Справа № 826/8427/17
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2017-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05 вересня 2017 року № 826/8427/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Григоровича П.О., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доДепартаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
провизнання протиправними дій та скасування рішення
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі також - позивач або ОСОБА_1.) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі також - відповідач або Департамент), в якому просив суд визнати противоправними та скасувати:

- акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 15.11.2016;

- припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 15.11.2016;

- припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт від 15.11.2016;

- наказ № 30 від 29.11.2016 «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт та про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності».

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачем, порушуючи Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, проведена позапланова перевірка позивача, внаслідок якої прийняті протиправні спірні акт, приписи та наказ, які підлягають скасуванню, оскільки порушують права та законні інтереси позивача.

Відповідач проти позову заперечив, вважаючи доводи позивача такими, що позбавлені фактичного та правового обґрунтування, а тому не можуть бути прийняті до уваги, з огляду на те, що в ході перевірки позивача встановлено факт подання ним недостовірних даних, які є підставою вважати об'єкт будівництва позивача самочинним будівництвом, отже спірні акт, приписи та наказ є правомірними, а позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись частиною четвертою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянувши у порядку письмового провадження подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, що позивач є власником нежилих приміщень з № 1 по № 8 (групи приміщень № 1034) загальною площею 703,90 кв.м. (далі також - нежилі приміщення), які розташовані АДРЕСА_1 (літера А).

З метою реконструкції нежилих приміщень, позивач подав Департаменту декларацію про початок виконання будівельних робіт, зазначивши зокрема: категорію складності об'єкта - ІІ; містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки - не вимагається згідно пункту 25 Переліку об'єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства № 109 від 07.07.2011; земельна ділянка використовується на підставі - не використовується, відповідно до частини 4 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»; загальна площа будівлі відповідно до проектної документації - 1044,4 кв.м., яка була без зауважень зареєстрована Департаментом 04.11.2016 за № КВ 65.

Департаментом проведена позапланова перевірка дотримання позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об'єкті будівництва - Реконструкція нежилих приміщень будівлі (в літері А) з № 1 по № 8 (групи приміщень № 1043) за адресою: АДРЕСА_1 за результатами якої складений акт від 15.11.2016, яким зафіксовано, що перевірка проводилась у присутності ОСОБА_2 довіреної особи позивача, в результаті якої встановлено, що на АДРЕСА_1 у Солом'янському районі мста Києва на підставі декларації про почато виконання будівельних робіт від 04.11.2016 № КВ 65 зареєстрованої Департаментом на замовлення ОСОБА_1 виконуються будівельні роботи із реконструкції нежилих приміщень з № 1 по № 8 (групи приміщень № 1034) та покрівлі біля зазначених вище приміщень. У декларації про початок виконання будівельних робіт 04.11.2016 № КВ 65 ОСОБА_1 наведено дані, що містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки не вимагаються згідно з пунктом 25 Переліку об'єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 07.07.2011 № 109. Під час перевірки з виїздом на місце 09.11.2016 у присутності довіреної особи ОСОБА_1 гр. ОСОБА_2 встановлено, що виконання будівельних робіт із реконструкції нежилих приміщень будівлі з № 1 по № 8 (групи приміщень № 1043) пов'язані за зміною їх геометричних зовнішніх розмірів, а саме влаштування надбудови над двоповерховою частиною будівлі. Отже замовником будівництва ОСОБА_1 наведено недостовірні дані у декларації про початок виконання будівельних робіт 04.11.2016 № КВ 65 у частині необхідності отримання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, чим порушено частину восьму статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Під час проведення перевірки технічний паспорт нежилих приміщень та проектна документація не надавалися. Категорія складності об'єкта будівництва у декларації про початок виконання будівельних робіт 04.11.2016 № КВ 65 наведена ОСОБА_1, як ІІ.

З пояснень наведених відповідачем у запереченнях до адміністративного позову зазначено, що уповноважена особа замовника будівництва ОСОБА_2 відмовив посадовій особі Департаменту в наданні копії довіреності та здійсненні її фотокопії, про що в акті з незрозумілих суду причин не зазначено.

Окрім акту перевірки, враховуючи виявлені порушення, відповідачем також були складені приписи від 15.11.2016:

про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким від позивача вимагалося усунути правопорушення у сфері містобудівної діяльності за адресою будівництва до 15.02.2017;

про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема, будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт, яким від позивача вимагалося зупинити виконання будівельних робіт з 15.11.2016 на об'єкті будівництва до усунення правопорушень. Про виконання припису вимагалося повідомити Департамент до 04.12.2016.

