Справа № 825/1205/17
Суддя: Ганечко О.М.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/1205/17 Головуючий у 1-й інстанції: Бородавкіна С.В. Суддя-доповідач: Ганечко О.М.
У Х В А Л А
03 жовтня 2017 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючої судді: Ганечко О.М.
суддів: Коротких А.Ю.,Літвіної Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.08.17 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.08.17 року в задоволенні позовних вимог було відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідно до ст.195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
У засідання учасники процесу не з`явилися, будучи належним чином повідомленими, що не перешкоджає слуханню спірного питання відповідно до вимог ч. 4 ст. 196 КАС України.
Відповідно до ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41 КАС України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.
Заслухавши суддю доповідача, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач проходив військову службу за контрактом на посаді заступника начальника льотно-випробувального комплексу з виховної роботи Державного науково-випробувального центру Збройних Сил України.
Наказом начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України від 08.06.2017 № 242 позивача було звільнено з військової служби у запас за пунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту).
18.07.2017 року позивача виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 19.07.2017року.
Вказаним Наказом зобов`язано виплатити позивачу: надбавку за особливі умови служби з 01 по 19 липня 2017 року у розмірі 35 %; додаткову грошову винагороду в розмірі 60 % місячного грошового забезпечення за період із 01 по 13 липня 2017 року; щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 380 % надбавку за виконання особливо важливих завдань в розмірі 50 % посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років за період з 01 по 19 липня 2017 року; грошову допомогу у разі звільнення з військової служби у розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби на протязі 26 років.
До грошової допомоги позивача при звільненні відповідачем не було включено щомісячну додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій», що підтверджується довідкою від 19.07.2017 № 45/1/ФЕС, що наявна в матеріалах справи.
Не погоджуючись з даним рішенням, 21.07.2017 року позивач звернувся до командира ВЧ НОМЕР_2 із заявою про перерахунок та виплату йому грошової допомоги при звільненні, з врахуванням положень вищевказаної постанови.
Листом від 28.07.2017року за № 70/9/219 відповідач повідомив, що для включення щомісячної грошової винагороди, передбаченої постановою № 889, у склад грошового забезпечення, з якого нараховується грошова допомога у разі звільнення, законних підстав немає .
Вважаючи вказану відмову протиправною, позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.
Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що винагорода, встановлена Постановою № 889, не входить до структури і складу грошового забезпечення військовослужбовців, з якого нараховується й виплачується одноразова грошова допомога на підставі пункту 2 статті 15 Закону № 2011-ХІІ, вона має окремий, особливий і разовий вираз виплати, оскільки виплачується тільки тим категоріям військовослужбовців перелік яких наведений у цій постанові, і тоді, коли у фонді грошового забезпечення наявні (передбачені) кошти для її виплати, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Відповідно п.1 Постанови КМУ №889, військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил та Морській охороні Державної прикордонної служби, посади у військових частинах, підрозділах, закладах, установах та організаціях Збройних Сил (за переліком згідно з додатком), посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил та Сухопутних військ Збройних Сил, посади у військових частинах і підрозділах високомобільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил, і військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) льотного складу Збройних Сил, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та Державної прикордонної служби, мають право на отримання щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення. Граничні розміри, порядок та умови виплати цієї винагороди визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ та Адміністрацією Державної прикордонної служби за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення (пункт 2 зазначеної постанови).
Інструкцією визначені умови та порядок виплати особам офіцерського складу винагороди, окреслено перелік військовослужбовців, яким вона виплачується, регламентовано повноваження командира (начальника) військової частини (організації, установи) щодо підстав та розміру її виплати.
За пунктом 5 Інструкції, така винагорода виплачується на підставі наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації), а командирам (начальникам) військових частин (установ, організацій) - на підставі наказів вищих командирів (начальників).
Згідно із 9 Інструкції розміри винагороди встановлюються наказами Міністерства оборони України (начальника Головного управління розвідки Міністерства оборони України) з урахуванням конкретної військової частини, займаної посади та особливостей умов проходження служби у межах видатків на грошове забезпечення, передбачених для Міністерства оборони України (Головного управління розвідки Міністерства оборони України) у державному бюджеті України на відповідний рік.
Відповідно до положень пункту 10 Інструкції, командир військової частини за наявності обставин, передбачених у цьому пункті, має право зменшувати розмір винагороди.
Верховний Суд України в своїх постановах від 04.11.15 р. по справі №21-473а14, від 03.03.15 р. по справі №21-32а15, постанові від 19.05.15 р. по справі №21-466а15, висловив правову позицію, що щомісячна додаткова грошова винагорода, яка передбачена постановою №889 та Інструкцією, має тимчасовий характер, оскільки виплата такої винагороди дозволена за наявності Наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації) або вищого командира (начальника) залежно від настання спеціальних обставин, її розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною, тому вона не включається до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби.
Відповідно до ч. 2 ст. 244-2 КАС України, при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних відносин, суд зобов`язаний враховувати висновки Верховного Суду України.
Водночас, колегія суддів критично ставиться до посилань апелянта на інші постанови Верховного Суду України, оскільки вони стосувались інших правовідносин - питання врахування щомісячної додаткової грошової винагороди, яка передбачена постановою №889 при визначенні грошового забезпечення військовослужбовця, з розміру якого обчислюється пенсія, а не одноразова грошова допомога при звільненні.
За таких обставин, враховуючи правові висновки Верховного Суду України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою, її доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому у її задоволенні необхідно відмовити, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 199 та ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 160, 167,195, 198, 200, 205, 206,212, 254 КАС України, суд
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.08.17 року - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: О.М. Ганечко

Судді:

А.Ю. Коротких

Н.М. Літвіна

Головуючий суддя Ганечко О.М.

Судді: Коротких А. Ю.

Літвіна Н. М.