Справа № 348/245/17
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2017-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/4126/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

за участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 21 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 01.02.2017 звернувся в суд з адміністративним позовом до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, в якому просив визнати протиправною відмову Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області від 26.12.2016, у призначенні, нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 пенсії за вислугу років та зобов'язати відповідача призначити, нарахувати та виплачувати позивачу пенсію за вислугу років у відповідності до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 у розмірі 90% від місячного заробітку без обмеження граничного розміру та з урахуванням середньомісячної суми виплат за 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією, незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі, відповідно розрахунків прокуратури Івано-Франківської області викладених у розрахункових листах за 2011-2015 роки (за період роботи з 01.01.2011 по 14.12.2015 на прокурорсько-слідчих посадах прокуратури Івано - Франківської області) та відповідно до довідки військової прокуратури Рівненського гарнізону Західного регіону України № 489 від 28.11.2016 року, починаючи з 13 грудня 2016 року.

Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 21 лютого 2017 року адміністративний позов задоволено. Визнано неправомірною відмову Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області у призначенні, нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 пенсії за вислугу років. Зобов'язано Надвірнянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області призначити, нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років у відповідності до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 в розмірі 90 відсотків від суми місячного заробітку без обмеження граничного розміру та з урахуванням середньомісячної суми виплат за 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією, незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі, яка становить 10818,19 грн., відповідно до довідки військової прокуратури Рівненського гарнізону Західного регіону України № 489 від 28.11.2016, починаючи з 13 грудня 2016 року.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Надвірнянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що з 1 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначалося відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу». Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. Пункт 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-УІІ передбачає, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України». «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу». Податкового та положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Окрім того, відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 передбачено, що прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 01 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки,у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 13 років в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Особи, які беруть участь в справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до ч.1 ст.41, ч.4 ст. 196 КАС України суд розглядає справу за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та матеріалами справи підтверджується, що з 26.07.1999 по 15.08.1999 позивач був стажистом прокуратури м.Коломия, а з 16.08.1999 призначений помічником прокурора прокуратури Надвірнянського району Івано-Франківської області та з цього часу працює на посадах помічника прокурора, старшого помічника прокурора, прокурора відділу захисту майнових прав і свобод громадян та інтересів держави, заступника прокурора, прокурора району, прокурора прокуратури військової прокуратури в органах прокуратури (згідно записів трудової книжки позивача).

На день звернення за призначенням пенсії загальний стаж роботи позивача складає 20 років 02 міс. 16 днів з них: на посадах стажиста прокуратури -20 днів та прокурорських посадах 116 років 03 міс. 21 день та половина строку навчання у вищому навчальному юридичному закладі - 3 роки 10 міс. 25 днів ( а.с. 12, 8 ).

13.12.2016 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» (а.с. 9).

Листом за № 388/Г-15 від 16.12.2016 відповідач відмовив позивачу в призначенні пенсії за вислугу років, посилаючись на п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213, яким передбачено скасування з 01.06.2015 року норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія (щомісячне грошове утримання) призначається відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на перерахунок пенсії за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», згідно довідки військової прокуратури Рівненського гарнізону Західного регіону України від 28.11.2016 № 489, з розрахунку 90 % від суми місячного заробітку без обмеження граничного розміру починаючи з 13 грудня 2016 року.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступних підстав.

Підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам були врегульовані частинами 13, 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ.

Згідно з частиною вісімнадцятою статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Поряд з цим, Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VІІI, частина 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ викладена в наступній редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

Даний Закон згідно пункту 1 Прикінцевих положень набрав чинності 01 січня 2015 року.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на момент звернення позивача до Пенсійного фонду із заявою про перерахунок пенсії (грудень 2016 року) Кабінетом Міністрів України не було прийнято відповідний нормативно-правовий акт на виконання положень статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ у чинній редакції.

Колегія суддів вважає, що доводи позивача щодо спірних правовідносин підлягають застосуванню саме норми, що діяли на момент призначення пенсії є необґрунтованими, оскільки на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії набула чинності та діяла інша редакція ст. 50-1 даного Закону.

Відсутність на час звернення позивача до відповідача затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, не є доказом неправомірності дій відповідача.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, за відсутності нормативного акту, який би визначав порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, відповідач позбавлений законодавчих можливостей для проведення перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що суд не вправі перебирати на себе функції законодавчого органу та визначати умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

Щодо твердження позивача про проведення перерахунку без обмеження максимального розміру пенсії, то такі колегія суддів не бере до уваги, та вважає, що неправомірно задоволено судом першої інстанції, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність (з 01.01.2016 по 31.12.2016 - 10740 грн.).

Також, відповідно до ч. 18 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII від 14.10.2014 максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Зазначені вище положення не визнавались у встановленому порядку Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), отже, є чинними і підлягають виконанню.

Суд першої інстанції не взяв до уваги вищевказаних обставин та дійшов помилкового висновку про задоволення даного позову.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог з наведених вище мотивів.

Керуючись статтями 41, 160, 195, 196, 198 п. 3, 202 п. 4, 205 ч. 2, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області задовольнити.

Постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 21 лютого 2017 року у справі №348/245/17 скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

На постанову може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Д. М. Старунський
судді В. М. Багрій
А. І. Рибачук
Повний текст судового рішення виготовлено 03.10.2017