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді - доповідача -Косцової І.П.
суддів -Кравченка К.В.
Лук'янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Інгульського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 липня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Інгульського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області про визнання дій неправомірними, скасування рішення, призначення та виплату пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому, просила визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах за списком №2, зобов'язати Інгульське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області призначити, нарахувати та виплачувати позивачу вказану пенсію.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відмова відповідача у зарахуванні вказаного періоду роботи до пільгового стажу позивача є неправомірною, оскільки відповідні умови праці підтверджені записами в трудовій книжці та відповідною довідкою. Не проведення підприємством атестації робочих місць не може бути підставою для позбавлення його права на пенсійне забезпечення.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 липня 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі Інгульське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своїх доводів апелянт зазначив, що при прийнятті рішення у справі суд першої інстанції не врахував, що пільгова пенсія призначається за умови проведення атестації робочих місць, яка у даному випадку не проводилась.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів п.2 ч.1 ст. 197 КАС України, враховуючи достатність доказів для її вирішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, у січні 2017 року ОСОБА_4 звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п."б" ст.13 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" та п.2 розд. XV Прикінцевих положень ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Управління від 27 січня 2017 року №12/1 позивачу відмовлено у призначенні такої пенсії з підстав не проведення Державним підприємством «Миколаївський бронетанковий завод», а також, його попередниками атестації робочого місця за умовами праці, на якому працювала позивач.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що наявними в матеріалах справи документами підтверджується фактичне виконання позивачем роботи зі шкідливими та важкими умовами праці, як дають їй право на призначення пільгової пенсії. Не проведення роботодавцем атестації робочих місць не може бути підставою для позбавлення позивача права на пенсійне забезпечення, гарантоване їй Конституцією України.

Однак, колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції помилковим, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно зі статтею 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку застосування Списків № 1 і № 2, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 N 383, якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності та господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць, постанова № 442 відповідно), та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Аналіз наведених норм Закону та Порядку дає підстави для висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Враховуючи, що Державним підприємством «Миколаївський бронетанковий завод», а також його попередниками не проводилась атестація робочого місця позивача, останній позбавлений права на зарахування вказаного періоду роботи до пільгового стажу.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року, 25 листопада 2014 року, 17 березня 2015 року (№№ 21-183а13, 21-519а14, 51-585а14 відповідно).

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку, що відповідач, відмовляючи позивачу у призначенні пільгової пенсії, діяв законно, в межах чинного законодавства, а отже підстави для задоволення адміністративного позову ОСОБА_4 відсутні.

Оскільки судом першої інстанції неповно з'ясовані обставини у справі, що мають значення для вирішення даного спору, ухвалене у справі рішення підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Інгульського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області - задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 липня 2017 року - скасувати.

Прийняти у справі нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_4 до Інгульського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області про визнання дій неправомірними, скасування рішення, призначення та виплату пенсії - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів після набрання законної сили безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Суддя-доповідач: І.П. Косцова

Судді: К.В. Кравченко

О.В. Лук'янчук