Справа № 821/1149/17
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2017-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/1149/17
14 год.00 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Кисильової О.Й.,

при секретарі: Дудар Е.І.,

за участю: представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представників відповідача - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом приватного підприємства "Транслес" до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення в частині,

встановив:

Приватне підприємство "Транслес" (далі позивач) звернулось до суду із адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Херсонській області (далі відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 20.06.2017 року № НОМЕР_1 в частині заниження податкового зобов'язання з податку на прибуток за: 2015 рік в сумі 382 333,00 грн., за 2016 рік в сумі 94085,00 грн., а також в частині нарахування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 23521,00 грн.

Представники позивача позовні вимоги підтримали повністю. Суду пояснили, що податкове зобов'язання з податку на прибуток за 2015 рік нараховане податковим органом внаслідок встановлення перевіркою нереальності відображених господарських операцій із контрагентом ПП "КА-транс". Позивач наполягає на помилковості висновків ревізорів, зазначаючи про реальність вказаної господарської операції, її фактичне здійснення та належним чином відображення у податковому обліку. Спірне податкове зобов'язання з податку на прибуток за 2016 рік нараховане податковим органом внаслідок визнання товарів, отриманих позивачем від ФОП ОСОБА_5 безоплатно отриманими. Такі висновки не відповідають дійсності, оскільки ФОП ОСОБА_5 поставила позивачу деревину, поставка оплачена у безготівковому порядку, товар використаний у власній господарській діяльності позивача. Вважаючи безпідставним нарахування зобов'язання з податку на прибуток у спірній частині, позивач просив повністю задовольнити його вимоги.

Представники відповідача заперечили проти позову, мотивуючи тим, що під час проведення документальної перевірки позивача встановлено заниження податкового зобов'язання з податку на прибуток за 2015, 2016 р.р. Таке заниження частково було наслідком нереальності господарських операцій із контрагентом ПП "КА-транс", який документував надання послуг із окорковки лісу у значних обсягах, не маючи власних чи орендованих приміщень та найманих працівників. Також під час перевірки встановлено безоплатне отримання позивачем товару, який він документував від ФОП ОСОБА_5, оскільки із наданих первинних документів ревізорами встановлено неможливість здійснення поставки деревини ФОП ОСОБА_5 позивачу із урахуванням обсягів поставки, реальності часу та місць навантаження і розвантаження. Із вказаних підстав просили повністю відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

ГУ ДФС у Херсонській області проведено планову виїзну документальну перевірку приватного підприємства "Транслес" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 23.06.2015 року по 31.12.2016 рік. За результатами перевірки складений акт № 119/21-22-14-01/39853379 від 26.05.2017 року.

В акті перевірки ГУ ДФС у Херсонській області робить висновок, що підприємством порушено:

- пп. 134.1 п. 134.1 ст.134 ПК України, п. 5, 7, 8 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", п. 4, 13, 21 П(С)БО 3 "Звіт про фінансові результати", п. 5-7, 11, 15, 16, 18-20 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", внаслідок чого занижено податок на прибуток на загальну суму 566432,00 грн., у тому числі за 2015 рік у сумі 382333,00 грн., за 2016 рік у сумі 184099,00 грн.

За результатами перевірки прийняте податкове повідомлення-рішення від 20.06.2017 року № НОМЕР_1 про збільшення ПП "Транслес" податкового зобов'язання з податку на прибуток сумі за основним зобовязанням на 566432,0 грн. та за штрафними санкціями на 46025,0 грн.

Не погоджуючись із ППР, позивач оскаржив його до суду в частині заниження податкового зобов'язання з податку на прибуток за: 2015 рік в сумі 382333,00 грн., за 2016 рік в сумі 94085,00 грн., а також в частині нарахування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 23521,00 грн.

Щодо правомірності визначення податкового зобов'язання з податку на прибуток за 2015 рік, суд відмічає наступне.

Перевіркою встановлено, що на порушення п. 1,2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п. 11,12,19 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19.01.2000р. за № 27/4248, ПП "Транслес" за 2015 рік завищено витрати шляхом включення вартості задокументованих послуг від ПП "Ка-транс" по окоровці лісу, з яким встановлено нереальність здійснення господарських операцій на загальну суму 2124074,0 грн.

ПП "Транслес" (замовник) укладений з ПП "Ка-транс" (виконавець) договір від 01.09.2015 року, згідно якого Замовник доручає, а Виконавець зобов'язується здійснювати розпиловку та окоровку пиловочника соснового, у подальшому деревина. В окоровку деревини входить: зняття всіх слоїв кори; зачистка деревини від сучків, гнилі, та іншого браку деревини; розпиловка деревини на вимогу замовника. Виконавець здійснює розпиловку та окорку деревини, що надходить в порт в адресу фірми "Транслес", використовуючи свої сили та засоби на території порту. Після виконання робіт Виконавець та Замовник складають акт виконаних робіт.

ПП "Транслес" в 2015 році задокументовано у бухгалтерському обліку по рахунку 631 "Розрахунки з постачальниками" операції по взаємовідносинам з ПП "Ка-транс" по наданню послуг з окоровки лісу на суму 2124074,0 грн. без ПДВ.

За висновками ревізорів, завищення витрат відбулось внаслідок визнання нереальності відображених господарських операцій із контрагентом ПП "Ка-транс". Для обґрунтування цих висновків зазначається, що ПП "Транслес" отримувало такі ж самі роботи від іншого підприємства - ПП "Бултранс", що здійснювало свою діяльність на тому ж майданчику, що і підприємство ПП "Ка-транс", що підприємство ПП "Ка-транс" не має працівників та ділянок, необхідних для проведення робіт, щ, на думку ревізорів, свідчить про нереальність господарських операцій.

Також зазначається про відсутність в актах здачі - приймання виконаних робіт обсягу виконаних робіт та вартості послуг.

Судом встановлено, що ПП "Транслес" займається придбанням та продажем деревини. Лісоматеріали, що придбаваються, доставляються для первинної обробки, складування, фасування та переміщення до місця з якого й відбувається навантаження для подальшого продажу. З цією метою використовується майданчик, що розташований за адресою: м. Херсон, Карантинний острів, 1, який орендується контрагентом ПП "Бултранс" у TOB "Смарт-Мерітайм Груп".

Як пояснив позивач ПП "Транслес" здійснює придбання деревини у різних постачальників. Доставка відбувається як автотранспортом так і вагонами. Розвантаження деревини здійснюється безпосередньо і тільки на майданчику, який орендує ПП "Бултранс".

В процесі придбання, обробки та реалізації для виконання необхідних робіт укладались угоди не лише із ПП "Ка-транс", але й із ПП "Бултранс". При цьому, та деревина, яка під час огляду та прийомки визначена представниками всіх підприємств ПП "Ка- транс", ПП "Бултранс" та ПП "Транслес", як нестандартна, крива, або така, що містить сучки та гілки, елементи цвілі та пошкодження, в подальшому передавалась по актам за узгодженням ПП "Транслес", як власником деревини, для ручної обробки, яку здійснювало за договором ПП "Ка-транс". Саме тому, що відбувається ручна обробка деревини, такі види робіт відрізняються по вартості.

Також не враховано, що термін "окоровка" в кожному договорі містить різні види та підвиди робіт, які виконувались на певній стадії обробки.

В акті є посилання на договори, перелік первинних документів, який супроводжує діяльність та відображає кожен етап доставки та обробки деревини. В той же час взагалі проігноровано, що зазначені підприємства обробляли різну деревину та виконували різні види робіт на одному виробничому майданчику.

Слід зазначити, що на запит податкового органу під час проведення перевірки ПП "Ка-транс2 надало пояснення щодо господарських операцій із позивачем та їх документальне підтвердження, а також пояснило, що для надання послуг окороки уклало цивільно-правові угоди із 6 працівниками.

Підприємство ПП "Ка-транс" є діючим суб'єктом господарювання і використовує у своїй діяльності найманих працівників, отже твердження про нереальність господарських відносин є безпідставним та надуманим.

Щодо посилання податкового органу на відсутність деталізації виконаних робут у актах приймання-передачі, суд відмічає наступне.

