Справа № 817/496/17
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Махаринець Д.Г.
Суддя-доповідач:Мацький Є.М.
УХВАЛА

іменем України

"04" жовтня 2017 р. Справа № 817/496/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Мацького Є.М.

суддів: Бучик А.Ю.

Шидловського В.Б.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "29" травня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області про скасування рішення ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області (далі - ДПІ у м.Рівному) про визнання протиправними та скасування рішення №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване рішення податкового органу є неправомірним та таким, що прийняте без наявних на те підстав. Позивачкою було своєчасно сплачено до державного бюджету обов'язкові платежі та податки, про що свідчать відповідні платіжні доручення з відмітками банку про прийняття їх до виконання. Під час сплати позивачкою податку, працівником банку була здійснена технічна помилка і вказано ідентифікаційний код, який не належить позивачці. Вважає, що її обов'язок зі своєчасної сплати податку було виконано до закінчення граничного строку його сплати.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 29.05.2017 визнано протиправним та скасовано рішення Державної податкової інспекції у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області № від 18.03.2016 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску.

Присуджено на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Державної податкової інспекції у м.Рівному ГУ ДФС у Рівненській області судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок гривень) грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Державна податкова інспекція у м.Рівному ГУ ДФС у Рівненській області звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказане рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. В апеляційній скарзі відповідач посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є фізичною особою- підприємцем (а.с. 7) та згідно п.5 ч.1 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI ( далі - Закон №2464) є платником єдиного внеску.

У лютому місяці 2015 року позивачем було проведено сплату єдиного соціального внеску, однак у квитанції помилково було зазначено ідентифікаційний код іншого платника податків.

В зв'язку з цим особисто позивачем була написана заява на ім'я начальника ДПІ у м.Рівне щодо зарахування саме на її рахунок сплачені кошти в сумі 3444,52 грн. згідно меморіального ордеру №178153 від 23.02.2015 року, посилаючись на лист АТ «Ощадбанк», яким, в свою чергу, Рівненське обласне управління АТ «Ощадбанк» повідомило відповідача про вчасну сплату ОСОБА_3 єдиного соціального внеску і просило зарахувати даний внесок саме позивачу, оскільки помилково було внесено невірний ідентифікаційний код платника.

Відповідно до п.2 ст.1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №2464-VI єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно ч. 5 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь).

Пунктом 2 ч. 10 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №2464-VI визначено, що днем сплати єдиного внеску вважається: у разі сплати єдиного внеску готівкою - день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі.

Частиною 11 статті 9 Закону №2464-VI визначено, що у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів (ч. 3 ст. 25 Закону №2464-VI).

Згідно із частиною десятою статті 25 Закону України № 2464-VІ на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Таким чином, суд вірно зазначив, що визначальним фактором для застосування штрафних (фінансових) санкцій контролюючим органом до платника податків, є наявність несвоєчасної сплати узгодженого податкового зобов'язання саме з вини такого платника податків.

Аналіз наведених положень Закону дає підстави для висновку, що для визначення правильності нарахування штрафу та пені, обов'язково слід встановити факт невиконання платником єдиного внеску обов'язку по сплаті сум внеску, а також розмір недоїмки, на який нараховано штраф та пеню.

Оскільки позивачем фактично сплачено єдиний внесок на рахунок, який використовується для сплати єдиного внеску, але у квитанції помилково було зазначено ідентифікаційний код іншого платника податків, то вказане не є підставою для висновку про несплату необхідної суми грошового зобов'язання у визначений Законом строк.

Відповідно до позиції висловленої Верховним Судом України у постановах від 16.06.2015 у справі №21-377а15 та від 02.12.2015року справа №826/6059/13-а, здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов'язання до державного бюджету в строк, встановлений статтею 9 Закону, кваліфікується як дія, хоча й помилкова. Дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов'язання до бюджету, не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених пунктом 2 частини 11 статті 25 Закону.

Зважаючи на встановлені обставини, суд вважає, що у контролюючого органу не було правових підстав для нарахування штрафних санкцій та пені внаслідок перерахування позивачем сум єдиного внеску з помилковим зазначенням ідентифікаційного коду платника податків.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем були вчинені дії щодо своєчасного виконання зобов'язання зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у повному обсязі, а тому суд вважає, що застосування до позивача штрафних санкцій та пені порушує принцип пропорційності.

Суд першої інстанції дав належну оцінку обставинам справи, вірно застосував законодавство, яке регулює ці правовідносини та ухвалив правильне рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області залишити без задоволення, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "29" травня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Є.М. Мацький

судді: А.Ю.Бучик

В.Б. Шидловський

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Державна податкова інспекція у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області вул.Відінська, 8,м.Рівне,33023

4-третій особі: - ,