Справа № 389/2051/17
Суддя: Берднікова Г. В.
Дата ухвалення: 2017-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/389/137/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2017 року Знамянський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді Берднікової Г.В.,

при секретарі Чукановій О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Знамянського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови серії БР №949741 у справі про адміністративне правопорушення від 15 серпня 2017 року,-

В С Т А Н О В И В:

У позовній заяві позивач просить скасувати постанову серії БР №949741 від 15 серпня 2017 року винесену поліцейським СРПП Знамянського ВП ОСОБА_2, про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Вимоги обґрунтував тим, що 15 серпня 2017 року стосовно нього поліцейським СРПП Знам'янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_2, складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №949741. У постанові зазначено, що він 15 серпня 2017 року о 10:50 годині, керуючи автомобілем OPEL ASTRA SPORT, реєстраційний номер НОМЕР_1, в місті Знам'янка по вулиці М.Грушевського, здійснив стоянку автомобіля в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «зупинку заборонено», чим вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Вказаною постановою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн.

Вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Вказує, що не порушував правил дорожнього руху та дію дорожнього знаку 3,34. На відрізку шляху де його було зупинено працівниками поліції, дорожній знак 3.34 встановлений з порушенням п.8.2-1 ПДР та вимог «Загальних технічних умов ДСТУ 4100-2002» затверджених і введених в дію наказом Держстандарту України від 03 червня 2002 року №326», так як вканий дорожній знак затуляють крони дерев і помітити його можливо лише перебуваючи на відстані 5-10 метрів від його встановлення. До того ж, в порушення п.10.5.30 «Загальних технічних умов ДСТУ 4100-2002», з дорожнім знаком 3.34 не було застосовано табличок 7.2.2 7.2.6.

На зазначене він звертав увагу й відповідача, але він на його пояснення не зважав і склав оскаржувану постанову.

Також вказав, що відповідач перед прийняттям постанови, протоколу про вдміністративне правопорушення не складав, доказів, які б підтверджували вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП не збирав, його пояснення до уваги не прийняв, права не розяснював, чим не забезпечив, передбачене ст. 245 КУпАП України, своєчасне, всебічне повне і обєктивне зясування обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Таким чином вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності суперечиь вимогам КУпАП, постанова про накладення на нього адміністративного стягнення підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, просить справу розглядати за своєї відсутності.

Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій позовні вимоги не визнає і просить розглядати справу за його відсутності. Заперечень на позов як і доказів на спростування його доводів не надав.

У відповідності до частини 4 статті 128 КАС України, суд, вважає за можливе, вирішити справу у відсутність осіб, що не з'явились у судове засідання.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.18 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення відповідача - постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06 березня 2008 року №2).

Стосовно позивача посадовою особою - відповідачем, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений КУпАП, 15 серпня 2017 року прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №949741. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1, 15 серпня 2017 року о 10:50 годині, керуючи автомобілем OPEL ASTRA SPORT, реєстраційний номер НОМЕР_1, по вулиці М.Грушевського в місті Знам'янка здійснив вимушену зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «зупинку заборонено», тобто вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП - порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, зупинки, стоянки. Вказаною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме, чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

У п.1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п.8.1 Правил дорожнього руху, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно з п.8.2-1 Правил дорожнього руху, дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту. Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами. Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини. Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги). Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

Дорожній знак 3.34 Додатку №1 до Правил дорожнього руху відноситься до групи заборонних знаків. "Зупинку заборонено" - забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Відповідно до п.10.5.30 «Загальних технічних умов умов ДСТУ 4100-2002»знак 3.34 «Зупинку заборонено» повинен застосовуватись, щоб заборонити зупинки транспортних засобів і установлюється з того боку дороги, на якому вводиться заборона.

У населених пунктах дорожні знаки 3.343.37 повинні застосовуватись з табличками 7.2.27.2.6, 7.4.17.4.7,7.5.17.5.6,7.18. Допускається застосовувати знак 3.34 разом з розміткою 1.4.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перед прийняттям рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суб'єкт владних повноважень мав би, використовуючи свої повноваження, зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати свідчення позивача, але таких доказів відповідачем суду не представлено.

Дане свідчить про передчасність та незаконність винесення постанови про адміністративне правопорушення.

Позивач під час розгляду справи про адміністративне правопорушення надав письмові пояснення до постанови, в яких вказав, шо справа не розглядалася, права йому не розяснювалися, докази не збиралися, дорожній знак 3.34 встановлений не правильно, так як при русі автомобіля його не видно.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Доводи позивача, про те що дорожній знак 3.34 встановлений з порушенням п.8.2-1 ПДР та вимог «Загальних технічних умов ДСТУ», відповідачем не спростовані. Доказів того, що позивач дійсно порушив вимоги Дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», відповідачем у судове засідання не надано.

Згідно зі ст.62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин справи суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Разом з цим суд відзначає, що твердження позивача про те, що поліцейським перед прийняття постанови повинно було бути складено протокол є хибними, виходячи з наступного.

Згідно ч.3 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених ст.258 цього кодексу.

Стаття 258 КУпАП містить вичерпний перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, зокрема частиною другою визначено, що протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 КУпАП.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення, в тому числі, і правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, не складається.

Вимога позивача в частині закриття провадження по адміністративній справі задоволенню не підлягає, оскільки суд, що розглядає справу, у відповідності до ст.105 КАС України не наділений відповідними повноваженнями.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11,69,71, 158-163, ст.171-2 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 949741 від 15 серпня 2017 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Берднікова