Справа № 530/773/17
Суддя: Должко С. Р.
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 530/773/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 року м.Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Должко С.Р., секретаря Бедюх Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Зіньків адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 до Зіньківської районної ради Полтавської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов"язати вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в Зіньківський районний суд Полтавської області з позовом до Зіньківської районної ради Полтавської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов"язати вчинити певні дії.

В судовому засіданні представник позивача, ОСОБА_2 підтримала позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача, Зіньківської районної ради Полтавської області ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав.

Заслухавши представника позивача, яка підтримала позовні вимоги, представника відповідача, який не визнав позовні вимоги та дослідивши наявні матеріали справи, суд знаходить, що заявлені вимоги обґрунтовані і такі, що підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 19 Конституції України, Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ст. 5 КАС України, - адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_4 України. Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За змістом ст. 69 70 КАС України, - доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Нормою ст. 159 КАС України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В судовому засіданні було встановлено, що 26.05.2016 р. між позивачем ОСОБА_1 - та Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області було укладеного договір оренди землі, кадастровий № :00:010:0301, цільове призначення: для ведення фермерського господарства, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Першотравневої сільської ради Зіньківського району Полтавської області, площею 55,5532 га. Договір укладено терміном на 7 років.

Згідно п. 4, 18 Договору зобовязано позивача за власний рахунок протягом шести місяців з дати підписання договору розробити нормативно грошову оцінку земельної ділянки.

На виконання умов зазначеного Договору, позивач звернулася до ТОВ «Земельні відносини» - землевпорядної організації, яка має відповідні дозволи на здійснення таких робіт, з проханням розробити технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що надана позивачу в оренду для ведення фермерського господарства за межами населених пунктів на території Першотравневої сільської ради Зіньківського району Полтавської області. 16.09.2016 р. між ОСОБА_1 та ТОВ «Земельні відносини» було укладено договір № 92. На виконання умов договору від 16.09.2016р., ТОВ «Земельні відносини» було розроблено технічну документацію на дану земельну ділянку, на підставі якої ОСОБА_1 отримала висновок державної експертизи землевпорядної документації від 18.11.2016 р. № 1558, затвердженого ГУ Держгеокадастру у Полтавській області. 21.12.2016 р. з пакетом документів ОСОБА_1 звернулася до сесії Зіньківської районної ради Полтавської області із клопотанням про затвердження технічної документації із нормативно - грошової оцінки земельної ділянки, наданої ОСОБА_1 в оренду для ведення фермерського господарства на території Першотравневої сільської ради Зіньківського району Полтавської області, кадастровий № :00:010:0301, площею 55,5532 га. В додатку позивачем вказано також кадастровий номер земельної ділянки :00:010:0301, площею 55,5532 га (5-29).

Згідно із витягу з протоколу №12 засідання постійної комісії районної ради з питань аграрної політики, земельних відносин, екології, охорони навколишнього природного середовища та раціонального природокористування від 16.02.2017 року зазначено, що дана земельна ділянка є спірно., згідно листа Першотравневої сільської ради, питання вирішується в суді. Крім того вказали, що технічна документація не в повній мірі відповідала вимогам законодавства. Вирішили розгляд питання щодо затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки виготовленої на замовлення ОСОБА_1 відкласти. Всього проголосувало 4 депутати, «ЗА» - немає, «проти» - 4 депутати та «утримались» немає (а.с.49-51).

Згідно відповіді наданої ОСОБА_1 Зіньківською районною радою Полтавської області №01-21/803 від 29.03.2017 року повідомлено, що відкладено розгляд питання щодо затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки кадастровий № 532138140:00:006:0302 (а.с.30).

Згідно із абз. 9 ст. 9 ЗУ «Про державну експертизу землевпорядної документації» обов'язковій державній експертизі підлягають технічна документація з бонітування ґрунтів, нормативної грошової оцінки земельних ділянок.

Стаття 35 «Про державну експертизу землевпорядної документації» визначає, що результатом проведення державної експертизи є висновок державної експертизи.

Висновки державної експертизи повинні містити оцінку допустимості та можливості прийняття рішення щодо об'єкта державної експертизи і враховувати соціально-економічні наслідки.

Якщо об'єкт державної експертизи підготовлений згідно з вимогами законодавства, встановленими стандартами, нормами і правилами, то він позитивно оцінюється та погоджується. У разі необхідності погодження може обумовлюватися певними умовами щодо додаткового опрацювання окремих питань та внесення коректив, виконання яких не потребує суттєвих доробок.

Позитивні висновки державної експертизи щодо об'єктів обов'язкової державної експертизи є підставою для прийняття відповідного рішення органами виконавчої влади чи органами місцевого самоврядування, відкриття фінансування робіт з реалізації заходів, передбачених відповідною документацією.

Реалізація заходів, передбачених документацією із землеустрою та документацією з оцінки земель, види яких визначені законом, а також матеріалами і документацією державного земельного кадастру щодо об'єктів обов'язкової державної експертизи, без позитивних висновків державної експертизи забороняється.

У разі якщо об'єкт державної експертизи не повною мірою відповідає вимогам законодавства, встановленим стандартам, нормам і правилам, він повертається на доопрацювання. При цьому вказуються конкретні вимоги, відповідно до яких необхідно внести зміни і доповнення до об'єкта державної експертизи.

Об'єкт державної експертизи, який не відповідає вимогам законодавства, встановленим стандартам, нормам і правилам, оцінюється негативно і не погоджується. Негативна оцінка об'єкта державної експертизи повинна бути всебічно обґрунтована відповідно до вимог законодавства, встановлених стандартів, норм і правил.

Висновки державної експертизи після їх затвердження спеціально уповноваженим органом виконавчої влади у сфері державної експертизи є обов'язковими для прийняття до розгляду замовником і врахування при прийнятті відповідного рішення щодо об'єктів державної експертизи.

23.08.2017 року, позивач, ОСОБА_1 повторно звернулася до голови Зіньківської районної ради Полтавської області з проханням затвердити на сесії Зіньківської районної ради Полтавської області технічну документацію із нормативно - грошової оцінки земельної ділянки, наданої ОСОБА_1 в оренду для ведення фермерського господарства на території Першотравневої сільської ради Зіньківського району Полтавської області, кадастровий № :00:010:0301, площею 55,5532 га.

В судовому засіданні встановлено, що 30.08.2017 року було також проведено засідання постійної комісії районної ради з питань аграрної політики, земельних відносин, екології, охорони навколишнього природного середовища та раціонального природокористування, однак повторне клопотання ОСОБА_1 з додатками, до порядку денного питання по вищевказаному клопотанню - не вносилося.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 12.07.2017р. по справі № 530/1595/16-ц було залишено без змін рішення Зіньківського райсуду Полтавської області від 19.04.2017р., було відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки в повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про оцінку землі» у разі визначення розміру орендної плати нормативна грошова оцінка земельної ділянки є обов'язковою.

Згідно п. 2 ст. 23 Закону України «Про оцінку землі» технічна документація з нормативної грошової оцінки земельної ділянки затверджується районними радами.

Пунктом 21 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про місцеве самоврядування» визначено, що виключно на пленарних засіданнях районної ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Згідно статті 144 Конституції України, статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статті 56 Регламенту Зіньківської районної ради, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

За змістом ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, в тому числі, визнання угоди недійсною та визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно ч. 2 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» обласні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами.

Отже, районна рада - є колегіальним органом рішення в якому приймаються її депутатами, і питання щодо затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки відноситься саме до компетенції, у цьому випадку - районної ради.

Рішення районної ради вважається прийнятим, якщо за нього подано більшість голосів від загального складу ради, крім особливих випадків, передбачених законодавством.

В силу положень ст.ст.18,20, 30 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад", депутати місцевих рад на сесіях місцевої ради діють на основі колективного і вільного обговорення та вирішення питань, віднесених до їх повноважень.

Таким чином, на сесіях Зіньківської районної ради Полтавської області, у відповідності до Регламенту районної ради, питання щодо затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки наданої в оренду ОСОБА_1 загальною площею 55,5532 га не вирішено, оскільки не було прийнято рішення про затвердження чи про відмову у цьому.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об'єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть правила зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органу розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов'язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги ст. 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов'язань за ст. 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правого захисту" у розумінні ст. 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Як вбачається з положень Рекомендації Комітету ОСОБА_4 Європи № R (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом ОСОБА_4 11 березня 1980 року, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суд не може підміняти державний орган рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 23 червня 2010 року № 1380/5, дискреційні повноваження - сукупність прав та обов'язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов'язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб'єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.

Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб'єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб'єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Відповідно до п.2.14 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" № 6 від 17.05.2011 року за наслідками розгляду справ за позовами до органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування щодо оскарження (визнання незаконними) прийнятих ними актів з питань, пов'язаних з наданням земельних ділянок у власність чи в користування суб'єктам господарської діяльності (про відмову у передачі земельної ділянки у власність чи в користування, у продажу земельної ділянки, у наданні дозволу і вимог на розроблення проекту відведення земельної ділянки тощо), суд залежно від характеру спору може зобов'язати названі органи виконати певні дії, як цього вимагають приписи чинного законодавства, зокрема розглянути в установленому для даного органу порядку питання, яке стосується предмета спору.

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у своїй постанові від 16.09.2015 р. (справа № 826/4418/14), з поміж іншого, зазначають наступне: рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Отже, невиконання субєктами владних повноважень рішень судів порушує принцип юридичної впевненості та ставить під сумнів дієвість судової системи України, що має набагато більший суспільний інтерес, аніж принцип невтручання суду у дискреційні повноваження органу влади.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у своїй ухвалі від 24.03.2016 р. (справа № 826/17109/13-а), з поміж іншого, визначили: у випадку коли поданих доказів достатньо для того, щоб зобов'язати суб'єкта владних повноважень прийняти те чи інше рішення чи зробити ту чи іншу дію суд вправі обрати такий спосіб захисту порушеного права. Обрана судом Форма захисту порушених прав у даному випадку не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача. Втручанням у дискреційні повноваження суб'єкту владних повноважень може бути прийняття судом рішень не про зобов'язання вчинити дії, а саме прийняття ним рішень за заявами заявників замість суб'єкта владних повноважень.

Отже, у разі відсутності у суб'єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов'язання судом суб'єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Зіньківська районна рада Полтавської області відхилила проект рішення «Про затвердження технічної документації по нормативній грошовій оцінці земельної ділянки наданої в оренду ОСОБА_1 загальною площею 55,5532 га » як такий, що не отримав підтримку більшості депутатів районної ради від загального складу ради.

Водночас, відсутність підтримки (бездіяльність) більшості депутатів районної ради від загального складу ради, при забезпеченні відповідного кворуму, жодним чином не мотивована та при позитивному схваленні експертною установою нормативної грошової оцінки земельної ділянки є протиправною, а тому суд уважає зобов'язати відповідача вчинити дії у спосіб, визначений чинним законодавством, яким може бути відновлено порушене право.

Згідно вимог ст. 6 КАС України судовому захисту підлягають порушені права.

Згідно п. 1 ч. 1 статті 18 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно статті 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зіньківська районна рада Полтавської області, станом на час розгляду даної справи (дана обставина визнається відповідачем), Зіньківська районна рада не прийняла жодного рішення, ні позитивного про затвердження нормативної грошової оцінки, ні негативного про мотивовану відмову у затвердженні.

Дана бездіяльність Зіньківської районної ради є протиправною, так як рада самоусунулась від вирішення питання, віднесеного до її виключної компетенції (п. 21 ч. 1 статті 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Ні президія районної ради, ні постійна комісія ради не вправі знімати питання з порядку денного сесії ради, так як їхні рішення для ради мають дорадчий характер.

Зважаючи на вищезазначене, суд вважає, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, що стосується не вчинення дій, обов'язок вчинення яких покладено Законом «Про оцінку земель», а тому належним способом захисту порушеного права позивача є саме зобов'язання Зіньківської районної ради Полтавської області на черговій сесії затвердити технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельної ділянки наданої в оренду загальною площею 55,5532 га.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач ОСОБА_1 у цій справі поніс судові витрати, що складаються із 1920 грн сплаченого судового збору та витрат на правову допомогу в сумі 3000 грн., що підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень на його користь.

Відповідно до 267 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За вищевикладених обставин, суд вважає за необхідне зобов"язати Зіньківську районну раду Полтавської області, у тримісячний строк з дня набрання постановою суду законної сили, подати до Зіньківського районного суду Полтавської області звіт про виконання даної постанови.

Одночасно суд зазначає, що за наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від десяти до тридцяти мінімальних заробітних плат. Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись статтями ст. ст. 13, 23 Закону України «Про оцінку землі», ст. 43 Закону України «Про місцеве самоврядування», ст. 152 ЗК України, статями 2, 3, 6, 17,18, 69, 71, 94, 100, 128, 158, 159, 160, 161, 162, 163 КАС України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Зіньківської районної ради Полтавської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов"язати вчинити певні дії задоволити.

Визнати бездіяльність Зіньківської районної ради Полтавської області, щодо невинесення на розгляд засідання сесії Зіньківської районної ради Полтавської області питання про затвердження технічної документації із нормативної грошової оцінки земельної ділянки, наданої ОСОБА_1 в оренду для ведення фермерського господарства на території Першотравневої сільських рад Зіньківського району Полтавської області, кадастровий № :00:010:0301, площею 55,5532 га протиправною.

Зобовязати Зіньківську районну раду Полтавської області винести на розгляд засідання сесії Зіньківської районної ради Полтавської області питання про затвердження технічної документації із нормативно грошової оцінки земельної ділянки, наданої ОСОБА_1 в оренду для ведення фермерського господарства на території Першотравневої сільських рад Зіньківського району Полтавської області, кадастровий № :00:010:0301, площею 55,5532 га.

Зобовязати Зіньківську районну раду Полтавської області затвердити на засіданні сесії Зіньківської районної ради Полтавської області технічну документацію із нормативної грошової оцінки земельної ділянки, наданої ОСОБА_1 в оренду для ведення фермерського господарства на території Першотравневої сільських рад Зіньківського району Полтавської області, кадастровий № :00:010:0301 площею 55,5532 га.

Стягнути із Зіньківської районної ради Полтавської області, яка розташована в м.Зіньків, Полтавської області вул. Воздвиженська,40 на користь ОСОБА_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1 відшкодування понесених судових витрат в сумі 4920 ( чотири тисячі девятсот двадцять) гривень.

Зобовязати субєкта владних повноважень, Зіньківську районну раду Полтавської області подати звіт про виконання рішення суду, після набрання рішення суду законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Зіньківський районний суд Полтавської області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови в письмовому провадженні - протягом десяти днів з дня отримання постанови.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

Написано власноручно.

Повний текст постанови виготовлено 06.10.2017 року.

Суддя Зіньківського

районного суду Полтавської області ОСОБА_7