Справа № 712/4906/17
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2017-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 712/4906/17 Головуючий у 1-й інстанції: Пироженко В.Д. Суддя-доповідач: Мельничук В.П.
У Х В А Л А

Іменем України

28 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.,

суддів: Лічевецького І.О., Мацедонської В.Е.,

при секретарі: Волощук Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно ст. 41 КАС України, в залі суду апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в м. Черкасах Черкаської області на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Черкасах Черкаської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з адміністративним позовом до Управління Пенсійного Фонду України в м. Черкасах Черкаської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вважає протиправними дії Управління Пенсійного Фонду України в м. Черкасах Черкаської області щодо відмови йому у проведенні перерахунку щомісячного довічного горошового утримання судді.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 червня 2017 року задоволено вказаний позов. Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області щодо відмови у здійсненні перерахунку і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 із розрахунку 90 % від розміру грошової винагороди діючого судді апеляційного суду Черкаської області неправомірними. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 з розрахунку 90% із заробітної плати у розмірі 28160,00 грн., яка зазначена у довідці Апеляційного суду Черкаської області від 15.12.2016 року № 231/16-Вих/04-45/16, без обмеження граничного розміру щомісячного грошового утримання починаючи з 01 грудня 2016 року. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області нарахувати та виплатити недоплачену суму грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 починаючи з 01 грудня 2016 року.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням Управління Пенсійного Фонду України в м. Черкасах Черкаської області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з'явились.

Розглянувши доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в апеляційному порядку в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було встановлено наступне.

Позивач з 07.12.2011 року працював суддею апеляційного суду Черкаської області.

З наданих документів вбачається, що 20.09.2013 року позивач звернувся до Вищої ради юстиції із заявою про відставку. Постановою Верховної Ради України від 25.12.20014 року № 59-VIII «Про звільнення суддів» відповідно до п. 9 ч. 5 ст. 126 Конституції України позивач був звільнений з посади судді апеляційного суду Черкаської області.

05.01.2015 року згідно наказу голови апеляційного суду Черкаської області ОСОБА_2 був звільнений зі штату апеляційного суду Черкаської області.

В січні 2015 року позивач звернувся до Управління ПФУ в м. Черкасах Черкаської області з заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яка була задоволена відповідачем, 09 січня 2015 року призначено щомісячне довічне грошове утримання згідно зі ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в розмірі 60 відсотків грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, який працює на відповідній посаді.

Не погодившись з даними висновками управління Пенсійного фонду України в м Черкаси він оскаржив дії управління Пенсійного фонду в адміністративному порядку до суду. Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.07.2015 року його адміністративний позов був задоволений: визнано дії управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси щодо відмови у перерахуванні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці неправомірними, та зобов'язано управління Пенсійного фонду здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 82 відсотки від суми грошового утримання судді, який працював на відповідній посаді починаючи з 06.01.2015 року. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.09.2015 року залишено без змін вищезазначену постанову місцевого суду в частині зобов'язання управління Пенсійного фонду здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - ОСОБА_2 у розмірі 82 відсотків.

В подальшому позивач звернувся до відповідача з заявою про здійснення перерахунку призначеного йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунку 90 відсотків грошового утримання працюючого судді з заробітної плати у розмірі 21436 грн. 80 коп.

Листом начальника управління Пенсійного фонду № 50/Б-10 від 29 лютого 2016 року у здійсненні зазначеного перерахунку позивачу було відмовлено.

Не погодившись з даними висновками управління Пенсійного фонду України в м Черкаси він оскаржив дії управління Пенсійного фонду в адміністративному порядку до суду.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.04.2016 року вищезазначений адміністративний позов позивача був задоволений: визнані дії управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси щодо відмови у здійсненні перерахування щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці неправомірними, та зобов'язано управління Пенсійного фонду здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 з розрахунку 90 відсотків із заробітної плати у розмірі 21436 грн. 80 коп., яка зазначена у довідці Апеляційного суду Черкаської області від 05.01.2015 року № 1/14-вих/04-45/15, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання починаючи з 16.09.2015 року; зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області нарахувати та виплатити недоплачену суму грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 починаючи з 16.09.2015 року, а також стягнуто з відповідача на користь позивача 551 грн. сплаченого ним судового збору при подачі даного позову до суду. Дана постанова набрала чинності.

У зв'язку з прийняттям Конституційним Суду України рішення від 08 червня 2016 року № 4-рп/2016, позивач звернувся 19.07.2016 року з відповідною заявою до відповідача про проведення відповідного перерахунку призначеного йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із розрахунку 90% від розміру грошової винагороди діючого судді апеляційного суду Черкаської області без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання згідно довідки Апеляційного суду Черкаської області від 17.06.2016 року № 126/16 - Вих/04-45/16.

Листом начальника управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області № 302/Б-10 від 05 серпня 2016 року відмовлено позивачу в здійсненні перерахунку, а лише був здійснений перерахунок із розрахунку 88% від розміру грошової винагороди діючого судді. Відповідач у вищезазначеному листі зазначив, що ст. 43 Закону України «Про статус суддів» не передбачено врахування періоду проходження строкової військової служби до стажу роботи, що дає право судді у відставці на одержання щомісячного довічного грошового утримання.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.10.2016 року позов позивача був задоволений: визнані дії управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси щодо відмови у здійсненні перерахування щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 із розрахунку 90% від розміру грошової винагороди діючого судді апеляційного суду Черкаської області - неправомірними, та зобов'язано управління Пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 з розрахунку 90 відсотків із заробітної плати у розмірі 25520 грн., яка зазначена у довідці апеляційного суду Черкаської області від 17.06.2016 року № 126/16 - вих/04-45/16, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання починаючи з 08.06.2016 року; зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області нарахувати та виплатити недоплачену суму грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 починаючи з 08.06.2016 року, а також стягнуто з відповідача на користь позивача 551 грн. сплаченого ним судового збору при подачі даного позову до суду.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2017 року апеляційну скаргу повернуто.

29.12.2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою про здійснення перерахунку призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунку 90% з заробітної плати в розмірі 28160 грн без обмеження граничного розміру.

Листом № 160/02 від 05.01.2017 року відповідач повідомив позивача про те, що порядок проведення такого перерахунку не визначено, у зв'язку з чим Пенсійний фонд України звернувся до Міністерства соціальної політики України з відповідним запитом, а тому перерахунок за вказаною заявою позивача буде проведено після отримання відповідного роз'яснення.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є правомірними та обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

За змістом рішення Конституційного Суду України 08.06.2016 року в справі № 1-8/2016 у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

На час звернення позивача до відповідача із відповідною заявою від 29.12.2016 року про проведення відповідного перерахунку призначеного йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із розрахунку 90% від розміру грошової винагороди діючого судді апеляційного суду Черкаської області станом на 01.12.2016 року 28160 грн.

Як вже зазначено вище, згідно Постанови Верховної Ради України від 25.12.20014 року № 59-VIII «Про звільнення суддів» відповідно до п. 9 ч. 5 ст. 126 Конституції України позивач був звільнений з посади судді апеляційного суду Черкаської області у зв»язку з поданням ним заяви про відставку і 05.01.2015 року згідно наказу голови апеляційного суду Черкаської області він був відповідно звільнений зі штату апеляційного суду Черкаської області у зв'язку з поданням заяви про відставку та на підставі вищезазначеної Постанови ВРУ № 59-VIII від 25.12.2014 року.

Заробітна плата для обчислення щомісячного довічного грошового утримання позивача на час його виходу у відставку першопочатково становила 21436 грн. 80 коп.

Право на відставку позивач реалізував до набрання чинності Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 року № 1166-VII, при цьому виконав передбачені чинним законодавством дії.

На час подання ним заяви про відставку (20.09.2013 року) та виникнення у органу, що його обрав, передбаченого ст. 126 Конституції України обов»язку щодо звільнення позивача у відставку з посади судді (15.10.2013 року), діяла ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції від 07 липня 2010 року №2453-VI, яка передбачала його право (з урахуванням його стажу роботи на посаді судді) на щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

В Конституції України та Рішеннях Конституційного Суду України зазначено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу передбачених законом гарантій незалежності суддів, їх матеріального та соціального забезпечення, а тому на думку суду дії відповідача слід визнати протиправними та зобов'язати відповідача призначити позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90 відсотків від суддівської винагороди діючого судді та виплачувати його без обмеження граничного розміру.

З огляду на положення, які зазначені Європейським судом з прав людини по справі «Кечко проти України» поняття «власності», яке міститься в першій частині статті 1 Протоколу № 1, має автономне значення, яке не обмежене власністю на фізичні речі і не залежить від формальної класифікації в національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, наприклад, борги, що становлять майно, можуть також розглядатись як «майнові права» і, таким чином, як «власність» в цілях вказаного положення. Питання, що потребує визначення, полягає в тому, чи мав відповідно до обставин справи, взятих в цілому, заявник право на матеріальний інтерес, захищений статтею 1 Протоколу № 1.

Також, відповідно до пункту 54 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів від 17 листопада 2010 року № (2010) 12 «оплата праці суддів повинна відповідати їх професії та виконуваним обов'язкам, а також бути достатньою, щоб захистити їх від дії стимулів, через які можна впливати на їхні рішення. Мають існувати гарантії збереження належної оплати праці на випадок хвороби, відпустки по догляду за дитиною, а також гарантії виплат у зв'язку з виходом на пенсію, які мають відповідати попередньому рівню оплати їх праці».

В силу ч. 3 ст. 138 Закону України « Про судоустрій і статус суддів » в редакції від 07 липня 2010 року № 2453-VI щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року № 3668 - VI внесено зміни до вказаної норми, згідно з якими щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80% грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування судді, який працює на відповідній посаді.

Однак рішенням Конституційного Суду України від 03.06.2013 року № 3-рп/2013 визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною) ч. 3 ст. 138 Закону України « Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року №2453-VI в редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року №3668 - VI у зв'язку з тим, що вона не узгоджується з конституційним положенням про недопустимість звуження змісту чи обсягу гарантій незалежності суддів, а тому суперечить ст. 126 Основного Закону України, та вказано, що підлягає застосуванню ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453 -VI в редакції до змін, внесених Законом від 08 липня 2011 року № 3668 - VI.

В подальшому Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року №76-VII внесено зміни до ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції від 07 липня 2010 року №2453-VI, які набрали чинності з 01 січня 2015 року, та встановлено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді в розмірі 60 відсотків грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування судді, який працює на відповідній посаді, що також не відповідає нормам Конституції України та рішенням Конституційного Суду.

А тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Верховна Рада України внесла зміни до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в спосіб який не відповідає Конституції України, оскільки внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюється виключно окремим законом про внесення змін саме до цього закону, а не внесення змін законом який стосується економічного розвитку країни.

На підставі викладеного подальша зміна законодавства в частині встановлення виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі спочатку 70 відсотків, а потім і 60 відсотків не може вплинути на виплату позивачу по справі щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90 відсотків, оскільки це погіршує його матеріальне становище, а тому відповідно до Конституції України та рішень Конституційного Суду України зворотньої сили не має.

Судом першої інстанції також було встановлено, що постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.10.2005 року позов ОСОБА_2 був задоволений і було визнано за ним право на зарахування до періоду його судової діяльності, період проходження ним строкової військової служби в період часу з 14.05.1985 року по 14.10.1986 року і участі в бойових діях на території Демократичної Республіки Афганістан з розрахунку одного місяця - за три місяці, що становить 04 роки 03 місяці 00 днів і було зобов'язано ДСА України - зарахувати вказаний період проходження позивачем строкової військової служби та участі в бойових діях на території Республіки Афганістан до його періоду судової діяльності.

Вищезазначена постанова Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.10.2005 року залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 06.01.2006 року. Вищий Адміністративний суд України своєю ухвалою від 07.09.2006 року залишив рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін. Верховний суд України своєю постановою від 11.12.2007 року вищезазначені: ухвалу Вищого адміністративного суду України від 07.09.2006 року, ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 06.01.2006 року та постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.10.2005 року залишено без змін.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.04.2016 року адміністративний позов позивача по справі ОСОБА_2 був задоволений: визнані дії управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси щодо відмови у здійсненні перерахування щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 - неправомірними, та зобов'язано Управління Пенсійного фонду здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 з розрахунку 90 відсотків із заробітної плати, станом на час його виходу у відставку, у розмірі 21436 грн. 80 коп., яка зазначена у довідці Апеляційного суду Черкаської області від 05.01.2015 року № 1/14 -вих/04-45/15, без обмеження граничного розміру щомісячного грошового утримання починаючи з 16.09.2015 року; зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області нарахувати та виплатити недоплачену суму грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 починаючи з 16.09.2015 року, а також стягнуто з відповідача на користь позивача 551 грн. сплаченого ним судового збору при подачі позову до суду.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.07.2016 року апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.04.2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, - повернуто особі, яка її подала, так як відповідачем по справі не було усунуто недоліки апеляційної скарги у встановлений судом строк. Таким чином вищезазначена постанова Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.04.2016 року вступила в законну силу 06.07.2016 року.

Також, постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.10.2016 року адміністративний позов позивача задоволений: визнано дії Управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси щодо відмови у здійсненні перерахування щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 із розрахунку 90% від розміру грошової винагороди діючого судді апеляційного суду Черкаської області - неправомірними, та зобов'язано управління Пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 з розрахунку 90 відсотків із заробітної плати у розмірі 25 тис. 520 грн., яка зазначена у довідці апеляційного суду Черкаської області від 17.06.2016 року № 126/16-вих/04-45/16, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання починаючи з 08.06.2016 року; зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області нарахувати та виплатити недоплачену суму грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 починаючи з 08.06.2016 року, а також стягнуто з відповідача на користь позивача 551 грн. сплаченого ним судового збору при подачі даного позову до суду.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2017 року апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.10.2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області про визнання дій органу державного управління неправомірними та зобов»язання здійснити правильний перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, - повернуто особі, яка її подала, так як відповідачем по справі не було усунуто недоліки апеляційної скарги у встановлений судом строк. Таким чином вищезазначена постанова Соснівського районного суду м. Черкаси від року вступила в законну силу 26.01.2017 року.

У вищезазначених постановах Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.04.2016 року та від 19.10.2016 року питання щодо врахування періоду проходження позивачем по справі ОСОБА_4 строкової військової служби до стажу роботи, що дає йому право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання вже було предметом судового розгляду і було враховано судом при прийнятті рішення на користь позивача, дані рішення суду на даний час набрали законної сили.

Однак, відповідачем дані обставини не були прийняті до уваги при прийнятті рішення за заявою позивача від 29.12.2016 року до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси про проведення відповідного перерахунку призначеного йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із розрахунку 90% від розміру грошової винагороди діючого судді апеляційного суду Черкаської області станом на 01.12.2016 року, стаж роботи якого відповідає його стажу на час його виходу у відставку, що становить в грошовому вираженні 28160 грн., без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання згідно довідки Апеляційного суду Черкаської області від 15.12.2016 року № 231/16 - вих/04-45/16.

Таким чином колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що при подачі заяви про відставку 20.09.2013 року позивач по справі ОСОБА_2 набув право для призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунку 90 відсотків грошового утримання працюючого судді виходячи зі стажу роботи судді більше 26 років. Однак, його заява про відставку не була розглянута Верховною Радою України в розумні строки відповідно до чинного законодавства України. При вирішенні даного спору суд першої інстанції правильно застосував норми Конституції України, як норми прямої дії у розумінні, висловленому Конституційним Судом України у відповідних рішеннях: від 18.06.2007 року №4-рп/2007; від 03.06.2013 року №3-рп/2013 та від 08.06.2016 року №4-рп/2016, справа №1-8/2016, щодо неконституційності положень, які зменшують досягнутий рівень матеріальної незалежності суддів та зазначені вище норми міжнародного права.

Отже, з урахуванням зазначеного вище колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що позов підлягає задоволенню.

Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, спростовуються вищевикладеним, а тому вона задоволенню не підлягає.

За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 2, 41, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в м. Черкасах Черкаської області - залишити без задоволення, а постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 червня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

В.Е. Мацедонська

Повний текст виготовлено 02.10.2017 року.

Головуючий суддя Мельничук В.П.

Судді: Лічевецький І.О.

Мацедонська В.Е.