Справа № 712/5907/17
Суддя: Токова С. Є.
Дата ухвалення: 2017-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 712/5907/17
Провадження № 2а/712/525/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2017 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ТОКОВОЇ С.Є.

при секретарі ТИМОШЕНКО Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дій,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дій, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що він є власником земельної ділянки та житлового будинку в м. Черкаси по пров. Звязківців 17. Маючи на меті провести реконструкцію житлового будинку, 31.03.2017 року він звернувся із заявою за реєстраційним номером № 1911-арх, щодо видачі будівельного паспорта до департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради. До заяви було додано всі необхідні документи. Проте, за результатами розгляду вказаної заяви листом від 06.04.17 року № 19111-арх йому повідомлено, що відповідно до плану зонування території міста Черкаси, затвердженого рішенням Черкаської міської ради від 04.12.2014 року № 2-513, земельна ділянка за адресою: пров. Зв'язківців, 17, належить до зони Р-ЗП - перспективна рекреаційна зона озеленених територій загального користування. А тому у зв'язку із невідповідністю намірів забудови земельної ділянки містобудівній документації, що передбачено п. 2.4 Порядку, документи для видачі будівельного паспорту було повернуто. Вважає вказані дії відповідача протиправними, тому звернувся за захистом своїх прав до суду.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю та просив суд визнати протиправною відмову відповідача у видачі будівельного паспорту ОСОБА_1 на забудову земельної ділянки за адресою: м. Черкаси, пров. Зв'язківців, 17, зобовязати відповідача видати будівельний паспорт на забудову земельної ділянки за адресою: м. Черкаси, пров. Зв'язківців, 17.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 являється власником земельної ділянки та житлового будинку в м. Черкаси, по пров. Зв'язківців, 17. Право власності на земельну ділянку площею 0,0415 га, кадастровий номер: :03:016:0058 посвідчується договором купівлі-продажу від 06.06.2016 року посвідченого нотаріусом ОСОБА_2 Цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Право власності на житловий будинок посвідчується договором купівлі-продажу від 06.06.2016 року, посвідченого нотаріусом ОСОБА_2.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2011 р. № 103 затверджено Порядок видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки

Так, згідно з п. 2.1. Порядку видача будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури безпосередньо, через центри надання адміністративних послуг та/або через Єдиний державний портал адміністративних послуг. Будівельний паспорт надається уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження пакета документів, до якого входять: заява на видачу будівельного паспорта зі згодою замовника на обробку персональних даних за формою, наведеною у додатку 1 Порядку; засвідчена в установленому порядку копія документа, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою; ескізні наміри забудови.

Маючи на меті провести реконструкцію житлового будинку, який належить позивачу на праві приватної власності, він звернувся із заявою за реєстраційним номером № 1911-арх, щодо видачі будівельного паспорта до департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради.

До заяви було додано всі передбачені Порядком документи.

Проте, за результатами розгляду заяви, листом від 06.04.17 року № 19111-арх позивачу повідомлено, що відповідно до плану зонування території міста Черкаси, затвердженого рішенням Черкаської міської ради від 04.12.2014року № 2-513, земельна ділянка за адресою: м. Черкаси, пров. Зв'язківців, 17, належить до зони Р-ЗП - перспективна рекреаційна зона озеленених територій загального користування. А тому у зв'язку із невідповідністю намірів забудови земельної ділянки містобудівній документації, що передбачено п. 2.4 Порядку, документи для видачі будівельного паспорту було повернуто.

Проте вказані дії відповідача суд вважає протиправними, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ст. 39 Земельного кодексу України використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням державних стандартів і норм.

Відповідно до п.2.4 ч.1 ст.2 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» планування і забудова територій - діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає обґрунтування розподілу земель за цільовим призначенням та взаємоузгодження державних, громадських та приватних інтересів під час планування і забудови територій.

Положеннями ч. 2 ст. 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що генеральний план населеного пункту має розроблятися та затверджуватися з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зонування території має здійснюватися з відображення існуючої забудови територій, інженерно- транспортної інфраструктури, а також основних елементів планувальної структури територій.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них. Містобудівна документація на місцевому рівні розробляється з урахуванням даних державного земельного кадастру на актуалізованій картографічній основі в цифровій формі як просторово орієнтована інформація в державній системі координат на паперових і електронних носіях.

Ст. 18 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що план зонування території розробляється на основі генерального плану населеного пункту (у його складі або як окремий документ) з метою визначення умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон. А також вказаною статтею передбачено, що зонування території здійснюється з урахуванням попередніх рішень щодо планування і забудови території.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства.

Виконавчий орган сільської, селищної, міської ради вживає заходи щодо організації комплексної забудови територій відповідно до вимог цього Закону.

Згідно зі ст. 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт).

Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 300 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки.

Будівельний паспорт складається з текстових та графічних матеріалів.

За наявності плану зонування території розроблення будівельного паспорта здійснюється на його підставі.

Проектування на підставі будівельного паспорта здійснюється без отримання містобудівних умов та обмежень. Для об'єктів, зазначених у частині першій цієї статті, розроблення проекту будівництва здійснюється виключно за бажанням замовника.

Надання будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження відповідної заяви та пакета документів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Порядок видачі та форма будівельного паспорта визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

В даному випадку, позивач придбав земельну ділянку з конкретно визначеним цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Згідно ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності та право користування земельною ділянкою виникає з моменту отримання її власником документа, що посвідчує таке право та його державної реєстрації.

Статтею 375 ЦК України встановлено право власника на забудову земельної ділянки. Згідно даної норми, власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Основним нормативно-правовим актом з регулювання земельних правовідносин є Земельний кодекс України. Завданням названого кодексу, разом з іншими нормативно-правовими актами, що регулюють земельні відносини, є забезпечення права на землю громадян.

Абзацами 5 та 6 п. 5 рішення Конституційного суду України від 16.04.2009 № 7- рп/2009 розяснено, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і субєкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування та громадянами, що породжує в громадян упевненість у тому, що їхнє становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними та фізичними особами.

Відповідно до п. 10.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» у разі визнання судом неправомірними дій чи бездіяльності відповідача суд може зобов'язати його вчинити чи утриматися від вчинення певних дій у спосіб, визначений чинним законодавством, яким може бути захищено/відновлено порушене право.

Резолютивна частина рішення не повинна містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та зобов'язання його до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє.

Суд може ухвалити постанову про зобов'язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб'єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об'єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відмова відповідача у видачі позивачу будівельного паспорту забудови земельної ділянки порушує його права та суперечить нормам законодавства, оскільки беручи до уваги той факт, що ним було виконано всі необхідні умови для отримання будівельного паспорту забудови земельної ділянки, більше того він є власником земельної ділянки, зазначена відмова позбавляє його законного права вільно користуватися, володіти та розпоряджатися своєю власністю, так як останній не може реалізувати своє право на будівництво.

У відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 105 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може містити вимогу про зобов'язання відповідача суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії. Згідно пунктів 1 і 2 ч. 2 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, а також зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Таким чином, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 3, 17,18, 79, 104, 105, 106 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 2, 17, 18, 24, 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. 125 Земельного кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Департаменту архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міської ради щодо відмови у видачі будівельного паспорту ОСОБА_1 на забудову земельної ділянки за адресою: м. Черкаси, пров. Звязківців, 17, кадастровий номер :03:016:0058, шляхом повернення поданих документів.

Зобов'язати Департамент архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міської ради видати будівельний паспорт ОСОБА_1 на забудову земельної ділянки за адресою: м. Черкаси, пров. Звязківців, 17, кадастровий номер :03:016:0058.

Постанова може бути оскаржена через суд першої інстанції до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення в порядку, передбаченому ст. 186 КАС України. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

ГОЛОВУЮЧИЙ: