Справа № 591/6584/16-а
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2017-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2017 року м. Київ К/800/16303/17

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець Т.Г. Горбатюка С.А. Єрьоміна А.В.

розглянувши в письмовому провадженні касаційну скаргу ОСОБА_4

на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 16 лютого 2017 року

та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року

у справі № 591/6584/16-а

за позовом ОСОБА_4

до Сумської міської ради

про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом до Сумської міської ради про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії.

Позивач просив суд зобов»язати Сумську міську раду на найближчому пленарному засіданні чергової сесії затвердити проект землеустрою щодо відведення двох земельних ділянок ОСОБА_4, площею 0,3379 га кожна, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (у зв'язку зі зміною цільового призначення) із земель, що знаходяться у його власності, за адресою АДРЕСА_1.

Крім того, позивач просив суд встановити судовий контроль за виконанням рішення, що буде прийняте у даній справі, оскільки, на його думку тільки у такий спосіб можна примусити відповідача затвердити проект землеустрою, виконавши рішення суду.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 16 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, ОСОБА_4 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить вищезазначені судові рішення скасувати та задовольнити позовні вимоги повністю.

Скаржник у касаційній скарзі не погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанції щодо невірно обраного позивачем способу захисту, який не вирішує юридичного конфлікту та не відповідає об'єкту порушеного права. ОСОБА_4 вважає, що саме в такий спосіб, звернувшись із даним позовом до суду, можливо захистити та відновити його права.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши і обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, наданої ними правової оцінки обставин у справі, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що постановою Зарічного районного суду м. Суми від 24 березня 2014 року у справі № 591/114/14-а позов ОСОБА_4 до Сумської міської ради про визнання протиправною бездіяльності, зобов»язання вчинити дії задоволено. (а.с. 20-21)

Визнано протиправною бездіяльність Сумської міської ради щодо не розгляду питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення двох земельних ділянок ОСОБА_4, площею 0,3379 га кожна, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (у зв'язку зі зміною цільового призначення) із земель, що знаходяться у його власності за адресою АДРЕСА_1.

Зобов'язано Сумську міську раду на найближчому пленарному засіданні чергової сесії розглянути проект землеустрою щодо відведення двох земельних ділянок ОСОБА_4, площею 0.0379 га кожна, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (у зв'язку зі зміною цільового призначення) із земель, що знаходяться у його власності за адресою АДРЕСА_1, та прийняти рішення у відповідності до вимог абз. 8 частини третьої статті 20 Земельного кодексу України.

Вказане судове рішення до цього часу не виконане, тому позивач змушений звертатися до суду повторно, оскільки вважає таку бездіяльність неправомірною.

Відмовляючи у задоволення позову, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх прав.

Переглядаючи рішення, з урахуванням доводів касаційної скарги, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з позицією судів першої та апеляційної інстанцій виходить з наступного.

Відповідно до статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Статтею 257 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений порядок виконання судових рішень в адміністративних справах.

У разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб'єктів владних повноважень можуть бути покладені обов'язки щодо забезпечення виконання рішення.

Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. № VIII.

Як вбачається з позовних вимог, позивач оскаржує бездіяльність Сумської міської ради стосовно не розгляду питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення йому двох земельних ділянок.

Разом з тим, питання щодо бездіяльності Сумської міської ради вже вирішено судовим рішенням на користь позивача, а саме, постановою Зарічного районного суду м. Суми від 24 березня 2014 року у справі № 591/114/14-а.

При цьому, дане рішення у добровільному порядку відповідачем не виконано, що і стало передумовою порушення прав позивача, але дане порушення не може бути усунуте шляхом подання позову до суду, оскільки за приписами статтей 14, 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення, що набрало законної сили, повинне виконуватись відповідачем в добровільному порядку або ж примусово в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Суд не може зобов'язувати своїм рішенням виконувати рішення суду в силу того, що законодавчо судове рішення вже визнано обов'язковим до виконання.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає за необхідне зазначити, що суб'єкт владних повноважень не може бути зобов'язаний виконувати судове рішення шляхом ухвалення судом іншого рішення, оскільки примусове виконання постанови суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», в рамках виконавчого провадження з виконання виконавчою листа.

З наведеного вбачається що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об'єкту порушеного права, тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним, при розгляді позовної вимоги позивача щодо виконання окремого судового рішення у іншій справі. Суд не має права зобов'язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки порушуються процесуальні норми Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, що виконавче провадження являє собою завершальну стадію судового провадження.

Враховуючи викладене, суди першої і апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованих висновків про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи викладене, судова колегія Вищого адміністративного суду України вважає, що доводи касаційної скарги не спростовують висновків, викладених в оскаржуваних судових рішеннях, вони ґрунтуються на вимогах норм матеріального та процесуального законодавства, підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 16 лютого 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року у справі № 591/6584/16-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам і може переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та у порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді