Справа № 810/6724/14
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2017-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

02 жовтня 2017 року м. Київ К/800/31752/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Заїка М.М., перевіривши можливість розгляду касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Автокар-777" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 травня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2017 року у справі за позовом Управління Укртрансінспекції в Кіровоградській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Автокар-777" про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом,

в с т а н о в и в :

Управління Укртрансінспекції в Кіровоградській області звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Автокар-777", в якому просило суд стягнути плату за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом в розмірі 143532,66 грн, що еквівалентно 8955,05 євро відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день проведення розрахунку (30 травня 2014 року).

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 травня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2017 року, позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОКАР-777" кошти в розмірі 143532,66 грн, що еквівалентно 8955,05 євро відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день проведення розрахунку.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився і суд апеляційної інстанції, виходили з наступного.

За змістом пункту 5 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Такими випадками є, зокрема, спори за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень про стягнення штрафних санкцій, недоїмки, пені, заборгованості зі сплати страхових внесків, стягнення коштів, тощо.

Право на звернення з такими позовними заявами виникає у суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України, пов'язане з виконанням ним владних управлінських функцій і спрямоване на захист майнових інтересів держави у публічно-правових відносинах, а тому такі спори є майновими публічно-правовими.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що в результаті перевірки вантажного автомобіля MAN, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Автокар-777", Управлінням Укртрансінспекції в Кіровоградській області встановлено перевищення нормативу вагових параметрів та складено акт від 30 травня 2014 року №002038.

Копія зазначеного акта була направлена на адресу відповідача для виконання.

У зв'язку з не виконанням акту, позивач звернувся до суду із вимогою стягнення суми, яка була змінена в ході судового розгляду. Про зміну розміру майнової вимоги відповідач був повідомлений.

Так, частиною другою статті 29 Закону України "Про дорожній рух" встановлено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» встановлено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною четвертою статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" встановлено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Тобто, великоваговий транспортний має право здійснювати дорожнє перевезення вантажів або за умови отримання дозволу на рух автомобільними дорогами України, або документа про внесення плати за проїзд. Проте, позивачем вищенаведені положення законодавства дотримані не були, оскільки суду не було надано ані дозвіл, ані документ про внесення плати за проїзд.

Згідно з пунктом 30 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 (далі - Порядок №879) плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів. Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.

Відповідно до пункту 31-1 Порядку №879 якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10 - 40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням. Перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансінспекції.

Пунктом 27 Порядку №879 встановлено, що плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування справляється з транспортних засобів вітчизняних та іноземних власників, у тому числі тих, що визначені у статті 5 Закону України "Про єдиний збір, який справляється у пунктах пропуску через державний кордон України", справляється у разі виявлення факту перевищення їх фактичних параметрів над параметрами, які враховувалися під час встановлення розміру єдиного збору в пунктах пропуску через державний кордон, де відсутні вагові комплекси, та з транспортних засобів, які виїжджають за межі України і на які в установленому порядку не отримано дозвіл на рух або не внесено плату за проїзд.

Плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Факт порушення нормативу вагових параметрів зафіксовано в порядку та у спосіб, передбачених чинним законодавством, а станом на час прийняття оскаржуваних судових рішень відповідач не сплатив нарахованих сум оплати такого проїзду.

У касаційній скарзі відповідач не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог касаційної скарги зазначає, що задовольняючи позовні вимоги, судами першої та апеляційної інстанції не надано належної оцінки тому, що позивач не є належною стороною у справі, оскільки звернення до суду із даним позовом прямо не передбачено покладеними на Управління Укртрансінспекції в Кіровоградській області завданням і функціями.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставини, які зазначені скаржником у касаційній скарзі, досліджувалися та перевірялися судами з наданням їм належної правової оцінки. Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що судами неправильно застосовано норми матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене та керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Автокар-777" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 травня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2017 року у справі за позовом Управління Укртрансінспекції в Кіровоградській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Автокар-777" про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства.

Суддя М.М. Заїка