Справа № 820/3707/17
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2017-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

27 вересня 2017 р. 16:27 год. справа № 820/3707/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Біленського О.О.,

при секретарі судового засідання - Король Д.О.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Вартанян Н.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкового повідомлення - рішення від 17.05.2017 року №26912-13.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що належна йому на праві приватної власності нежитлова будівля, розташована за адресою: АДРЕСА_1, є об'єктом сільськогосподарської інфраструктури та не є об'єктом оподаткування згідно з пп. ж п.п.266.2.2 п.266.2 ст.266 ПК України, оскільки використовується позивачем безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення, на думку позивача, підлягає скасуванню.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити адміністративний позов з підстав та мотивів, викладених в ньому.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, підтримав правову позицію, викладену у запереченнях на адміністративний позов, в яких зазначив, що пільга, встановлена абз.ж) пп.266.2.2. п.266.2 ст.266 ПКУ, надається тільки юридичним особам, а тому податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, нараховується фізичній особі, власнику об'єктів нежитлової нерухомості, контролюючими органами без застосування пільги.

Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець з 01.08.2003 року, перебуває на податковому обліку в Лозівській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Харківській області з 01.08.2013 року, відповідно до свідоцтва серія НОМЕР_1 є платником єдиного податку (3 група) з 01.01.2012 року.

Згідно з витягом з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ФОП ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність за кодом 01.11 - вирощування зернових культур (крім рису) , бобових культур і насіння олійних культур.

Відповідно до договору купівлі-продажу №58-Н від 27.09.2003 року, укладеного через Лозівську філію Харківської товарної біржі, ОСОБА_1 є власником нежитлової будівлі літ."Ж-2", загальною площею 815,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачем надано пояснення, що зазначена будівля використовується ним в якості ремонтної бази для ремонту та обслуговування належної йому сільськогосподарської техніки та сільськогосподарського спеціального автотранспорту, оскільки станом на серпень 2017 позивачу належать 3 одиниці сільськогосподарської техніки, необхідної для використанні у виробництві сільськогосподарської продукції, а саме: вантажний самоскид МАN, трактор та зернокомбайн (свідоцтва про реєстрацію машини НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4 відповідно.)

17.05.2017 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у Харківської області було винесено податкове повідомлення - рішення від №26912-13, яким позивачу визначено податкове зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на загальну суму 12038,21 грн.

Зі змісту позовної заяви та заперечень на неї відповідача, пояснень представників сторін у судовому засіданні судом встановлено, що між сторонами відсутній спір щодо фактичних обставин справи. Причиною виникнення спору є різне тлумачення сторонами положень Податкового кодексу України в частині застосування пільги щодо сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, передбаченої абзацем ж) пп.266.2.2. п.266.2 ст.266 ПК України, щодо фізичної особи.

Пунктом 10.3 статті 10 Податкового кодексу України передбачено, що питання встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) вирішують місцеві ради в межах повноважень, визначених Кодексом.

Платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості (підпункт 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Кодексу).

Об'єктом оподаткування є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, у тому числі його частка (підпункт 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Кодексу).

Конституція України та Цивільний кодекс України (далі - ЦК) закріпили право приватної власності (статті 41 та 325 ЦК). Суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими. Законом може бути встановлено обмеження розміру земельної ділянки, яка може бути у власності фізичної та юридичної особи (стаття 325 ЦК).

Таким чином, суб'єктом права власності законодавством визнається фізична особа, яка може бути власником будь-якого майна, крім майна, яке не може знаходитися взагалі у власності фізичної особи, і, водночас, не виокремлюється такий суб'єкт права власності як фізична особа - підприємець.

Підпунктом "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Кодексу визначено, що не є об'єктами оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

Отже, об'єкти нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, не визначені підпунктом "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Кодексу як об'єкти нерухомості, що не є об'єктами оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до підпункту 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 Кодексу сільськогосподарський товаровиробник - це юридична особа незалежно від організаційно-правової форми, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

Згідно з п.291.4 ст.291 Кодексу суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку: 1) перша група - фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб, здійснюють виключно роздрібний продаж товарів з торговельних місць на ринках та/або провадять господарську діяльність з надання побутових послуг населенню і обсяг доходу яких протягом календарного року не перевищує 300000 гривень; 2) друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1500000 гривень. Дія цього підпункту не поширюється на фізичних осіб - підприємців, які надають посередницькі послуги з купівлі, продажу, оренди та оцінювання нерухомого майна (група 70.31 КВЕД ДК 009:2005), а також здійснюють діяльність з виробництва, постачання, продажу (реалізації) ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння. Такі фізичні особи - підприємці належать виключно до третьої групи платників єдиного податку, якщо відповідають вимогам, встановленим для такої групи; 3) третя група - фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, не обмежена та юридичні особи - суб'єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 5000000 гривень; 4) четверта група - сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва серія НОМЕР_1 є платником єдиного податку третьої групи, у той час як сільськогосподарські товаровиробники є платниками єдиного податку четвертої групи відповідно до п.п.4 п.291.4 ст.291 Кодексу.

З метою однозначного застосування норм Кодексу та уникнення юридичних колізій статтею 5 Кодексу передбачено, що поняття, правила та положення, установлені Кодексом та законами з питань митної справи, застосовуються виключно для регулювання відносин, передбачених статтею 1 Кодексу.

Враховуючи зазначене вище, фізична особа - власник об'єктів нежитлової нерухомості, призначених для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, не може належати до сільськогосподарських товаровиробників у розумінні норм Кодексу.

Окрім того, суд зазначає, що згідно з Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженим наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17.08.2000 р. №507, до класу (код 1271) "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" належать будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності.

Зокрема, клас 1271 "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" охоплює такі підкласи: 1271.1 "Будівлі для тваринництва" (зокрема, товарні та племінні ферми великої рогатої худоби, свиноферми й свинофабрики, вівцеферми, кролівничі та звірівницькі ферми, кінні заводи, собачі розплідники); 1271.2 "Будівлі для птахівництва" (зокрема, птахофабрики та птахоферми, на підприємствах із виробництва яєць і м'яса птиці, а також із вирощування гібридної птиці для товарних господарств та інкубаторно-птахівничі станції для виробництва добового молодняка птиці та ін.); 1271.3 "Будівлі для зберігання зерна" (зокрема, зерносховища); 1271.4 "Будівлі силосні та сінажні" (зокрема, силоси); 1271.5 "Будівлі для садівництва, виноградарства та виноробства" (зокрема, підвали, винокурні, винні ємкості); 1271.6 "Будівлі тепличного господарства" (зокрема, теплиці, сільськогосподарські, парники, оранжереї, заводи кормових антибіотиків); 1271.7 "Будівлі рибного господарства" (зокрема, підприємства з переробки риби); 1271.8 "Будівлі підприємств лісівництва та звірівництва" (зокрема, підприємства з переробки відходів тваринництва); 1271.9 "Будівлі сільськогосподарського призначення інші" (зокрема, підприємства виробничо-технічного обслуговування, які включають: бази зберігання мінеральних добрив і пестицидів, сільськогосподарської техніки та запасних частин, підприємства з ремонту сільськогосподарських машин і транспорту, станції біологічного захисту рослин).

Визначення належності будівлі до того чи іншого класу будівель проводиться на підставі документів, що підтверджують їх право власності, з врахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення такого об'єкта нерухомості згідно з Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000.

Відповідно до договору купівлі-продажу №58-Н від 27.09.2003 року будівля літ."Ж-2", загальною площею 815,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 визначена як цегляний поточний профілакторій.

Зазначені обставини підтверджуються також і технічним паспортом на будівлю літ."Ж-2", загальною площею 815,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, код профілакторію визначено 1264.6, тобто профілакторій не відноситься до будівель для використання в сільськогосподарській діяльності.

Судом встановлено, що будівля літ."Ж-2", загальною площею 815,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, перебуває у власності позивача як фізичної особи, однак пільга, передбачена підпунктом "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Кодексу не застосовується до ОСОБА_1 в частині звільнення від оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, оскільки позивач не вважається сільськогосподарським товаровиробником у розумінні Податкового кодексу України.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

За приписами ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 КАС України.

Суд зазначає, що податкове повідомлення - рішення від 17.05.2017 року №26912-13 винесене контролюючим органом на підставі, у порядку та у спосіб, що визначені законом, а тому є правомірним. Доказів, що свідчать про протилежне, до суду не надано.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 69-72, 86, 94, 128, 159, 160- 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкового повідомлення - рішення - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 02 жовтня 2017 року.

Суддя Біленський О.О.