Справа № 180/2027/16-а(2-а/180/44/17)
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 жовтня 2017 рокусправа № 180/2027/16-а(2-а/180/44/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Лукманової О.М. Божко Л.А.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.

за участю позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 09 червня 2017 року у справі №180/2027/44/16-а (2а/180/44/17) за позовом ОСОБА_1 до Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Марганець (далі - УПФУ в м.Марганець), в якому просив визнати дії Управління щодо включення в розрахунок його пенсії сум доходу за 2001-2003 роки та за червень-вересень 2009 року - неправомірними, а розпорядження відповідача від 07.04.2016 року № 134645 - недійсним, та зобов'язати УПФУ у м.Марганець вказані суми виключити з розрахунку заробітної плати для пенсії та провести перерахунок йому пенсії з 10.05.2016 року без включення в розрахунок пенсії сум доходу за 2001-2003 роки та за червень-вересень 2009 року.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він є інвалідом ІІІ групи загального захворювання з 23.06.2009 року. Протоколом від 09.11.2009 року Управлінням Пенсійного фонду України в м.Марганець йому призначено пенсію по інвалідності. З 01.01.2001 року по 01.10.2009 року він був зареєстрований як фізична особа - підприємець на єдиному податку, сплачував до бюджету єдиний податок, з якого 42% органи Державного казначейства України перераховували до ПФУ. Після припинення підприємницької діяльності він 16.03.2010 року звернувся до УПФУ з заявою про призначення йому пенсії за віком, з якої нараховується пенсія по інвалідності, додавши до заяви всі необхідні документи. Розпорядженням № 134645 від 13.07.2010 року УПФУ призначило йому пенсію за віком, з якої визначається пенсія по інвалідності, з 01.04.2010 року як непрацюючому інваліду на підставі ч.2 ст.33 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Розпорядженням № 134645 від 07.04.2016 року УПФУ провело йому черговий перерахунок пенсії. При ознайомленні 05.05.2016 року з цим розпорядженням він виявив, що в матеріалах його пенсійної справи знаходяться копії індивідуальних відомостей про застраховану особу форми «ІНДАНІ-СПД», датовані 14.09.2009 року, за 2001, 2002 і 2003 роки, відповідно до яких його заробітна плата (доход) з якої сплачені страхові внески і яка використовується для обчислення пенсії за звітній період складає 78 грн. 75 коп. щомісячно. Ці суми УПФУ включило до заробітної плати, з якої була нарахована пенсія. Крім того, в заробіток для пенсії УПФУ незаконно включило червень-вересень 2009 року: червень - 625 грн., липень-вересень - по 630 грн. щомісячно.

Постановою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 09 червня 2017 року в задоволення адміністративного позову - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована доводами адміністративного позову.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач перебуває на обліку в Нікопольському об'єднаному управлінні ПФУ Дніпропетровської області, з 23.06.2009 року йому було призначено пенсію по інвалідності, також в цей період ОСОБА_1 був зареєстрований як фізична особа - підприємець та у зв'язку з провадженням підприємницької діяльності сплачував страхові внески.

Після припинення підприємницької діяльності, 16.03.2010 року звернувся до управління ПФУ з заявою про призначення пенсії за віком, з якої нараховується пенсія по інвалідності.

З 01 квітня 2010 року позивачу призначено пенсію як непрацюючому пенсіонеру відповідно до ч.2 ст. 33 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

07 квітня 2016 року позивачу було проведено черговий перерахунок пенсії, ознайомившись 05.05.2016 року з цим розрахунком позивач дізнався, що при визначенні розміру його пенсії пенсійним органом було враховано індивідуальні відомості про застраховану особу форми «ІНДАНІ-СПД» датовані 14.09.2009 р., за 2001-2003 роки, відповідно до яких заробіток позивача (дохід), з якого сплачені страхові внески становить 78.75 грн. щомісячно, а також заробіток за червень 2009 року - 625 грн., липень - вересень 2009 року - 630 грн. щомісячно.

Вважаючи дії Нікопольського об'єднаного управління ПФУ Дніпропетровської області щодо розрахунку розміру пенсії з урахуванням відомостей про суми заробітку позивача як приватного підприємця за період 2001-2003 роки та червень-вересень 2009 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що оскільки ОСОБА_1 сплачував єдиний податок за 2001-2003 роки, органами Державного казначейства України перераховано 42 відсотки від сплаченого єдиного податку до Пенсійного органу України, що підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу які надані позивачем до пенсійного органу, тому заробіток за 2001 - 2003 роки підлягає зарахуванню при обчисленні розміру пенсії. Також, суд зазначив що період з 23 червня 2009 року по 30.09.2009 року підлягає зарахуванню при визначенні пенсія саме як період провадження позивачем підприємницької діяльності, оскільки це прямо передбачено Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Надаючи правову оцінку вимогам позивача про зобов'язання відповідача виключити з розрахунку пенсії сум заробітку за період з 2001-2003 роки, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 33 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: інвалідам I групи - 100 відсотків пенсії за віком; інвалідам II групи - 90 відсотків пенсії за віком; інвалідам III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону. Непрацюючі інваліди II групи, визнані інвалідами після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, та інваліди III групи за їх вибором мають право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27і 28 цього Закону, за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої статті 28 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст.27 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», розмір пенсії за віком визначається за формулою:

П = Зп ? Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25цього Закону.

Згідно із ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за інвалідом I групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 8, 13 і 14 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn );

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на трудову пенсію мають особи, які займаються підприємницької діяльністю, заснованою на особистій власності фізичної особи та виключно її праці, - за умови сплати страхових внесків до Пенсійного фонду.

Встановлені обставини справи свідчать, що приватний підприємець ОСОБА_1 згідно особисто поданої до органу ПФУ довідки Марганецької ОДПІ, сплатив єдиний внесок з 01.01.2001 року по 31.12.2004 року у сумі 5091.82 грн.

Єдиний податок сплачувався позивачем у вигляді єдиного податку відповідно до Указу Президента України від 03 липня 1998 року №727/98 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва.

Відповідно до абзацу 7 ч. 2 Указу №727/98 суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа сплачує єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень Державного казначейства України. Відділення державного казначейства України наступного дня після надходження коштів перераховують суми єдиного податку у таких розмірах: до місцевого бюджету - 43 відсотки, до пенсійного фонду - 42 відсотки, на обов'язкове соціальне страхування - 15 відсотків.

Більш того, на підтвердження факту сплати внесків до Пенсійного фонду у розмірі 42 відсотків від податку щомісяця, позивачем до пенсійного органу подано індивідуальні відомості про застраховану особу форми «ІНДАНІ-СПД» про суми відрахувань за період з 2001 по 2003 роки.

Відповідно до п.1 Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.1998 року №794, персоніфікований облік полягає в збиранні, обробленні, систематизації та зберіганні передбачених законодавством про пенсійне забезпечення відомостей про фізичних осіб, що пов'язані з визначенням права на виплати з Пенсійного фонду та їх розмір за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням.

Згідно п.5 Положення персоніфікований облік здійснює Пенсійний фонд та його органи на місцях (далі - уповноважений орган).

Згідно п.1 розділу І Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, затвердженого постанова правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 року №10-1, це Положення визначає порядок формування реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) з метою забезпечення ведення єдиного обліку застрахованих осіб у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування та їх ідентифікації, накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про сплату платниками єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та про набуття застрахованими особами права на отримання страхових виплат та порядок надання інформації з Реєстру застрахованих осіб.

Згідно п.2 розділу ІІ Положення до реєстру застрахованих осіб вносяться відомості про фізичних осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню відповідно до законодавства, та інформація, необхідна для обчислення і призначення страхових виплат за окремими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування: персоніфіковані відомості про застрахованих осіб та інформація про нарахування страхових внесків за застрахованих осіб, що подається страхувальниками у складі звітності; відомості про заробітну плату, дохід, грошове забезпечення, допомогу та компенсацію, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, які подаються роботодавцями - підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсації відповідно до законодавства; відомості про облік стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства; відомості про фізичних осіб - підприємців та осіб, які забезпечують себе роботою самостійно та інш.

Відповідно до п.3 розділу ІІ Положення дані до реєстру застрахованих осіб, зміни та уточнення до них вносяться на підставі звітності, що подається страхувальниками до органів доходів і зборів та передається до Пенсійного фонду України в порядку міжвідомчого обміну інформацією.

Отже, з урахуванням того, що відомості про сплату позивачем сум внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, з заробітку фізичної особи - підприємця підтверджено індивідуальними відомостями про застраховану особу, відповідач врахувавши заробіток позивача, з якого сплачено страхові внески діяв в порядку та в межах повноважень визначених Законом.

Надаючи правову оцінку вимогам позивача про зобов'язання відповідача виключити з розрахунку розміру пенсії період червень - вересень 2009 року провадження позивачем підприємницької діяльності та включення замість нього періоду перебування позивача на інвалідності.

Так, право на виплату пенсії по інвалідності за правилами частини 2 статті 33 Закону № 1058-IV у позивача виникло з 16 березня 2010 року, а тому визначаючи розмір пенсії, необхідно виходити із страхового стажу, набутого позивачем до настання цієї дати та розрахованого відповідно до вимог статті 24 цього Закону.

При цьому необхідно також врахувати, що позивач народився 12 вересня 1958 року, а тому, станом на день виникнення у нього права на пенсію за наведеними умовами, не досяг віку, передбаченого статтею 26 Закону № 1058-IV.

За змістом статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв'язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

У разі якщо зазначену доплату не було здійснено, до страхового стажу зараховується період, визначений за кожний місяць сплати страхових внесків за формулою: ТП = Св : В, де: ТП - тривалість періоду, що зараховується до страхового стажу та визначається в місяцях; Св - сума фактично сплачених страхових внесків за відповідний місяць; В - мінімальний страховий внесок за відповідний місяць.

Аналіз вищевказаних норм Закону № 1058-IV дає підстави колегії суддів для висновку, що законодавець передбачив зарахування до страхового стажу з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності на загальних підставах період перебування на інвалідності застрахованої особи.

Однак, законом не передбачено одночасного зарахування до одного і того ж страхового стажу періодів роботи застрахованої особи і часу перебування такої у цей же період на інвалідності.

Встановлені обставини справи свідчать, що позивач, перебуваючи на інвалідності займався підприємницькою діяльністю, яку припинив 15 березня 2010 року та в цей період сплачував страхові внески.

Отже, до страхового стажу позивача відповідачем правомірно зараховано період його роботи по 15 березня 2010 року на умовах, передбачених статтею 24 Закону № 1058-IV, та страхові внески за який відображені в індивідуальних відомостях про застраховану особу, при цьому правові підстави для зарахування часу перебування позивача на інвалідності з 16 березня 2010 року по вересень 2010 року відсутні.

За викладених обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 Також, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, прийнятою у відповідності до вимог норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, відтак підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.195, ст.196, 198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області у справі №180/2027/16-а (провадження №2а/180/44/17) - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів у відповідності до ст. 212 КАС України.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко