Справа № 361/5535/17
Суддя: Василишин В. О.
Дата ухвалення: 2017-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2-а/361/566/17, cправа № 361/5535/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«02» жовтня 2017 року м.Бровари Київської області

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Василишин В.О., розглянувши у приміщенні Броварського міськрайонного суду в порядку скороченого провадження відповідно до статті 183-2 КАС України адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Броварського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,

в с т а н о в и в:

13 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить: - визнати протиправними дії Броварського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо відмови у проведенні йому перерахунку пенсії, виходячи з заробітної плати в сумі 940,56 крб., одержаної за роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в м. Припять, Чорнобильська АЕС за 04, 11, 12, 13, 16 липня 1986 року; зобовязати Броварське обєднане управління Пенсійного фонду України Київської області здійснити з 06 березня 2017 року перерахунок та виплату йому пенсії, виходячи з заробітної плати в сумі 940,56 крб., одержаної за роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в м. Припять, Чорнобильська АЕС за 04, 11, 12, 13, 16 липня 1986 року без обмеження її максимальним розміром та з урахуванням проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог зазначається, що позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується відповідним посвідченням. З 23 листопада 1990 року перебуває на обліку в Броварському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області та отримую пенсію по інвалідності, розмір якої визначений відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

3 01 січня 2012 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23 листопада 2011 року, якою затверджено порядок обчислення пенсії.

Відповідно до пункту 1 Постанови № 1210 даний порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, i пенсій у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 i 57 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи». Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 року, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Обчислення пенсій відповідно до Закону здійснюється на підставі довідок про заробітну плату, які відповідно до статті 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» видаються установами та організаціями, за основним місцем роботи працівників того часу.

Тому, 31 серпня 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії по інвалідності відповідно до статті 54 Закону № 796 та Постанови КМУ № 1210, враховуючи довідку № б/н від 07 квітня 2016 року про фактично виплачену заробітну плату в сумі 940,56 крб., отриману за роботу в зоні ЧАЕС без обмеження її максимальним розміром.

Проте відповідач відмовив позивачу у проведенні перерахунку пенсії з тих підстав, що премії зазначені у довідці від 07 квітня 2016 року № б/н не зазначаються у довідці про заробітну плату, а тому сума виплаченої заробітної плати з урахуванням премій не може бути врахована при проведенні перерахунку пенсії.

Вважає, що у відповідача відсутні правові підстави не приймати довідку про мій заробіток в зоні відчуження ЧАЕС у 1986 році в сумі 940,56 крб. для перерахунку пенсії, відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2017 року відкрито скорочене провадження у справі.

22 вересня 2017 року до суду надійшли заперечення від Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на адміністративний позов, в якому відповідач зазначав про невизнання позовних вимог та просив відмовити у їх задоволенні.

Судом встановлено, що позивач є пенсіонером, з 23 листопада 1990 року перебуває на обліку в Броварському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області та отримує пенсію по інвалідності, розмір якої визначений відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», має статус інваліда війни.

У серпні 2017 року позивач звернувся до Броварського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області із заявою про перерахунок пенсії по інвалідності відповідно до статті 54 Закону № 796 та Постанови КМУ № 1210, враховуючи довідку № б/н від 07 квітня 2016 року про фактично виплачену заробітну плату в сумі 940,56 крб., отриману за роботу в зоні ЧАЕС без обмеження її максимальним розміром.

Листом від 06 вересня 2017 року № 672/Г-01 відповідач повідомив позивачу про відмову у проведенні перерахунку пенсії з тих підстав, що премії зазначені у довідці від 07 квітня 2016 року № б/н не зазначаються у довідці про заробітну плату, а тому сума виплаченої заробітної плати з урахуванням премій не може бути врахована при проведенні перерахунку пенсії.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення встановлено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно із частиною першою статті 54 Закону № 796 пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

04, 11, 12, 13, 16 липня 1986 року позивач приймав участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. В чорнобильську зону був відряджений зі свого постійного місця роботи Броварського заводу алюмінієвих будівельних конструкцій.

Броварський завод алюмінієвих будівельних конструкцій () згідно із даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань знаходиться в стані припинення. Голова комісії з припинення (ліквідатор) ОСОБА_2

Позивач звернувся до голови комісії з припинення Броварського заводу алюмінієвих будівельних конструкцій про видачу довідки про заробітну плату за роботу в зоні відчуження за період 04, 11, 12, 13, 16 липня 1986 року.

Згідно із довідкою від 07 квітня 2016 року б/н, виданою Броварським заводом алюмінієвих будівельних конструкцій позивачу за роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС виплачена заробітна плата в сумі 940,56 крб. відповідно до Постанови РМ УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7. Оплата за підвищеними посадовими окладами по зонах небезпеки проводиться, виходячи з встановленого у зоні відчуження 6-годинного робочого дня та 6-денного робочого тижня. Довідка видана на підставі первинних бухгалтерських документів.

Зі змісту вказаної довідки вбачається, що розрахунок заробітної плати позивача за участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за 04, 11, 12, 13, 16 липня 1986 року сформований на підставі первинних бухгалтерських документів, виходячи із заробітної плати за роботу в зоні відчуження в сумі 81,90 крб., збереженого середнього заробітку за дні роботи в зоні відчуження в сумі 59,50 крб., премії за діючими системами преміювання в зоні відчуження в сумі 56,71 крб., одноразової винагороди в розмірі 5-ти кратної місячної тарифної ставки в сумі 742,45 крб.

Згідно із довідками від 20 липня 1986 року № 1255 й від 04 грудня 1992 року позивачу виплачена одноразова винагорода в розмірі 5-ти кратної місячної тарифної ставки, розмір якої відповідач не врахував при перерахунку пенсії.

Відповідно до статті 1 Конвенції про захист заробітної плати, реєстрація ратифікації Україною 04 серпня 1961 року, Україна прийняла на себе зобовязання рахувати заробітною платою будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах за виконану роботу або послуги працівникові.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про оплату праці» основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обовязки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, повязані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати це виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

За нормою частини другої статті 101 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» підприємства несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 38 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 25 листопада 2005 року № 22-1 орган, що призначає пенсію, має право в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість видачі документів для призначення (перерахунку) пенсії. Такі перевірки не є плановими, а тому можуть проводитись Пенсійним фондом в будь-який час. Пенсійний фонд проводить зустрічну перевірку на підставі первинних бухгалтерських документів, за результатами якої складається акт перевірки щодо достовірності довідки про заробітну плату. У разі встановлення розбіжностей у сумах з наданим документом вираховується сума надміру сплачених коштів (переплата) або ж здійснюється перерахунок пенсії з метою її підвищення.

Згідно зі статтею 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також: за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Виходячи з вищевикладеного, відповідач наділений повноваженнями щодо перевірки наданих позивачем документів, здійснення відповідних запитів, витребування первинних документів щодо підтвердження виплаченої заробітної плати за роботу в зоні ЧАЕС, зазначеної в довідці від 07 квітня 2016 року б/н. Натомість відповідач свідомо порушуючи норми закону формально приймає рішення про відмову у перерахунку пенсії.

Довідка про заробітну плату від 07 квітня 2017 року б/н відповідає всім вимогам чинного законодавства. При цьому відповідач не надав доказів, що дані відображені у довідці про заробіток позивача є неправдивими або недостовірними. У судовому порядку зазначена довідка недійсною також не визнавалася.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 24 травня 2017 року у справі К/800/17251/17, від 24 лютого 2015 року у справі

№ К/800/12074/13.

У частині першій статті 58 Конституції України закріплено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно зі статтею 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

У пунктах 1, 2 Прикінцевих і перехідних положень Закону № 3668-VI визначено, він набирає чинності з 01 жовтня 2011 року і що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

У пункті 2 Прикінцевих положень Закону № 911-VIII передбачено, що дія його положень щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 01 січня 2016 року.

При цьому, у рішенні Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп зазначено, що стаття 58 Конституції України закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи в громадян упевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршено прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта. інституцій. Надання зворотної сили законам суперечить духу правової держави.

Отже, системний аналіз викладених правових норм та наведеної правової позиції КСУ дозволяє стверджувати, що обмеження пенсії максимальним розміром застосовується до осіб, яким пенсія призначена після набуття чинності Законом № 3668-VI, тобто після 01 жовтня

2011 року, та Законом № 911-VIII, тобто з 01 січня 2016 року.

Аналогічний правовий підхід викладено в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 16 лютого 2016 року у справі № 607/3808/15-а.

Відповідно до статті 70 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», громадяни, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи мають право захищати у відповідних державних, судових органах свої законні інтереси.

У частині другій статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно частини першої статті 244-2 КАС України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Згідно із постановами Верховного Суду України від 31 травня 2016 року по справі

№ 826/11379/14, від 10 травня 2016 року по справі № п/800/362/15, від 20 квітня 2016 року по справі № 826/16796/14, від 12 квітня 2016 року по справі № 813/7851/13-а, від 01 березня 2016 року по справі № 826/4860/13-а, від 03 лютого 2016 року по справі № 826/72/15, від

02 лютого 2016 року по справі № 804/14800/14, від 24 листопада 2015 року по справі

№ 816/1229/14 (21-3669а15), від 17 листопада 2015 року по справі № 2а-18442/11/2670, від 16 вересня 2015 року по справі № 826/4418/14 (21-1465а15), встановлено, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність субєкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

З урахуванням тієї обставини, що позивач звертався до відповідача із заявою щодо перерахунку та виплати йому пенсії, правильним способом захисту порушеного права позивача є саме зобовязання відповідача вчинити вказані дії.

Відповідно до вимог статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути поданий в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється строк шість місяців, але для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позивач набув право на пенсію до встановлення змін у законодавстві, якими було обмежено максимальний розмір пенсії, а тому, розмір пенсії позивача не може бути обмежено сумою 10 740грн.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що дії позивача, направлені на реалізацію встановленого законом права на перерахунок пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, узгоджуються із положеннями Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а відмова суб'єкта владних повноважень у проведенні перерахунку пенсії є безпідставною і протиправною.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог

Керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 72, 86, 99, 100, 159 - 163, 183-2, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Броварський міськрайонний суд

п о с т а н о в и в:

Позов - задовольнити.

Визнати протиправними дії Броварського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1, виходячи з заробітної плати в сумі 940,56 крб., одержаної за роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в м. Припять, Чорнобильська АЕС за 04, 11, 12, 13, 16 липня 1986 року.

Зобовязати Броварське обєднане управління Пенсійного фонду України Київської області здійснити з 06 березня 2017 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, виходячи з заробітної плати в сумі 940,56 крб., одержаної за роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в м. Припять, Чорнобильська АЕС за 04, 11, 12, 13, 16 липня 1986 року без обмеження її максимальним розміром та з урахуванням проведених виплат.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. При відкладенні складення постанови суду в повному обсязі на строк, який не може бути більшим ніж п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин