Справа № 820/4668/17
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2017-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

06 жовтня 2017 р. Справа № 820/4668/17

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Бабаєв А.І., розглянувши позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання дій незаконними, -

ВСТАНОВИВ:

05 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, в якому просить суд визнати незаконним наказ Головного управління Держгеокадастру у Харківській області №2471-СГ від 06.10.2014 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» гр. ОСОБА_2.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що відповідач незважаючи на те, що земельна ділянка №10 загальною площею 0,5977 га, на яку у позивача є Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ХР №100397, вже була розподілена, надав громадянину ОСОБА_2 дозвіл на розробку технічної документації частини земельної ділянки позивача. Яка в подальшому була переоформлена ОСОБА_2 на ОСОБА_3.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно положень ч.1 та 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку, що завданням адміністративного судочинства є розгляд і вирішення спорів про поновлення порушених субєктивних прав громадян і організацій у сфері публічно - правових відносин.

Відповідно до пункту 1 статті 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це даний на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з частиною 2 статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України № 2768-ІІІ від 25.10.2001 року держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Статтею 15 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Статтею 393 Цивільного кодексу України передбачено, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди.

Верховний Суд України у постанові від 26.04.2016 по справі № 823/1604/14 дійшов висновку, що у разі прийняття субєктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його галізації), подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України і у постановах від 11.11.2014 по справі № 21-493а14, від 24.02.2015 по справі № 21-34а15.

Відповідно до частини 2 статті 161 КАС України при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Предметом вказаного судового спору є визнання незаконним наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» №2471-СГ від 06.10.2014. Згідно рішення Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 10.11.2016 року № РВ-016 речове право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:010:0231 вже зареєстроване 25.12.2015 року за ОСОБА_3

Отже, на частину спірної земельної ділянки мають право вже декілька осіб.

З огляду на наведене, суддя вбачає у спірних правовідносинах спір про право.

Відповідно до частини 1 статті 107 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються районними, районними у містах, міськими та міськрайонними судами.

Суддя враховуює правову позицію, яка викладена у постановах Верховного Суду України від 09.12.2014 року №21-308а14, від 24.12.2015 року №21-34а15, від 19.01.2016 року №21-3690а15, на які посилається і позивач у своїй заяві, а також правову позицію Верховного Суду України у постанові №21-41а16 від 14.06.2016 року, оскільки, в силу приписів ч.1 ст.244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Враховуючи вищевикладене суддя зазначає, що даний позов не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно ч.6 ст.109 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Роз'яснити позивачу, що він має право звернутись із зазначеним позовом в порядку цивільного судочинства згідно правил підсудності, визначених Цивільним процесуальним кодексом України.

На підставі вище викладеного та керуючись ч. 1 ст. 6, п. 1 ч. 1 ст. 109, ст. 165, ст. 185, ст. 186, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання дій незаконними.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Бабаєв А.І.