Справа № 802/1393/17-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

25 вересня 2017 р. Справа № 802/1393/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дмитришеної Р.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Коляденка Олександра Леонідовича

представника позивача: ОСОБА_1

представників відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: фізичної особи - підприємця ОСОБА_4

до: Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області

про: визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_4В.) до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області (далі - відповідач, ГУ ДФС у Вінницькій області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що за результатами документальної планової виїзної перевірки діяльності ФОП ОСОБА_4 податковим органом складений ОСОБА_5 перевірки від 04.07.2017 за №860/1302/НОМЕР_1, на підставі якого винесені податкові повідомлення рішення № та № від18.07.2017.

На переконання позивача, зазначені податкові повідомлення - рішення протиправні та підлягають скасуванню.

У судовому у засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі.

Представники відповідача заперечили проти позову з підстав наведених у письмових запереченнях, що долучені до матеріалів справи. У задоволенні позовних вимог просили відмовити з підстав необґрунтованості.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

На підставі ст. 77 Податкового кодексу України, п. 2 ст. 3 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", наказу Головного управління ДФС у Вінницькій області від 25.05.2017 головним державним ревізор - інспектором відділу контрольно - перевірочної роботи податків і зборів з фізичних осіб управління податків і зборів ГУ ДФС у Вінницькій області ОСОБА_2 проведена документальна планова виїзна перевірка діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 з питань дотримання вимог податкового законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного податку на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2016.

Документальною перевіркою встановлені порушення ФОП ОСОБА_4 п. 188.1 ст. 188, п.198.5 ст. 198 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податкові зобов'язання на загальну суму 553 865, 03 грн., в т.ч.:

- за рахунок реалізації самостійно виготовлених товарів (послуг) нижче собівартості в 2015 році на суму 357 623,03 грн.;

- за рахунок включення до складу податкового кредиту товарно - матеріальних цінностей, які придбані, але не використані в господарській діяльності платника та в залишках товарно - матеріальних цінностей станом на 31.12.2016 відсутні на суму 196 242 грн.

За результатами перевірки складено ОСОБА_5 від 04.07.2017 за №860/1302/НОМЕР_1 на підставі якого прийняті оскаржувані податкові повідомлення - рішення від 18.07.2017:

- №, яким зменшено ФОП ОСОБА_4 розмір від'ємного значення з податку на додану вартість на 460 392 грн. за порушення п. 188.1 ст. 188 та 198.5 ст. 198 ПК України;

- №, яким ФОП ОСОБА_4 збільшено податкове зобов'язання з податку на додану вартість на 93 472 грн. та застосовано штрафну санкцію у розмірі 23 368 грн. за порушення п. 188.1 ст. 188 та 198.5 ст. 198 ПК України.

Суд, визначаючись щодо заявлених позовних вимог, заперечень відповідача та наданих у справу доказів, виходив з наступного.

Згідно з п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку, окрім іншого, з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України. Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, або дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів ( в редакції статті, що діяла в 2015).

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

За приписами п. 198.1. ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) в необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

За правилами п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (п.200.2, п.200.3).

Відповідно до п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Таким чином, вказаними нормами права визначено підстави за яких платник податків має право на віднесення сплачених сум податку на додану вартість у вартості товарів (робіт, послуг) до складу податкового кредиту. До таких підстав віднесено: наявність господарської операції, наслідком якої є поставка товару (робіт, послуг), сплата (нарахування) податку на додану вартість у вартості товарів (робіт, послуг), використання товару (робіт, послуг) у власній господарській діяльності, факт сплати податку на додану вартість має підтверджуватися відповідними первинними документами.

У свою чергу, відповідно до вимог п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Отже, лише за умови підтвердження первинними документами господарських операцій, які є об'єктом оподаткування, платник податків має право на відображення результатів таких операцій у бухгалтерському обліку, на даних якого ґрунтується податкова звітність.

