Справа № 331/4506/17
Суддя: Світлицька В. М.
Дата ухвалення: 2017-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/331/175/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2017р. м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Світлицької В. М.

при секретарі Богач А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Олександрівському району, третя особа Кабінет Міністрів України про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до УПСЗН ЗМР по Олександрівському району, третя особа Кабінет Міністрів України про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що він є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та інвалідом 2 групи. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується грошова допомога у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком. В 2017 році позивач отримав разову грошову допомогу до 5 травня в значно меншому розмірі, а саме у розмірі 3100 грн. З такими діями відповідача ОСОБА_1 не погоджується, вважає, їх незаконними та неконституційними. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд визнати дії УПСЗН ЗМР по Олександрівському району про відмову у проведенні нарахування не до виплаченої частини щорічної разової грошової допомоги до 5-го травня за 2017 рік, як інваліда 2 групи незаконними та зобовязати відповідача зробити перерахунок та виплату недорахованої щорічної разової грошової допомоги до 5-го травня за 2017 рік в загальній сумі 6876,00 грн.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним в позові, наполягав на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, просила відмовити в повному обсязі, надала письмові заперечення, зазначивши, що управління є бюджетною установою та повністю утримується за рахунок відповідного державного або місцевого бюджету і вправі здійснювати бюджетні платежі тільки за наявності бюджетного призначення, встановленого Законом України про Державний бюджет України на відповідний бюджетний рік та відповідно до Бюджетного кодексу України. Пунктом 26 Закону України від 28.12.2014 №79- VІІІ «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи між бюджетних відносин» встановлено, що норми ст.ст. 12,13,14,16 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та в розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів. На виконання цього Закону України Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 05.04.2017 №223 «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» та визначив, що розмір допомоги інвалідам війни інвалідам ІІ групи становить 3100 грн. Паспортом бюджетної прорвами та кошторисами на виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2017 році передбачено розмір щорічної допомоги у 2017 році 3100 грн., у цьому ж розмірі управлінням проведено виплачу позивачу щорічної разової допомоги до 5 травня у 2017 році, тому управління не має заборгованості перед позивачем та дії управління з виплати допомоги здійснені згідно діючого законодавства та повноважень управління як розпорядника коштів нижчого рівня.

В судовому засіданні представник Кабінету Міністрів України надала письмові пояснення та зазначила, що дії управління з виплати разової грошової допомоги до 5 травня у 2017 році позивачу є правомірними, виплата відповідачем проведена згідно діючого законодавства, у розмірі, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 05.04.2017 № 223 «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», що є чинною та паспорту бюджетної програми, тому позов є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Розглянувши матеріали справи, з ясувавши всі обставини та перевіривши їх доказами, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни, що підтверджується копією відповідного посвідчення серія Б №099837 від 26.02.2003 р.

В квітні 2017 року позивачу було здійснено виплату допомоги до 5 травня в розмірі 3100 грн. відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 05.04.2017 № 223 «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».

Згідно з діючою редакцією ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008, щорічно до 5 травня інвалідам війни ІІ групи виплачується разова грошова допомога у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

Разом з тим, 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи між бюджетних відносин» від 28.12.2014 №79- VІІІ, яким розділ VІ Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, згідно якого норми і положення статей ст.ст. 12,13,14,16 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та в розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України , виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообовязкового державного соціального страхування.

Таким чином, із набуттям чинності Закону України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи між бюджетних відносин» від 28.12.2014 №79-VІІІ, Кабінету Міністрів України надано повноваження щодо визначення розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня встановленого ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.04.2017 № 223 «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», визначено, що у 2017 році виплата разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» проводиться до 5 травня інвалідам ІІ групи в розмірі 3100 грн.

Згідно зі списком на виплату допомоги у 2017 році, наданого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області сума допомоги на ОСОБА_1 зазначена у розмірі 3100,00 грн.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.04.2017 № 223 «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», також передбачено, установити, що: у 2017 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій, які розподіляють їх між структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у місті (у разі їх утворення) рад. Забезпечити подання до 12 квітня 2017 р. районним органам соціального захисту населення переліку осіб, які мають право на отримання грошової допомоги: Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Національною гвардією, Національною поліцією, Державною фіскальною службою, Державною службою з надзвичайних ситуацій, Службою безпеки, Службою зовнішньої розвідки, Міністерством юстиції, Управлінням державної охорони, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Адміністрацією Державної служби спеціального звязку та захисту інформації, Державною спеціальною службою транспорту, Генеральною прокуратурою України, іншими утвореними відповідно до законів військовими формуваннями, підприємствами, установами, організаціями щодо осіб, які не перебувають на обліку в органах Пенсійного фонду України; Пенсійним фондом України щодо осіб, які перебувають на обліку в його органах.

Відповідно до паспорту бюджетної програми на 2017 рік, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України та Міністерства фінансів України від 13.04.2017 № 619/433 за програмою «Щорічна разова грошова допомога ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань та соціальна допомога особам, які мають особливі трудові заслуги перед Батьківщиною» передбачено, що головним розпорядником коштів є Міністерство соціальної політики України. Підставами для виконання бюджетної програми є: Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», постанова Кабінету Міністрів України від 05.04.2017 №223 «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», що є чинною, та в розділі 11 результативні показники бюджетної програми зазначено: «розмір щорічної разової грошової допомоги інвалідам війни … 3100 грн., постанова Кабінету Міністрів України від 05.04.2017 №223».

У цьому ж розмірі відповідачем проведено позивачу виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2017 році.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влад та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені конституцією та законами України.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.12.2011 року №20-рп/2011 передбачено, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень. Передбачені законами соціально економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства.

Крім того, рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012 року №3-рп/2012 у справі за конституційним поданням правління Пенсійного фонду України, розяснено, що Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету ура країни, відповідно до Конституції України та законів України, тому суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності, який передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону України про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України. Однією з ознак України як соціальної держави є забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України виходячи з фінансових можливостей держави.

Повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону повязані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінету Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ісландії» також констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року.

Крім того, право встановлювати законодавчі обмеження щодо соціальних виплат узгоджуються з правовою позицією Європейського суду з прав людини , викладеною у справі «Велікода проти України» від 3 червня 2014 року, яка полягає в тому, що зменшення розміру соціальних виплат не є порушенням права власності у розумінні протоколу №1, оскільки таке зменшення відбувається шляхом внесення законодавчих змін до акту, яким встановлено таке право власності.

З урахуванням вищевикладеного, під час розгляду справи судом не встановлено жодних обставин, які б свідчили про протиправність дій відповідача щодо позивача у відносинах щодо виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня ОСОБА_1 у 2017 році, а тому суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Не підлягають також задоволенню вимоги позивача щодо зобовязання відповідача у разі невиконання рішення суду в визначені строки стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 не до виплаченої щорічної разової допомоги до 5-го травня, як інваліду війни 2-ї групи за 2017 рік в загальній сумі 6876,00 грн., та обовязкового визначення цієї суми в рішенні суду, як суми для примусового вилучення з рахунку відповідача через Казначейство України, оскільки відповідач з виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2017 році ОСОБА_1 діяв відповідно до вимог діючого законодавства та повноважень.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 8-12, 17, 18, 19, 70, 71, 105, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Олександрівському району, третя особа Кабінет Міністрів України про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги.

Суддя В.М. Світлицька