Справа № 201/11545/17
Суддя: Ходаківський М. П.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/201/333/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 року місто Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ходаківський М.П., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання провести перерахунок раніше призначеної пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

11 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною бездіяльність посадових осіб відповідача щодо не проведення перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та постанов Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 та від 11 листопада 2015 року № 988. Зобовязати відповідача здійснити перерахунок пенсії з 01 січня 2016 року відповідно до інформації, наданої ліквідаційною комісією ГУМВС України в Дніпропетровській області, виходячи з такого грошового забезпечення: посадовий оклад 3400 грн., оклад за звання 2200 грн., надбавка за стаж служби 30% - 1680 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15% - 510 грн., премія 6,15% - 479,09 грн. Зобовязати відповідача виплатити компенсацію втрати частини доходів за період з 01 січня 2016 року по серпень 2017 року з урахуванням інфляційних страт у розмірі 17503, 06 грн., а також установити судовий контроль за виконанням судового рішення.

В обґрунтування доводів поданого адміністративного позову ОСОБА_1 зазначає, що з 19 липня 2011 року звільнений з органів внутрішніх справ та перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Йому була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та він має право на перерахунок пенсії у звязку зі зміною розміру грошового забезпечення поліцейських відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 з 01 січня 2016 року. Однак відповідач до цього часу не здійснив дій щодо перерахунку його пенсії, яка має бути перерахована з 01 січня 2016 року, а також виплачена відповідна компенсація втрати частини доходів у розмірі 17 503, 06 грн.

Представник відповідача надав письмові заперечення, в яких просить відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 в повному обсязі. В якості доводів вказує, що відповідачем було вчинено всі залежні від нього дії щодо здійснення перерахунку пенсії колишнім працівникам органів внутрішніх справ України, разом з тим, проведення перерахунку та виплати буде вчинено лише після виділення додаткових коштів з Державного бюджету України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково, з огляду на наступне.

Згідно частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Згідно ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст. 69 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частинами 1, 2 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював в органах внутрішніх справ та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ.

Відповідно до положень статті 63 Закону Україну «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

За правилами п. 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 (надалі - Порядок № 45), перерахунок раніше призначених згідно із Законом № 2262-XII пенсій проводиться в разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року встановлено грошове забезпечення поліцейських Національної поліції, яке складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премій та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно з абзацом 2 пункту 15 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» (згідно з Законом України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII) за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Відповідно до статті 102 Закону України «Про Національну поліцію» пенсійне забезпечення поліцейських здійснюється також в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» від 23 грудня 2015 року № 900-VIII статтю 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» доповнено новою частиною такого змісту: «Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських».

Станом на 01 січня 2016 року грошове забезпечення поліцейських є більшим від грошового забезпечення, розмір якого враховувався при визначенні пенсії позивачу, а розмір такого грошового забезпечення встановлений постановою Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року.

Набуття Законом України № 900-VIII чинності після прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 жодним чином не впливає на виникнення підстав для перерахунку пенсії позивачу, оскільки, як вже зазначалось вище, мало місце встановлення нових щомісячних видів грошового забезпечення.

Конституційний Суд України в Рішенні від 06 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України щодо офіційного тлумачення положень статті 5 Закону України «Про статус ветеранів військової служби і ветеранів органів внутрішніх справ та їх соціальний захист» (справа про ветеранів органів внутрішніх справ) зазначив, що служба в органах внутрішніх справ має ряд специфічних властивостей, що повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексом організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби в органах внутрішніх справ, так і після звільнення у запас або у відставку.

Згідно із п. 2. Порядку № 45 на підставі зазначеного в пункті 1 цього Порядку рішення Кабінету Міністрів України Міноборони, МВС повідомляють у п'ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Пенсійний фонд України повідомляє у п'ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в областях про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку.

Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Абзацом 1 пункту 24 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 р. № 3-1, передбачено, що про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону уповноважені структурні підрозділи зобов'язані у п'ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв'язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії.

Відповідно до п. 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Згідно приписів ч. 3 ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» перерахунок пенсій у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на таких перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення(надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Як вбачається з письмових доказів довідка про розмір підвищеного грошового забезпечення на ім'я позивача відповідачу була надана. Відповідач не виконав обов'язку провести перерахунок та виплату пенсії виключно з підстав відсутності коштів.

Оцінюючи надані докази, суд дійшов висновок про те, що відповідачем встановлений законодавством обов'язок не виконаний, оскільки відсутність фінансування коштів з Державного бюджету України не може бути підставою для відмови у проведенні перерахунку та виплаті перерахованої пенсії.

Так, Європейським Судом з прав людини у справі «Кечко проти України» зазначено, що органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Відповідно до статті 32 Конвенції захист прав і основоположних свобод, юрисдикція Європейського Суду з прав людини поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї.

Відповідно до пункту 1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», Україна повністю визнає на своїй території юрисдикцію Європейського Суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, аналіз зібраних у справі доказів та їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не перерахунку пенсії позивачу відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та постанов Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 та від 11 листопада 2015 року № 988, а також про зобовязання відповідача здійснити перерахунок пенсії з 01 січня 2016 року з урахуванням наданої ліквідаційною комісією ГУМВС України в Дніпропетровській області, виходячи з грошового забезпечення 8 269, 09 грн.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» № 2050-ІІІ від 19 жовтня 2000 року компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, а саме з 01 січня 2001 року.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошові забезпечення) та інші.

Відповідно до статті 3 Закону № 2050 сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів), на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується дохід, до уваги не береться).

Згідно із п. 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159 (далі - постанова КМУ №159) сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Відповідно до п. 3 постанови КМУ № 159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, у тому числі пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Отже, вказаними нормами права визначено як види грошових доходів, які підлягають компенсації у зв'язку з затримкою їх виплати, так і порядок обчислення компенсації.

З огляду на вказані норми права, суд дійшов до висновку, що компенсації підлягають лише нараховані доходи, які виплачено з затримкою. У даному випадку пенсія позивачу перерахована не була у зв'язку з чим вирішення питання щодо компенсації втрати частини доходів є передчасним.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно ч. 1 ст. 267 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Такий контроль здійснюється судом першої інстанції шляхом зобов'язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої, апеляційної чи касаційної інстанцій, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу. Тобто дана стаття встановлює повноваження адміністративного суду щодо здійснення контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах з метою забезпечення їх повного, правильного і своєчасного виконання. Отже, зобов'язання суб'єкта владних повноважень подати звіт є виключно правом суду і, відповідно не може бути визначене в якості позовної вимоги в адміністративному позові.

З огляду на встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість заявленого позову, а саме про обґрунтованість заявлених вимог в частині визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо неперерахунку пенсії позивачу відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та постанов Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 та від 11 листопада 2015 року № 988, а також про зобовязання відповідача здійснити перерахунок пенсії з 01 січня 2016 року з урахуванням наданої ліквідаційною комісією ГУМВС України в Дніпропетровській області, виходячи з грошового забезпечення 8 269, 09 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 71, 159, 161-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання провести перерахунок раніше призначеної пенсії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області щодо непроведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та постанов Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 та від 11 листопада 2015 року № 988.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 01 січня 2016 року відповідно до інформації, наданої ліквідаційною комісією ГУМВС України в Дніпропетровській області, виходячи з такого грошового забезпечення: посадовий оклад 3400 грн., оклад за звання 2200 грн., надбавка за стаж служби 30% - 1680 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15% - 510 грн., премія 6,15% - 479,09 грн., а всього 8 269, 09 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 понесені останнім судові витрати в розмірі 1280 гривень.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку на протязі 10 днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя М.П. Ходаківський