Як вбачається з акту перевірки, який став підставою для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень, висновки контролюючого органу ґрунтуються на наступному.

Перевіркою повноти визначення податкового кредиту за період з 01.01.2015 по 31.12.2016 встановлено його завищення, а саме у 2016 році відповідно до податкових накладних ФОП ОСОБА_4 придбано та включено до складу податкового кредиту запасні частини на загальну суму 1 177 452 грн. в т.ч. ПДВ в сумі 196 242 грн. Дані запчастини ФОП ОСОБА_4 не продані, не реалізовані, в господарській діяльності платника податків не використані та в залишках товарно - матеріальних цінностей станом на 31.12.2016 відсутні, що передбачає нарахування податкових зобов'язань.

Згідно з п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки; камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок. Не є предметом документальної планової перевірки питання трансфертного ціноутворення, визначені статтею 39 цього Кодексу. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Згідно з п.77.1 ст.77 Податкового кодексу України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

Так, відповідно до наказу ГУ ДФС у Вінницькій області від 25.05.2017 та плану - графіку проведення документальних планових перевірок суб'єктів господарювання на ІІ квартал 2017 року призначено документальну планову виїзну перевірку діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 з питань дотримання вимог податкового законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного податку на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2016.

В межах проведення перевірки листом головного державного ревізора-інспектора відділу контрольно-перевірочної роботи Управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Вінницькій області витребувано, відповідно до п.п. 20.1.2 п. 20.1 ст. 20, п. 85.8 ст. 85 Податкового кодексу України, у ФОП ОСОБА_4 копії документів, засвідчені підписом платника податків або його посадовою особою та скріплені печаткою, відповідно до переліку:

- виписки банків по поточних рахунках за період з 01.01.2015 по 31.12.2016;

- податкові накладні на придбання та продаж товарів, робіт та послуг за період з 01.01.2015 по 31.12.2016;

- товарні накладні на придбання та продаж товарів, робіт та послуг за період з 01.01.2015 по 31.12.2016;

- акти виконаних робіт на отримані (надані) послуги (транспортні, маркетингові та інше) за період з 01.01.2015 по 31.12.2016;

- товарно - транспортні накладні при придбанні та продажу товарів за період з 01.01.2015 по 31.12.2016;

- квитанції по придбанню товарів, робіт та послуг за період з 01.01.2015 по 31.12.2016;

- прибуткові касові ордера за період з 01.01.2015 по 31.12.2016;

- книги обліку доходів та витрат;

- договора із постачальниками та покупцями на отримання товарів, послуг чи робіт;

- договора оренди чи на право власності (складу, офісного приміщення, виробничих приміщень);

- договора зберігання;

- Залишок ТМЦ станом на 01.01.2015, на 31.12.2015 та на 31.12.2016 в розрізі товарі, в кількісному та якісному виразі в цінах придбання (в формі довідки);

- стан дебіторської та кредиторської заборгованості станом на 01.01.2015, 31.12.2015 та на 31.12.2016 в розрізі покупців та постачальників (в формі довідки);

- трудові договора з найманими працівниками, відомості по нарахуванню та виплаті заробітної плати за період з 01.01.2015 по 31.12.2016;

- документи , які підтверджують право власності на земельні ділянки (чи їх оренду), які підтверджують право власності на торгові точки (чи їх оренду);

- належно завірені копії технічних паспортів транспортних засобів, які використовувалися в підприємницькій діяльності за період з 01.01.2015 по 31.12.2016;

- КОРО за період з 01.01.2015 по 31.12.2016.

ФОП ОСОБА_4 листом за вих. №98 від 06.06.2017 надано до Могилів - Подільській ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області усі документи згідно зазначеного переліку.