В акті та приписах зазначено, що ОСОБА_2 від їх отримання відмовився, у зв'язку з чим примірники акту та приписів були направлені позивачу супровідним листом від 21.11.2016 № 073-2091 засобами поштового зв'язку на адресу об'єкта будівництва, проте кореспонденція повернулась відповідачу за закінченням терміну зберігання.

З матеріалів справи судом також встановлено, що незважаючи на результати перевірки, 18.11.2016 Департаментом зареєстрована декларація позивача про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності за № КВ 20 Реконструкція нежилих приміщень будівлі (в літері А) з № 1 по № 8 (групи приміщень № 1043) за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею будівлі 1044,4 кв.м., в якій зазначено, що датою початку будівництва є 05.11.2016, датою закінчення - 13.11.2016.

У тому числі, на підставі зазначеної декларації про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності за № КВ 20, за позивачем зареєстровано право власності на відповідні нежилі приміщення загальної площею 1044,4 кв.м.

В той же час, наказом Департаменту від 29.11.2016 № 30 «Про скасування реєстрації декларацій про початок виконання будівельних робіт та про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності» на підставі акта перевірки від 15.11.2016, скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція нежилих приміщень будівлі (в літері А) з № 1 по № 8 (групи приміщень № 1043) за адресою: АДРЕСА_1 у Солом'янському районі міста Києва» від 04.11.2016 № КВ 65 та декларації про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності «Реконструкція нежилих приміщень будівлі (в літері А) з № 1 по № 8 (групи приміщень № 1043) за адресою: АДРЕСА_1 у Солом'янському районі міста Києва» № КВ 20 від 18.11.2016.

Вважаючи протиправними складені відповідачем за результатом перевірки вищенаведені акт, приписи та наказ, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом про їх скасування.

Дослідивши та надавши оцінку наявним у матеріалах справи письмовим доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини другої статті 6 та частини другої статті 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються, зокрема, Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI (далі також - Закон № 3038-VI), Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 23.05.2011 № 553 (далі також - Порядок № 553), Порядком виконання будівельних робіт, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466 (далі також - Порядок № 466), Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461 (у редакціях на момент їх виникнення).

Відповідно до частини першої, другої та четвертої статті 26 Закону № 3038-VI, забудова територій здійснюється шляхом розміщення об'єктів будівництва.

Суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів.

Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Згідно з частиною першою, другою та третьою статті 29 Закону № 3038-VI, основними складовими вихідних даних є: містобудівні умови та обмеження; технічні умови; завдання на проектування.

Фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об'єкта будівництва.

Перелік об'єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, містобудування та архітектури.

Відповідно до пунктів 25, 27 Переліку об'єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 07.07.2011 № 109, до таких об'єктів, окрім іншого належить: реконструкція житлових та нежитлових приміщень без зміни їх зовнішньої конфігурації, улаштування в існуючих житлових будинках, адміністративно-побутових будівлях підприємств та громадських будівлях вбудованих приміщень громадського призначення; реставрація, капітальний ремонт будівель і споруд та перепланування приміщень.

Отже, отримання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки передбачається тільки на етапі проектування будівництва та є складовою вихідних даних на будівництво.

Судом встановлено, що в даному конкретному випадку, позивач здійснював реконструкцію існуючих нежилих приміщень без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів, без забудови земельної ділянки, на якій такі приміщення розташовані, що свідчить про відсутність необхідності отримання ним містобудівних умов та обмежень та спростовує висновки відповідача щодо необхідності їх отримання, закріплені в акті перевірки від 15.11.2016 та покладені в основу прийняття спірних приписів від 15.11.2016 та наказу від 29.11.2016 № 30.

Згідно з пунктом 2 частини першої, частини другої статті 34 Закону № 3038-VI, замовник має право виконувати будівельні роботи, зокрема, після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності.

Зазначені у частині першій цієї статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва.

Отже, з наведеного вбачається, що декларація про початок виконання будівельних робіт є чинною до завершення будівництва, тобто до прийняття об'єкта в експлуатацію.

Частиною четвертою статті 34 Закону № 3038-VI закріплено, що реконструкція, реставрація або капітальний ремонт об'єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані, реконструкція або капітальний ремонт автомобільних доріг, залізничних колій, ліній електропередачі, зв'язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій у межах земель їх розміщення, а також комплексна реконструкція кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду і нове будівництво об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури відповідно до містобудівної документації на замовлення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності можуть здійснюватися за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

Зазначені положення кореспондуються з приписами частини першої та четвертої статті 36 Закону № 3038-VI згідно з якими право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I - III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає декларацію про початок виконання будівельних робіт замовникові для усунення виявлених недоліків, якщо у декларації не відображено інформації щодо замовника, назви чи адреси об'єкта будівництва, документа, що підтверджує право власності чи користування земельною ділянкою (крім випадків, визначених частиною четвертою статті 34 цього Закону), містобудівних умов та обмежень (крім об'єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються), проектувальника, головного архітектора та/або головного інженера проекту, осіб, відповідальних за проведення авторського і технічного нагляду, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації. Після усунення недоліків декларація розглядається органом державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, передбаченому для її реєстрації.

З матеріалів справи судом встановлено, що подана позивачем декларація про початок виконання будівельних робіт, яка містила дані щодо відсутності містобудівних умов та обмежень, була без будь-яких зауважень щодо її невідповідності законодавчим нормам зареєстрована Департаментом 04.11.2016 за № КВ 65. На момент реєстрації про наявність порушень чи сумнівів щодо достовірності внесених до неї даних Департамент не зазначив.

Відповідно до пункту 3 частини сьомої статті 36 Закону № 3038-VI декларацію про початок виконання будівельних робіт може бути скасовано органом державного архітектурно-будівельного контролю у разі встановлення під час перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності об'єкта будівництва проектній документації на будівництво такого об'єкта та вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства у разі невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Згідно з частиною першою, п'ятою та шостою статті 39 Закону № 3038-VI прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I - III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає декларацію про готовність об'єкта до експлуатації замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації.

З матеріалів справи судом встановлено, що подана позивачем декларація про готовність об'єкта до експлуатації без будь-яких зауважень щодо її невідповідності законодавчим нормам зареєстрована Департаментом 18.11.2016 за № КВ 20, тобто об'єкт прийнятий в експлуатацію, у зв'язку з чим за позивачем зареєстровано право власності на відповідні реконструйовані нежилі приміщення загальної площею 1044,4 кв.м. Більше того, вказана декларація зареєстрована відповідачем вже після проведення перевірки та прийняття спірних приписів.

Наведені норми Закону № 3038-VI кореспондуються з положеннями Порядку № 466 та № 461.

При цьому, пунктом 22 Порядком № 466, аналогічно як і пунктом 22 Порядку 461 закріплено, що у разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю наведених у декларації недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в декларації, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), які не є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом відповідно до статті 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», орган державного архітектурно-будівельного контролю письмово повідомляє замовнику протягом одного робочого дня з дня такого виявлення.

У разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню органом державного архітектурно-будівельного контролю.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного розпорядчого акта. Запис про реєстрацію декларації з реєстру виключається Держархбудінспекцією не пізніше наступного робочого дня з дня повідомлення органом державного архітектурно-будівельного контролю про таке скасування.

У свою чергу, стаття 39-1 Закону № 3038-VI визначає, зокрема, порядок та підстави для внесення змін до декларації про початок виконання будівельних робіт або про готовність об'єкта до експлуатації, а також порядок і підстави для її скасування.

Відповідно до частини другої статті 39-1 Закону № 3038-VI у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Таким чином, виявлення у зареєстрованій декларації про початок виконання будівельних робіт або про готовність об'єкта до експлуатації недостовірних даних може бути як підставою для внесення змін у таку декларацію, так і підставою для скасування її реєстрації. Наведені правові наслідки залежать від характеру виявленої недостовірної інформації, а саме: якщо така свідчить про те, що об'єкту будівництва притаманні ознаки самочинно збудованого - реєстрація скасовується, а у випадку якщо підстав вважати об'єкт самочинним будівництвом відсутні - вносяться зміни до декларації.

Згідно з частиною першою статті 376 Цивільного кодексу України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Судом встановлено, що відповідачем під час перевірки відповідного об'єкта позивача ознак самочинно збудованого не виявлялись та не встановлювались. Окрім того, як вже зазначалося вище, суд дійшов висновку про відсутність необхідності отримання позивачем містобудівних умов та обмежень, що в сукупності свідчить про відсутність у відповідача правових підстав для скасування декларації про початок виконання будівельних робіт від 04.11.2016 № КВ 65 та декларації про готовність до експлуатації об'єкта від 18.11.2016 № КВ 20.

Окрім наведеного, враховуючи встановлені обставини, суд також вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до пунктів 5, 7 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема: звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.

Згідно з пунктом 16 Порядку № 553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

Як вбачається з матеріалів справи, позапланова перевірка позивача проводилась за зверненням ТОВ «УКРЕМ» від 01.11.2016 № 01-11/16, отже у відповідача були наявні правові підстави для її проведення та, відповідно, складання за її результатами спірного акту перевірки від 15.11.2016.

При цьому, сам по собі спірній акт перевірки від 15.11.2016 не порушує права чи законні інтереси позивача, оскільки є лише формою фіксації виявлених в ході перевірки обставин та, як на думку відповідача, порушень, тобто не є рішенням (актом індивідуальної дії) в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, яке може бути оскаржене в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, вимога позивача про визнання протиправним та скасування акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 15.11.2016 задоволенню не підлягає.

Відповідно до пункту 17 Порядку № 553 у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис).

Протокол протягом трьох днів після його складення та всі матеріали перевірки подаються керівникові відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю або його заступникові для винесення постанови про накладення штрафу, передбаченої законодавством України (пункт 20 Порядку № 553).

З наведеної норми вбачається, що крім акта перевірки, складається також протокол з одним із можливих приписів: про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

В той же час, відповідачем не надано суду передбаченого Порядком № 533 протоколу, постанови про накладення штрафу, а також пояснень щодо причин порушення положень пункту 17 та складання щодо позивача обох видів приписів.

Окрім того, як вбачається зі змісту припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил (припис 1) - від позивача вимагалося усунути правопорушення у сфері містобудівної діяльності за адресою будівництва до 15.02.2017, проте незважаючи на наданий строк, фактично позбавляючи позивача наданого права, відповідачем 29.11.2016 прийнятий спірний наказ № 30 «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт та про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності».

Більше того, як вбачається зі змісту припису про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема, будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (припис 2), - від позивача вимагалося зупинити виконання будівельних робіт з 15.11.2016 на об'єкті будівництва до усунення правопорушень та про виконання припису вимагалося повідомити Департамент до 04.12.2016. В той же час, станом на 15.11.2016, виходячи зі змісту декларації про готовність до експлуатації об'єкта, будівельні роботи закінчені 13.11.2016.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 553, суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право: вимагати від посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю дотримання вимог законодавства; перевіряти наявність у посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю службових посвідчень; бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки.

Суд також не залишає поза увагою доводи позивач про порушення відповідачем положень наведеного пункту, оскільки як вбачається зі змісту акту перевірки, перевірка проводилась у присутності ОСОБА_2, начебто довіреної особи позивача, в той же час, з пояснень наведених відповідачем у запереченнях до адміністративного позову зазначено, що ОСОБА_2 відмовив посадовій особі Департаменту в наданні копії довіреності та здійсненні її фотокопії, про що в акті з незрозумілих суду причин не зазначено та ставить під сумнів повноваження вказаної особи, яка була присутньою при контрольному заході, а також відмовлялась отримувати спірні акти та приписи, про які позивач дізнався лише у червні 2017 року отримавши позовну заяву ТОВ «УКРЕМ».

Наведене вказує на комплексне порушення відповідачем вимог Закону № 3038-VI та Порядку № 553 під час прийняття спірних актів індивідуальної дії (приписів та наказу), що дає суду підстави зробити висновок про протиправність спірних приписів та наказу відповідача, а отже про наявність підстав для їх скасування.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується, зокрема, принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У свою чергу, відповідачем належним чином не виконаний обов'язок щодо доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 90, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 15.11.2016.

3. Визнати протиправним та скасувати припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт від 15.11.2016.

4. Визнати протиправним та скасувати наказ № 30 від 29.11.2016 «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт та про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності».

5. В іншій частині відмовити.

6. Стягнути судові витрати в сумі 1920,00 грн. (одна тисяча дев'ятсот двадцять гривень 00 копійок) на користь ОСОБА_1 шляхом їх безспірного списання з рахунків Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за рахунок бюджетних асигнувань.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя П.О. Григорович