Справа № 438/675/17
Суддя: Слиш А. Т.
Дата ухвалення: 2017-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 438/675/17
Номер провадження №2-а/438/31/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2017 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді Слиша А.Т.

при секретарі Наминанік О.С.

за участі позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Бориславі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СР патрульної служби Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову інспектора СРГІП №1 Бориславського ВГІ ДВП ГУНП у Л/о старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 серії БР № 151436 про накладення на мене адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В обґрунтування позову посилається на те, що 19 липня 2017 року в м. Борислав відповідач виніс постанову в справі про адміністративне правопорушення серії БР № 151436 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП.

При прийнятті оскаржуваної постанови відповідач виходив з того, що 19 липня 2017 року о 20 год. 55 хв. в м. Борислав по вул. Трускавецька, 20, я керуючи автомобілем «Тоуоtа Land Cruiser» р.н. JUK 361, порушив правила обгону, здійснив обгін на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю, чим порушив п. 14.6 «г» ПДР України, внаслідок чого вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Оскаржувану постанову відповідача вважаю протиправною, та такою, що підлягає скасуванню судом, оскільки позивач ПДР не порушував, так як обгін здійснив з дотриманням ПДР. В його діях відсутній склад адміністративного правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП. Інспектор Фрішко Д.І. під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не зясував: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винний позивач в його вчиненні, чи піддягає адміністративній відповідальності, не зясував інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Заслухавши сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд виходить з наступного:

Згідно ст. 2 КАСУ, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, в тому числі й віднесених до компетенції національної поліції, здійснюється на основі додержання принципу законності.

У відповідності з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що постановою серії БР № 151436 по справі про адміністративне правопорушення від 19 липня 2017 року на ОСОБА_1 було накладено штраф у розмірі 425 гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, так як позивач 19 липня 2017 року о 20 год. 55 хв. в м. Борислав по вул. Трускавецька, 20, я керуючи автомобілем «Тоуоtа Land Cruiser» р.н. JUK 361, порушив правила обгону, здійснив обгін на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю, чим порушив п. 14.6 «г» ПДР України, внаслідок чого вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Так, ч.2 ст.122 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів за порушення особою, яка керувала транспортним засобом, правил обгону.

Відповідно до п.14.6 г ПДР України обгін заборонений у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках дороги з обмеженою оглядовістю та в умовах недостатньої видимості.

Згідно п.1.10 розділу 1 «Загальні положення» ПДР України обмежена оглядовість - видимість дороги в напрямку руху, яка обмежена геометричними параметрами дороги, придорожніми інженерними спорудами, насадженнями та іншими об'єктами, а також транспортними засобами. При цьому така ділянка дороги повинна позначатися попереджувальними дорожніми знаками 1.1-1.4.3, 1.6, 1.39.

У судовому засіданні встановлено, що відрізок дороги на якому позивач вчинив обгін іншого транспортного засобу обмежений геометричними параметрами дороги, придорожніми інженерними спорудами, іншими об'єктами, а також транспортними засобами, з урахуванням чого суд приходить до висновку, що вказаний відрізок дороги є ділянкою дороги з обмеженою оглядовістю в розумінні п. 1.10.53 ПДР України.

Обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події та складу правопорушення, передбаченого ч.2ст.122 КУпАП, яке полягає у порушенні правил обгону, за вчинення якого притягнутий до адміністративної відповідальності позивач, обов'язковою умовами є встановлення уповноваженою посадовою особою є факт обгону транспортним засобом, яким керує особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості ( п. «г» 14.6 ПДР України).

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Проте судом встановлено, що виходячи із положень вказаних статей, суб'єктом оскарження, при винесенні оскаржуваної постанови не було виконано вимог цих статей, зокрема щодо повноти, всебічності та об'єктивності з'ясування обставин справи, представником відповідача не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження викладеного в оспорюваній постанові правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Крім того, ч. 1, 2 ст. 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні. Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу. Аналогічна позиція міститься у рішенні Конституційного суду України №1-11/2015 від 26 травня 2015 року.

Однак, всупереч наведеному, поліцейським при винесенні оскаржуваної постанови не виконано вищезазначених вимог закону, складено таку постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, що призвело до порушення процесуальних прав позивача, враховуючи те, що він не погоджувався із тим, що вчинив адміністративне правопорушення, порушив правила обгону, тобто із порушенням п.14.6 г ПДР України на місці зупинки транспортного засобу не погоджувався, про що свідчить заперечення позивача на оскаржуваній постанові.

Оскільки відповідачем, на якого законом покладено обов'язок доведення правомірності своїх дій, не надано суду яких-небудь доказів на підтвердження того, що при вказаних в постанові обставинах позивач скоїв правопорушення та які б спростовували доводи позивача, суд бере до уваги доводи позивача, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, а саме скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст.122 ч.2 КУпАП, ст.ст. 12,14,18,159,160,161,163,170,171-2 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР за №151436 від 19 липня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративному суду через Бориславського міського суду Львівської області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 5 днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, або у разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий суддя А.Т.Слиш