Справа № 643/11758/16-а
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2017-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 р.Справа № 643/11758/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Спаскіна О.А.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Перцової Т.С.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

представника позивача Крячка О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Московського районного суду м. Харкова від 10.04.2017р. по справі № 643/11758/16-а

за позовом ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова

про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 10.04.2017 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про визнання протиправним рішення про відмову у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до ст.55 Закону України " Про пенсійне забезпечення", розділу ХV Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та зобов'язання вчинити певні дії - відмовлено в повному обсязі.

Позивач, не погодившись з данною постановою суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою задовольнити позов в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що приймаючи зазначену постанову суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з'ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, посилаючись на мотиви та доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів апеляційної скарги відповідно до вимог ст.195 КАС України та керуючись ч.1 ст.41 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що 07.04.2016 року позивач звернулася до УПФУ України в Московському районі м. Харкова із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням УПФУ України в Московському районі м. Харкова, яке оформлене протоколом №63 від 12.04.2016 року відмовлено позивачу в призначенні пенсії за вислугою років.

Відмовляючи у призначенні пенсії, відповідач виходив з того, що до спеціального стажу роботи ОСОБА_2 за наданими документами на час звернення Управлінням може бути враховано 11 років 1 місяць 28 днів, тому призначити пенсію ОСОБА_2 керуючись п. "е" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" Управління не має правових підстав.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що рішення УПФУ України в Московському районі м. Харкова від 12.04.2016 року про відмову позивачу в призначенні пенсії за вислугою років є правомірним.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно п.«е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років.

Положеннями ст. 62 Закону України „Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.1ст.48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідно до п.п. 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі по тексту Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу, приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років.

Як вбачається з матеріалів справи, трудовою книжкою підтверджено, що позивачка працювала з 31.08.1984 по 28.04.1985 керівником танцювального гуртка Будинку піонерів Кіровського району м. Саратова; з 01.10.1986 по 02.02.1987 керівником танцювального гуртка Будинку піонерів Волжського району м. Саратова; з 01.10.1987 по 29.08.1988 керівником гуртка хореографії Музично-хорової студії середньої школи № 85; з 21.10.1989 по 04.12.1989 викладачем по ритміці і танцю Київської дитячої музичної школи № 10; з 17.02.2004 по 01.04.2013 керівником гуртка Палацу школярів та молоді "Істок".

Вказані періоди зараховані УПФУ до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років .

Крім того, з записів трудової книжки встановлено, що позивачка з 31.03.1987 по 02.07.1987 ( 3 місяці 3 дні) працювала керівником по гімнастиці хореографічних гуртків самоокупності Палацу культури "Харчовик", з 01.08.1991 по 16.02.2004 ( 12 років 6 місяців 16 днів ) керівником хореографічного гуртка Палацу культури дітей ХТЗ, а з 18.10.1988 року по 01.07.1991 року (2 роки 8 місяців 15 днів) навчалась у Київському державному інституті культури ім. Корнійчука.

Проте, вказані періоди роботи не було зараховано до спеціального стажу у зв'язку з тим, що зазначені Палаци культури не належать до позашкільних навчальних закладів, а навчання не є роботою і не входить до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909.

Разом з тим, судова колегія зазначає, що ч. 1 ст. 39 Закону України «Про освіту» передбачено, що до позашкільних навчальних закладів належать: палаци, будинки, центри, станції дитячої, юнацької творчості, учнівські та студентські клуби, дитячо-юнацькі спортивні школи, школи мистецтв, студії, початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади, бібліотеки, оздоровчі та інші заклади.

Таким чином, Палац культури "Харчовик" та Палац культури дітей ХТЗ є позашкільними навчальними закладами.

Крім того, матеріалами справи, зокрема, довідкою Палацу культури дітей ВАТ «ХТЗ ім. С. Орджонікідзе» №7 від 25.04.2016р., встановлено, що ОСОБА_2 працювала керівником хореографічного гуртка позашкільного закладу «Дитячий клуб ХТЗ» з 01.08.1991р. по 16.02.2004р., який відповідно до довідки ЄДРПОУ № 8825 має вид діяльності 93145-«позашкільне виховання»

З постанови Кабінету Міністрів України № 909 від 04.11.1993 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» вбачається, що право на пенсію мають особи, які працюють у позашкільних закладах на таких посадах: директори, їх заступники з навчально-виховної, навчальної, виховної роботи, завідуючі відділами (лабораторіями, кабінетами), художні керівники, керівники гуртків, секцій, студій та інші форми гурткової роботи.

Отже, ОСОБА_2 має право на пенсію за вислугу років, оскільки з 31.03.1987 по 02.07.1987 та з 01.08.1991 по 16.02.2004, оскільки у цей період працювала керівником хореографічних гуртків у позашкільних навчальних закладах Палац культури "Харчовик" та Палац культури дітей ХТЗ.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що період роботи ОСОБА_2 з 31.03.1987 по 02.07.1987 ( 3 місяці 3 дні) на посаді керівника по гімнастиці хореографічних гуртків самоокупності Палацу культури "Харчовик" та з 01.08.1991 по 16.02.2004 ( 12 років 6 місяців 16 днів ) на посаді керівника хореографічного гуртка Палацу культури дітей ХТЗ має бути зарахований до спеціального стажу роботи.

Щодо зарахування до спеціального стажу роботи періоду навчання (з 18.10.1988 року по 01.07.1991 року (2 роки 8 місяців 15 днів)) у Київському державному інституті культури ім. Корнійчука судова колегія зазначає наступне.

Так, ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначає види трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію.

Згідно пункту д) абз.3 ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до загального трудового стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Проте, «Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників» №963 від 14.06.2000р., затверджений постановою Кабінету Міністрів України, який визначає коло посад, перебування на яких зараховується до педагогічного стажу для виходу на пільгову пенсію, не включає навчання у вищому навчальному закладі

Отже, період навчання ОСОБА_2 з 18.10.1988 року по 01.07.1991 року у Київському державному інституті культури ім. Корнійчука не може бути зарахований до педагогічного стажу для виходу на пенсію за вислугою років.

З огляду на встановлені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що педагогічний стаж ОСОБА_2 станом на 07.04.2016 року (дату подачі заяви про призначення пенсії) становить 23 роки 11 місяців 16 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за вислугою років як працівника освіти.

З огляду на наведені обставини та законодавчі приписи, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо правомірності рішення УПФУ України в Московському районі м. Харкова від 12.04.2016 року про відмову в призначенні пенсії за вислугою років у зв'язку з відсутністю необхідного стажу роботи на посадах, що дає право на призначення пенсії за вислугою років відповідно до ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", розділу ХV Закону України " Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Доводи апеляційної скарги про те, що періоди навчання за спеціальністю враховуються в спеціальний трудовий стаж роботи ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів, а також на невірному тлумаченні норм матеріального права. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Посилання в апеляційній скарзі позивача на законодавство Союзу РСР, яке діяло до 1992 року є безпідставними, оскільки законодавством України повністю врегульовані умови призначення пенсії за вислугою років. Тоді як постановою ВРУ від 12.09.1991р. «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства СРСР» встановлено, що на території України застосовуються акти законодавства Союзу РСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції і Законам України.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на прийняте колегією суддів рішення.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 10.04.2017р. по справі № 643/11758/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Спаскін О.А.
Судді(підпис) (підпис) Дюкарєва С.В. Перцова Т.С.
Повний текст ухвали виготовлений 02.10.2017 р.