Із досліджених актів приймання-виконання робіт, укладених позивачем із ПП "Ка-транс" судом встановлено, що вони містять назву наданої послуги "окорока лісу", зміст якої розкритий у самому договорі, також акт містить загальну вартість робіт.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назву документу, дату і місце складання, назву підприємства, від імені якого складається документ, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що мають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійснені господарської операції.

Твердження відповідача про те, що в актах виконаних робіт послуг не зазначено розгорнутої інформації (калькуляції) щодо обсягу наданих послуг, умов їх виконання, суд не приймає до уваги, оскільки вважає, що діючим законодавством не встановлено певної типової послідовності та структури проведення такого виду послуг (окорока деревини) з визначенням орієнтовної вартості кожної з конкретних операцій, що включаються до їх структури.

На думку суду, у податкового органу крім актів виконаних робіт було достатньо доказів на підтвердження отримання позивачем таких послуг від ПП "Ка-транс" та використання їх у власній господарській діяльності, що мало наслідком рух активів позивача. Усі ці документи відображені у акті перевірки, а саме: акти надання послуг, акти приймання деревини для обробки, ТТН, регістри бухгалтерського обліку, накладні (з відмітками Херсонської митниці).

Суд вважає дані документи достатніми для розкриття змісту та обсягу вищевказаних господарських операцій.

За таких обставин, суд вважає безпідставним висновок податкового органу про нереальність здійснення господарських операцій позивачем із ПП "Ка-транс" у 2015 році, відповідно приходить до висновку про безпідставність збільшення ПП "Траслес" податкового зобов'язання з податку на прибуток сумі 382333,00 грн.

Щодо правомірності визначення податкового зобов'язання з податку на прибуток за 2016 рік в оскарженій позивачем частині, суд відмічає наступне.

Щодо заниження доходів на суму 515 087,0 грн. в результаті безоплатно отриманих товарів перевіркою встановлено, що на порушення ст.1, 2, 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" № 996-XIV, п. 5, 7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290, п. 4, п. 21 П(С)БО 3 "Звіт про фінансові результати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.03.1999 № 87, ПП "Транслес" за 2016 рік не включено до загальної суми доходів при складанні Звіту про фінансові результати за 2016 рік вартість безоплатно отриманих товарів на загальну суму 515 087,0 грн.

ПП "Транслес" при оформленні в квітні 2016 року митних декларацій для здійснення експортних операцій з реалізації пиловочника окореного до Херсонської митниці надані сертифікати про походження лісоматеріалів від 11.04.2016 року № 151001, 151002, 151003, 151004, 151005, 151006, 151007, 151008, 151009.

Вказані сертифікати видані Херсонським обласним управлінням лісового та мисливського господарства на підставі поданої ПП "Транслес" заявки від 11.04.2016 року до якої додані наступні документи: товарно-транспортні накладні, виписані лісокористувачем ДСП "Північна пуща" від 03.03.2016, 16.03.2016, 17.03.2016 для ФОП ОСОБА_6 (код НОМЕР_2); накладна від 07.03.2016 № 25/03, виписана ФОП ОСОБА_6 на реалізацію даної лісопродукції в адресу ФОП ОСОБА_7 (код 0); товарно-транспортні накладні на транспортування та передачу лісопродукції від ФОП ОСОБА_7 в адресу ПП "Транслес".

ГУ ДФС у Херсонській області отримано від Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства лист від 09.11.2016 року № 08-7129 з завіреними копіями вище вказаних документів.

Досліджуючи рух товару по товарно-транспортним документам перевіркою встановлено неможливість поставки товару ПП "Транслес" від ФОП ОСОБА_7, походженням з ДСП "Північна пуща" в реальності часу та місць навантаження і розвантаження лісопродукції. При цьому, дати поставок між ДСП "Північна пуща" та ФОП ОСОБА_6, ФОП ОСОБА_7 та ПП "Транслес" не відповідають хронології часу та маршруту руху по пунктам навантаження - розвантаження. Тобто, лісопродукція, оприбуткування якої відображено у бухгалтерському обліку від ФОП ОСОБА_7, є невідомого походження та підлягає включенню до доходів як безоплатно отримані товари.

Надаючи оцінку позиціям сторін, суд відмічає наступне.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що лісоматеріали, задокументовані позивачем як отримані від ФОП ОСОБА_7 у 2016 році походженням із Кюрогородського лісництва ДСП "Північна пуща" (Київська область, Іванківський район, м. Чорнобиль) та придбані ФОП ОСОБА_7 у ФОП ОСОБА_6, який придбав їх безпосередньо у ДСП "Північна пуща".

Судом досліджені документи, що були надані ПП "Транслес" до Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства для отримання сертифікатів про походження лісоматеріалів, а саме: товарно-транспортні накладні, виписані лісокористувачем ДСП "Північна пуща" від 03.03.2016, 16.03.2016, 17.03.2016 для ФОП ОСОБА_6 (код НОМЕР_2); накладна від 07.03.2016 №25/03, виписана ФОП ОСОБА_6 на реалізацію даної лісопродукції в адресу ФОП ОСОБА_7 (код 0); товарно-транспортні накладні на транспортування та передачу лісопродукції від ФОП ОСОБА_7 в адресу ПП "Транслес" від 07.03.2016, 09.03.2016, 16.03.2016, 17.03.2016, 30.03.2016, 31.03.2016.

Так ФОП ОСОБА_6 вивіз із Кюргородського лісництва для лісоматеріали за наступними ТТН:

- 03.03.2016р. ТТН № 054254, обсяг 48,19 куб.м, пункт розвантаження м. Одеса; -

- 16.03.2016р. ТТН № 054263, обсяг 44,14 куб.м, пункт розвантаження м. Одеса;

- 16.03.2016р. ТТН № 054264, обсяг 43,06 куб.м, пункт розвантаження м. Одеса;

- 17.03.2016р. ТТН № 054181, обсяг 44,82 куб.м, пункт розвантаження м. Одеса;

- 17.03.2016р. ТТН № 054178, обсяг 41,89 куб.м, пункт розвантаження м. Одеса;

- 17.03.2016р. ТТН № 054180, обсяг 43,82 куб.м, пункт розвантаження м. Одеса;

- 22.03.2016р. ТТН № 054270, обсяг 53,9 куб.м, пункт розвантаження м. Одеса;

- 24.03.2016р. ТТН № 054229, обсяг 49,43 куб.м, пункт розвантаження м. Одеса;

Зазначені лісоматеріали були реалізовані ФОП ОСОБА_6 ФОП ОСОБА_7, а останньою позивачу.

Транспортування цих лісоматеріалів від ФОП ОСОБА_7 до ПП "Транслес" оформлене наступними ТТН:

- 07.03.2016р. ТТН № 0013, обсяг 44,88 куб.м, пункт навантаження м. Івниця (Житомирська область), пункт розвантаження м. Херсон;

- 09.03.2016р. ТТН № 0014, обсяг 49,93 куб.м, пункт навантаження м. Івниця (Житомирська область), пункт розвантаження м. Херсон;

- 16.03.2016р. ТТН № 0015, обсяг 46,77 куб.м, пункт навантаження м. Івниця (Житомирська область), пункт розвантаження м. Херсон;

- 17.03.2016р. ТТН № 0016, обсяг 46,36 куб.м, пункт навантаження м. Івниця (Житомирська область), пункт розвантаження м. Херсон;

- 30.03.2016р. ТТН № 0019, обсяг 44,87 куб.м, пункт навантаження м. Івниця (Житомирська область), пункт розвантаження м. Херсон;

- 31.03.2016р. ТТН № 054180, обсяг 43,22 куб.м, пункт навантаження м. Івниця (Житомирська область), пункт розвантаження м. Херсон;

Із зазначених документів слідує неузгодженість у обсягах поставок, можливості реального виконання задокументованих дій з урахуванням часу поставки, місць навантаження та розвантаження.

Так, наприклад, позивач декларує отримання від ФОП ОСОБА_7 поставку лісометеріалів 07 та 09 березня 2016 року у обсязі 44,88 та 49,93 куб.м відповідно до м. Херсона із м. Івниця Житомирської області, у той час, коли ФОП ОСОБА_6 вивіз із Кюргородського лісництва 03.03.2016р. лише 48,19 куб.м до м. Одеси, а наступна поставка відбулась лише 16.03.2016р.

Також не узгоджуються в часі місця навантаження та розвантаження лісоматеріалів: ФОП ОСОБА_6 доставляв товар із Кюргородського лісництва у Київській області у м. Одесу, потім спрямовував його ФОП ОСОБА_7 до м. Івниця Житомирської області, а ФОП ОСОБА_7 поставляла товар позивачу із м. Івниця у м.Херсон в один день 16.03.2016 оку.

Тобто, в той період часу, коли ФОП ОСОБА_7 здійснює реалізацію та транспортування деревини до ПП "Транслес" 9 березня, 16 березня 2016 року із м. Івниця Житомирської області, у м. Херсон, фактично ця деревина не була вивезена ФОП ОСОБА_6 з Кюрогодського лісництва ("Північна пуща" Київської області).

Також звертає на себе увагу той факт, що ФОП ОСОБА_7 навантажує ліс в м. Івниця Житомирської області з 07 по 31 березня та транспортує до м. Херсона, а в цей же проміжок часу ФОП ОСОБА_6 навантажує ліс у лісництві Київської області та транспортує до м. Одеси.

Суд звертає увагу, що для цілей перевірки дотримання вимог податкового законодавства та можливого визначення грошових зобов'язань у разі неналежного дотримання платником податків законодавства, контролюючому органу у даному випадку первинно слід встановити зміст та реальність господарської операції.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

При цьому, податковий облік формують не самі по собі цивільні правочини, а саме господарські операції, тобто фактичний рух активів та/або зміни власного капіталу чи зобов'язань платника податку. Тобто, факт вчинення певних господарських операцій, та правомірність подальшого відображення (проведення) їх у бухгалтерському та податковому обліку, можливо досліджувати лише на підставі вивчення та дослідження первинних документів платника податків, наявність та законність складення яких, як фактично, так і юридично, буде підтвердженням здійснення таких операцій.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджені висновки відповідача щодо відсутності реальних операцій, шляхом надання первинних документів.

Із системного аналізу положень Податкового кодексу України можна зробити висновок, що право на формування витрат виникає у платника податків за наявності сукупності таких елементів: наявності у сторін спеціальної податкової правосуб'єктності; фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій постачальником на користь покупця; наявності причинно-наслідкового звязку між операцією з придбання товарів чи послуг та потребою використання в господарській діяльності; документального підтвердження факту здійснення господарської операції сукупністю належним чином складених (оформлених) первинних та інших документів.

Таким чином суд на підставі оцінки наявних у матеріалах справи письмових доказів погоджується із податковим органом, що реалізація товару від ФОП ОСОБА_6 в адресу ФОП ОСОБА_7 та у подальшому до ПП "Транслес" в реальності неможлива з урахуванням хронології часу та маршруту руху товару по пунктам навантаження - розвантаження.

Відтак, оскільки відображенню у бухгалтерському та податковому обліку підлягають лише ті операції, які фактично відбулись та підтверджені належним чином складеними первинними бухгалтерськими документами, суд вважає правомірним висновок податкового органу про безпідставність віднесення до витрат вартості лісоматеріалів, походження яких задокументоване від ФОП ОСОБА_7, у звязку із чим відмовляє позивачу у задоволенні вимог в цій частині.

Частиною 1 статті 11 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли судом здійснюється розгляд справ про протиправність рішень субєкта владних повноважень, у яких обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду відповідач, як субєкт владних повноважень, не довів правомірнсть свого рішення в частині збільшення ПП "Траслес" податкового зобов'язання з податку на прибуток за 2015 рік сумі 382333,00 грн., тому суд задовольняє позов у цій частині, відмовляючи у решті позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 20.06.2017 року № НОМЕР_1 в частині збільшення ПП "Траслес" податкового зобов'язання з податку на прибуток у сумі 382333,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь приватного підприємства "Транслес" () судові витрати зі сплати судового збору у сумі 5735 (п'ять тисяч сімсот тридцять п'ять) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області ().

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 04 жовтня 2017 р.

Суддя Кисильова О.Й.

кат. 8.3.1