ОСОБА_5 перевірки слідує, що висновок про завищення податкового кредиту перевіряючим зроблено враховуючи, що відповідно до наданих для перевірки документів (перелік засвідчено платником у відповіді на запит №98 від 06.06.2017), ФОП ОСОБА_4 не надано первинні документи, що підтверджують факт використання запчастин (деталей) чи їх списання в господарській діяльності, а саме: акти виконаних робіт щодо встановлення запасних частин чи деталей, акти списання.

Суд дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін установив, що в ході перевірки перевіряючим не витребовувалися у позивача первинні документи, що підтверджують факт використання запчастин (деталей) чи їх списання в господарській діяльності, а саме: акти виконаних робіт щодо встановлення запасних частин чи деталей, акти списання.

Повторні запити податковим органом до платника податків на направлялися.

Представник позивача в ході судового засідання зазначив, що акти списання ведуться підприємцем в електронному вигляді, перевіряючому не чинили перешкод у доступі до такого реєстру, однак інформацію досліджено не було.

На противагу поясненням відповідача суду надано ОСОБА_5, що долучені до матеріалів справи, щодо списання запчастин за період з січня по грудень 2016 року, які підтверджують використання деталей у своїй господарській діяльності позивачем.

Враховуючи встановлені вище обставини, суд прийшов до переконання про передчасність та необґрунтованість висновків податкового органу про завищення ФОП ОСОБА_4 податкового кредиту за період з 01.01.2016 по 31.12.2016, що передбачає нарахування податкових зобов'язань по ПДВ в сумі 196 242 грн.

Надаючи правову оцінку висновкам податкового органу щодо заниження обсягу наданих послуг за 2015 рік на 1 788 115, 16 грн., що призвели до заниження податкових зобов'язань по ПДВ за 2015 рік у сумі 357 623 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін.

Так, перевіркою встановлено, що собівартість наданих послуг ФОП ОСОБА_4 за 2015 рік склала 4 853 289 грн. (ПДВ 970 657,8 грн.), а обсяг постачання наданих послуг за 2015 рік згідно поданих декларацій склав 3 065 174, 81 грн. (ПДВ 613 035 грн. ). Таким чином, ФОП ОСОБА_4 занижено обсяг продажу наданих послуг за 2015 рік на 1 788 115, 16 грн., що призвело до заниження податкових зобов'язань по ПДВ за 2015 рік на 357 623 грн.

Перевіряючими встановлено розбіжність за податковими зобов'язаннями наданими ФОП ОСОБА_4 помісячно за 2015 рік:

- за січень занижено обсяг наданих послуг на суму 193 876, 54 грн. з них ПДВ становить 38775,31 грн.;

- за лютий занижено обсяг наданих послуг на суму 179 268, 14 грн. з них ПДВ становить 35853, 63 грн.;

- за березень занижено обсяг наданих послуг на суму 158 478, 04 грн. з них ПДВ становить 31695,61 грн.;

- за квітень занижено обсяг наданих послуг на суму 151 275, 18 грн. з них ПДВ становить 30255,04 грн.;

- за травень занижено обсяг наданих послуг на суму 157904, 25 грн. з них ПДВ становить 31580,85 грн.;

- за червень занижено обсяг наданих послуг на суму 147071,79 грн. з них ПДВ становить 29414,36 грн.;

- за липень занижено обсяг наданих послуг на суму 90011, 35 грн. з них ПДВ становить 18002,27 грн.;

- за серпень занижено обсяг наданих послуг на суму 104976,15 грн. з них ПДВ становить 20995,23 грн.;

- за вересень занижено обсяг наданих послуг на суму 168914,27 грн. з них ПДВ становить 33782,85 грн.;

- за жовтень занижено обсяг наданих послуг на суму 158553,75 грн. з них ПДВ становить 31710,75 грн.;

- за листопад занижено обсяг наданих послуг на суму 150263,22 грн. з них ПДВ становить 30052,64 грн.;

- за грудень занижено обсяг наданих послуг на суму 127521,29 грн. з них ПДВ становить 25504,26 грн.

Дослідивши матеріали справи та враховуючи викладене, суд погоджується із висновком податкового органу про заниження ФОП ОСОБА_4 за 2015 рік обсяг наданих послуг на 1 788 113, 97 грн., що призвело до заниження зобов'язань на суму 357 622, 79 грн.

Визначаючись щодо предмету позову, враховуючи надані у справу докази та пояснення представників сторін, суд зазначає наступне.

Як слідує із ОСОБА_5 перевірки, податковим органом за результатами проведеної перевірки донараховано позивачу податкові зобов'язання з ПДВ на загальну суму 553 865, 03 грн. та прийняті оскаржувані податкові повідомлення - рішення від 18.07.2017:

- №, яким зменшено ФОП ОСОБА_4 розмір від'ємного значення з податку на додану вартість на 460 392 грн. за порушення п. 188.1 ст. 188 та 198.5 ст. 198 ПК України;

- №, яким ФОП ОСОБА_4 збільшено податкове зобов'язання з податку на додану вартість на 93 472 грн. та застосовано штрафну санкцію у розмірі 23 368 грн. за порушення п. 188.1 ст. 188 та 198.5 ст. 198 ПК України.

Враховуючи, що за результатами розгляду справи, суд прийшов до переконання про протиправність нарахування ФОП ОСОБА_4 податкового зобов'язання в розмірі 196 242 грн., суд з метою виокремлення протиправно нарахованої суми зобов'язання, витребував у представників відповідача розрахунок визначення податкових зобов'язань за оскаржуваними податковими повідомленнями - рішеннями.

Під час дослідження судом питання щодо нарахованих зобов'язань по податку згідно оскаржуваних рішень, представниками відповідача повідомлено про неможливість їх виокремлення. Так, як зазначено представниками дана сума розраховувалася з урахуванням заделарованих позивачем від'ємного значення попередніх звітних періодів по податку на додану вартість, що відображено в таблиці наведеної у ОСОБА_5 перевірки "Зведені дані щодо задекларованих та встановлених у ході перевірки сум податку на додану вартість".

За сукупністю наведених обставин, враховуючи, що не є можливим виокремити суму зобов'язань донараховану позивачу, відтак неможливо й розмежувати нараховану суму ПДВ визначену в оскаржуваних рішення.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що наслідком не підтвердження та безпідставно визначеної позивачу частини донарахованих зобов'язань з ПДВ, стало неправильне донарахування податковим органом в цілому податкового зобов'язання, що визначене в оскаржуваних рішеннях.

Наслідком встановлення судом невідповідності частини рішення суб'єкта владних повноважень вимогам чинного законодавства є визнання такого акта частково протиправним, при умові, що цю частину може бути ідентифіковано (виокремлено, названо) та що без неї оспорюваний акт в іншій частині (частинах) не втрачає свою цілісність, значення. Зокрема, частково протиправним можна визнати якусь частину, пункт, речення рішення або рішення в частині нарахування певної суми окремого виду податку чи збору, накладення штрафних (фінансових) санкцій в якійсь сумі. В даному випадку, суд вважає, що невірно нараховану суму податкового зобов'язання виокремити неможливо, що також підтверджено поясненнями представників ГУ ДФС у Вінницькій області.

При вирішені даного спору суд також враховує положення частини 3 статті 2 КАС України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин першої та другої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За сукупністю вищенаведених обставин та враховуючи, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення не відповідають всім критеріям наведеним у частині другій статті 3 КАС України, а саме, прийнято без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, необґрунтовано, недобросовісно та те, що рішення, в якому невірну суму не можна виокремити, ідентифікувати, є недійсним в цілому, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю шляхом визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 18.07.2017 року № та №.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 18.07.2017 року № та №.

Стягнути на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Вінницькій області сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 5 772 (п'ять тисяч сімсот сімдесят дві) грн. 33 коп.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя /підпис/ ОСОБА_6

Згідно з оригіналом.

Суддя:

Секретар: