Справа № 465/6494/16-а
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2017-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/7291/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

за участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова на постанову Франківського районного суду міста Львова від 07 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова про визнання дій неправомірними та зобов'язання до вчинення дій,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 17.11.2016 звернулася в суд з адміністративним позовом до Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова, в якому просила визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова щодо не включення до її середньомісячного заробітку матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати під час обчислення пенсії відповідно д ст. 37 Закону України «Про державну службу» та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» починаючи з 07.06.2010 в розмірі 80% від середньомісячної заробітної плати державного службовця, з урахуванням інших видів виплат (матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати) згідно з поданою довідкою про заробітну плату, якою передбачені складові заробітної плати для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» та на які нараховано і утримано страхові внески на загальнообов'язкове пенсійне страхування.

Постановою Франківського районного суду міста Львова від 07 червня 2017 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова щодо не включення до середньомісячного заробітку ОСОБА_1 матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально - побутових питань та індексації заробітної плати під час обчислення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу». Зобов'язано Залізничне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» починаючи з 17.05.2016 в розмірі 80% від середньомісячної заробітної плати державного службовця, з урахуванням інших видів виплат (матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати) згідно з поданою довідкою про заробітну плату, якою передбачені складові заробітної плати для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» та на які нараховано і утримано страхові внески на загальнообов'язкове пенсійне страхування. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії за період з 07.06.2010 по 16.05.2016 залишено без розгляду. В задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Залізничне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, в редакції чинній на момент призначення пенсії, заробітна плата державних службовців складалась з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Апелянт вказує, що при призначенні пенсії до заробітку для обчислення пенсії матеріальна допомога на оздоровлення та індексація не включалися, оскільки є одноразовими виплатами і не зазначені в переліку складових заробітної плати, передбачених частиною 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ та п. 4 Постанови КМУ № 865 від 31.05.2000.

При апеляційному розгляді позивач просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідач в судове засідання не прибув, про дату, час і місце апеляційного розгляду був повідомлений належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає за можливе розглядати справу за його відсутності.

Заслухавши суддю - доповідача, позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 з 07.06.2010 перебуває на обліку в УПФУ у Залізничному районі м. Львова як одержувач пенсії за віком.

Позивач звернулася із заявою до відповідача про перерахунок їй пенсії із врахуванням сум виплат матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги на вирішення соціально-побутових питань, а також індексації заробітної плати.

Відповіддю від 19.09.2016 №162-Г/8 позивачу повідомлено про відсутність підстав для проведення такого перерахунку (а.с. 7).

Задовольняючи частково адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та суми індексації заробітної плати входять до системи оплати праці державного службовця та враховуються для обчислення розміру пенсії, оскільки на них нараховуються внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. При цьому, такий перерахунок та виплата пенсії підлягає задоволенню з 17.05.2016.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, так як він відповідає правильно встановленим обставинам справи та нормам чинного законодавства з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно з п.2.2 Розділу 2 «Фонд оплати праці» Інструкції зі статистики заробітної плати фонд додаткової заробітної плати включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством, премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Відповідно до п.п.2.3.3. п.2.3 Розділу 2 «Фонд оплати праці» Інструкції зі статистики заробітної плати матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників належить до інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII, в редакції чинній на час призначення пенсії позивачу, (далі - Закон №3723-XII) передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Відповідно до ч. 6 ст. 33 Закону №3723-XII державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Частиною 1 статті 35 Закону №3723-XII передбачено виплату державним службовцям допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу при наданні щорічної відпустки.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, інші додаткові виплати входять до системи оплати праці державного службовця.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 №1282-XII, індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру (частина перша статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», пункт 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078).

Суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати, згідно з підпунктом 2.2.7 пункту 2.2 Інструкції зі статистики заробітної плати.

Враховуючи наведене, індексація також є складовою частиною заробітної плати, оскільки є додатковою заробітною платою.

Крім того, ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини 1 ст. 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України від 09.07.2003 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 визначено виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином доводи апелянта, про те, що матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально - побутових питань, індексація не включаються до складу заробітної плати державного службовця, не враховуються при обчисленні розміру пенсії є безпідставними.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що управління Пенсійного фонду неправомірно не врахувало позивачу при призначенні пенсії матеріальну допомогу на оздоровлення, допомогу для вирішення соціально - побутових питань та індексацію заробітної плати.

Судом першої інстанції вірно враховано пропуск позивачем строку позовної давності і залишення внаслідок цього позовних вимог за період з 17.06.2010 по 16.05.2016 включно без розгляду.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198 п. 1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова залишити без задоволення, а постанову Франківського районного суду міста Львова від 07 червня 2017 року у справі №465/6494/16-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Д. М. Старунський
судді В. М. Багрій
А. І. Рибачук

Повний текст судового рішення виготовлено 03.10.2017