Справа № 815/4710/17
Суддя: Завальнюк І. В.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4710/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2017 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Завальнюка І.В.,

за участю секретаря Дубінєвич М. Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом Головного управління ДФС в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Сервіс» про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна згідно рішення від 17.08.2017.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10.08.2017 ГУ ДФС в Одеській області прийнято наказ № 3463 про проведення фактичної перевірки ТОВ «ОСОБА_1 Сервіс», на виконання якого 15.08.2017 о 15:40 год. співробітники податкового органу прибули за адресою господарської одиниці, що належать відповідачу: м. Одеса, вул. Михайла Грушевського ріг вул. Академіка Воробйова, вул. Одеська, ЖК «Одеські традиції», проте співробітникам управління було відмовлено у допуску до фактичної перевірки, про що складені відповідні акти. 17.08.2017 о 12:30 начальником ГУ ДФС в Одеській області прийнято рішення про застосування умовного арешту майна платника податків, обґрунтованість якого позивач просить підтвердити.

До суду з'явився представник позивача, який позовні вимоги із викладених вище підстав підтримав у повному обсязі та просив задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зважаючи на те, що у податкового органу не було підстав звертатися із даним адміністративним позовом до суду, оскільки відповідне звернення до суду повинно відбуватися у формі подання податкового органу. При цьому відповідне подання ГУ ДФС в Одеській області було повернуто у звязку із неусуненням недоліків, які перешкоджали суду порушити провадження по справі, а тому позивач втратив право на відповідне звернення до суду.

Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Судом встановлено, що з метою здійснення контролю за дотриманням роботодавцем законодавства щодо укладених трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.3 п.75.1 ст.75, пп.80.2.7 п.80.2 ст.80, п.82.3 ст.82 ПК України, ст.13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» та з урахуванням доповідної записки начальника управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_2 від 07.08.2017 № 247/11/15-32-13-06 начальником Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області ОСОБА_3 видано наказ № 3463 від 10.08.2017 про проведення фактичної перевірки ТОВ «ОСОБА_1 Сервіс».

На підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.3 п.75.1 ст.74, пп.80.2.7 п.80.2 ст.80, п.82.3 ст.82 ПК України, ст.13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» та наказу ГУ ДФС в Одеській області № 3463 від 10.08.2017 ГУ ДФС в Одеській області видані направлення на перевірку від 10.08.2017 №№ 5048/13-06, 5047/13-06, 5046/13-06, 5045/13-06, 5044/13-06, 5043/13-06, 5042/13-06, 5041/13-06.

З огляду на матеріали справи, 15.08.2017 о 15:40 год. співробітники податкового органу прибули за адресою господарської одиниці, що належать відповідачу: м. Одеса, вул. Михайла Грушевського ріг вул. Академіка Воробйова, вул. Одеська, ЖК «Одеські традиції», проте співробітникам управління було відмовлено у допуску до фактичної перевірки, про що складені акт про відмову від отримання наказу про проведення фактичної перевірки та ознайомлення з направленнями на проведення фактичної перевірки № 376/15-32-13-06 від 11.08.2017, акт про не допуск до перевірки № 395/15-32-13-06 від 15.08.2017 (а.с. 10, 11).

На підставі викладеного начальник управління податків і зборів з фізичних осіб ОСОБА_2 звернувся в порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків до першого заступника начальника ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_4, зазначивши у зверненні в якості підстави для застосування арешту факт відмови від проведення фактичної перевірки та пославшись на положення пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.3 п.75.1 ст.75, пп.80.2.7 п.80.2 ст.80, п.82.3 ст.82 ПК України.

За результатами розгляду вищезазначеного рішення першим заступником начальника ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_4 о 12:30 годині 17.08.2017 прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна ТОВ «ОСОБА_1 Сервіс», що перебуває за юридичною адресою: 65104, м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, 18, та адресою фактичного здійснення господарської діяльності: м. Одеса, вул. Михайла Грушевського ріг вул. Академіка Воробйова, вул. Одеська, ЖК «Одеській Традиції».

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв'язок у їх сукупності, суд вважає, що вищезазначене рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків підтвердженню не підлягає, а в задоволенні позову слід відмовити у звязку з наступним.

Провадження у справах, порушених за поданням податкових та митних органів, поданим на підставі статті 183-3 КАС України, є окремим видом судового провадження, відмінним від загального (позовного).

Це провадження є спеціальним видом скороченого провадження, в якому суд не вирішує публічно-правовий спір, а здійснює контроль за рішеннями чи діями органу державної податкової служби, які впливають або можуть вплинути на права та інтереси осіб (насамперед, платників податків) у публічних правовідносинах.

Згідно з п.2 ч.1 ст.183-3 КАС України провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними передбачених законом повноважень здійснюється на підставі подання таких органів щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Судом встановлено, що 18.08.2017 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшло подання ГУ ДФС в Одеській області про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «ОСОБА_1 Сервіс», яке ухвалою суду 18.08.2017 (справа № 815/4261/17) залишено без руху, а ухвалою суду від 18.08.2017 о 15:00 год. повернуто заявнику податковому органу через неусунення його недоліків.

У зв'язку із вищевикладеним ГУ ДФС в Одеській області звернулося з тими самими вимогами до суду в загальному порядку 12.09.2017.

Відповідно до пп.94.2.3 п.94.2 ст.94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Згідно з п.94.10 ст.94 ПК України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено).

Відповідно до пп.94.19.1 п.94.19 ст.94 припинення адміністративного арешту майна платника податків здійснюється у зв'язку з відсутністю протягом строку, зазначеного у пункті 94.10, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

Із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі (22 вересня 2005 року N 5-рп/2005, справа N 1-17/2005).

Диспозиція правової норми п.94.10 ст.94 ПК України містить дозвіл (прескрипцію нормативне твердження про те, як повинно бути) податковому органу, якому ця норма адресована, звернутися за підтвердженням адміністративного арешту майна в межах 96 годин, протягом яких суд спроможний такий арешт підтвердити. Недотримання вищеозначеного строку, який в силу абз.2 п.94.10 ст.94 ПК України не може бути продовжений, унеможливлює правозастосування цієї норми в силу законодавчих приписів, а не розсуду суду.

Таким чином, враховуючи, що як на час розгляду справи, так і на час звернення позивача із даними вимогами до суду адміністративний арешт майна платника податків ТОВ «ОСОБА_1 Сервіс», застосований рішенням від 17.08.2017, є припиненим в силу закону, суд приходить до висновку про те, що заявлені в даному адміністративному позові позовні вимоги до задоволення не підлягають, оскільки заявлені з порушенням приписів законодавства, що регулює спірні правовідносини.

Крім того, суд враховує, що згідно з ч.4 ст.183-3 КАС України у разі недотримання вимог частини третьої цієї статті суд повідомляє про це заявника та надає йому строк, але не більше ніж 24 години, для усунення недоліків. Невиконання вимог суду в установлений строк тягне за собою повернення заявнику подання та доданих до нього документів. Повернення подання не є перешкодою для повторного звернення з ним до суду після усунення його недоліків, але не пізніше ніж протягом 48 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду.

Також відповідно до ч.6 ст.183-3 КАС України відмова у прийнятті подання унеможливлює повторне звернення заявника з таким самим поданням. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами до суду в загальному порядку.

Таким чином, враховуючи, що за результатами звернення ГУ ДФС в Одеській області із відповідним поданням (справа № 815/4261/17) судом не було відмовлено у прийнятті подання (виключні підстави для чого визначені ч.5 ст.183-3 КАС України), так як подання було повернуто через неусунення недоліків, податковий орган звернувся з тими самими вимогами до суду в загальному порядку у непередбачений спеціальною нормою закону (ст.183-3 КАС України) спосіб.

Керуючись ст.ст.158-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Головного управління ДФС в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Сервіс» про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складений 03 жовтня 2017 року.

Суддя І.В. Завальнюк