Справа № 816/905/17
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2017-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2017 р.Справа № 816/905/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Жигилія С.П.

Суддів: Перцової Т.С. , Дюкарєвої С.В.

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 04.07.2017р. по справі № 816/905/17

за позовом ОСОБА_1

до Голови Оржицького районного суду Полтавської області Грузман Тетяни Володимирівни , Судді Оржицького районного суду Полтавської області Гришка Олександра Яковича , Оржицького районного суду Полтавської області

про скасування рішень та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Голови Оржицького районного суду Полтавської області Грузман Тетяни Володимирівни (далі по тексту - відповідач-1), судді Оржицького районного суду Полтавської області Гришка Олександра Яковича (далі по тексту - відповідач-2), Оржицького районного суду Полтавської області (далі по тексту - відповідач-3), в якому просить:

- зобов'язати Оржицький районний суд Полтавської області зареєструвати наказ ОСОБА_1 від 03.05.2017 року "Про виконання обов'язків голови Оржицького районного суду та про вибори суддів на адміністративну посаду" в номенклатурній справі Оржицького районного суду Полтавської області по кадровому діловодству;

- скасувати всі прийняті зборами суддів Оржицького районного суду Полтавської області від 03.05.2017 року №13 рішення;

- скасувати наказ від 03.05.2017 року судді Оржицького районного суду Полтавської області Грузман Тетяни Володимирівни про виконання повноважень голови суду та встановлення щомісячних доплат.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 04.07.2017 року провадження у справі №816/905/17 в частині вимог щодо скасування всіх прийнятих зборами суддів Оржицького районного суду Полтавської області від 03.05.2017 №13 рішень - закрито.

Роз'яснено позивачеві, що повторне звернення до суду з цією самою позовною заявою не допускається.

Позивач, не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 04.07.2017 року по справі №816/905/17.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що звернувся до адміністративного суду з публічно-правовим спором, оскільки при прийнятті оскаржуваних рішень збори суддів та голова Оржицького районного суду Полтавської області діяли як суб'єкти владних повноважень та здійснювали владні управлінські функції, а тому, вважає, що в даному випадку відсутні підстави для закриття провадження у справі.

У надісланій заяві просив розгляд справи провести без його участі.

Оржицький районний суд Полтавської області у надісланому клопотанні просив розгляд справи провести без участі представника третього відповідача.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що дана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства з огляду на те, що орган суддівського самоврядування не виконує владних управлінських функцій, а тому спір, предметом якого є рішення такого органу, не є публічно-правовим спором, який підпадає під визначення справи адміністративної юрисдикції, наведене в п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів цілком погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, справа адміністративної юрисдикції - публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За змістом п.6 ч.1 ст. 3 КАС України, адміністративний позов - звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів або на виконання повноважень у публічно-правових відносинах;

Колегія суддів зазначає, що при визначенні юрисдикції справи, необхідно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач.

Виходячи зі змісту ч. 2 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно - правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Пункт 7 частини 1 статті 3 КАС України визначає, що суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, Кодекс адміністративного судочинства України регламентує порядок розгляду спорів, які виникають у результаті здійснення суб'єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

Разом з тим, слід зазначити, що якщо суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказані владні управлінські функції щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак справи адміністративної юрисдикції і, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Як вбачається з протоколу зборів суддів Оржицького районного суду Полтавської області №13 від 03.05.2017 року (а.с. 7-11) зборами суддів прийнято наступні рішення:

1. Провести вибори на адміністративну посаду голови Оржицького районного суду 03.05.2017 року.

2. Включити суддю Грузман Т.В. до списку кандидатів для обрання її на адміністративну посаду голови суду.

3. Особою уповноваженою на виконання функцій лічильної комісії обрати суддю Гришка О.Я.

4. Залучити в якості спостерігачів двох працівників суду - заступника керівника апарату ОСОБА_3 та консультанта із судової статистики ОСОБА_4

5. Приєднати лист ОСОБА_1 від 03.05.2017 року до матеріалів номенклатурної справи щодо проведення зборів суддів та враховуючи повноважність зборів суддів не змінювати дату проведення виборів голови суду.

6. Внести зміни до додатку №7 Положення про збори суддів та зазначити, що даний додаток (Список суддів для отримання бюлетенів для таємного голосування з обрання на адміністративну посаду) затверджується головуючим на зборах суддів.

7. Затвердити протокол про результати таємного голосування на виборах голови Оржицького районного суду Полтавської області.

8. За результатами таємного голосування головою Оржицького районного суду Полтавської області, терміном на три роки, обрати суддю Грузман Тетяну Володимирівну.

9. Результати виборів довести до відома працівників Оржицького районного суду Полтавської області, оприлюднити на офіційній веб-сторінці Оржицького районного суду, копію рішення зборів суддів направити до Ради суддів України, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Державної судової адміністрації України, ТУ ДСА України в Полтавській області.

На переконання позивача протокол зборів від 03.05.2017 року, в порушення п. 4.44 Положення про збори суддів Оржицького районного суду Полтавської області, не містить відомостей про кількість суддів, які працюють в суді на день проведення зборів; в порушення п. 5.1, голову обрано не на два, а на три роки; протокол про результати таємного голосування та протокол про обрання голови суду складався і підписувався однією уповноваженою особою, що суперечить Положенню про порядок призначення на посаду голови Оржицького районного суду та є неможливим з огляду на те, що секретар зборів суддів не міг виконувати в цей час свої функціональні обов'язки, передбачені п. 4.11 Положення про збори суддів.

Так, відповідно до статті 130-1 Конституції України, для захисту професійних інтересів суддів та вирішення питань внутрішньої діяльності судів відповідно до закону діє суддівське самоврядування.

Відповідно до частин першої та другої статті 126 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIІІ, для захисту професійних інтересів суддів та вирішення питань внутрішньої діяльності судів в Україні діє суддівське самоврядування - самостійне колективне вирішення зазначених питань суддями.

Суддівське самоврядування є однією з гарантій забезпечення незалежності суддів. Діяльність органів суддівського самоврядування має сприяти створенню належних організаційних та інших умов для забезпечення нормальної діяльності судів і суддів, утверджувати незалежність суду, забезпечувати захист суддів від втручання в їхню діяльність, а також підвищувати рівень роботи з кадрами у системі судів.

В силу приписів частини другої статті 127 цього ж Закону, суддівське самоврядування в Україні здійснюється, зокрема, через збори суддів місцевого суду, апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду, Пленуму Верховного Суду.

Частиною першою статті 128 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що збори суддів - зібрання суддів відповідного суду, на якому вони обговорюють питання внутрішньої діяльності цього суду та приймають колективні рішення з обговорюваних питань.

Відповідно до частини п'ятої статті 128 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", збори суддів, крім іншого, обговорюють питання щодо внутрішньої діяльності суду чи роботи конкретних суддів або працівників апарату суду та приймають з цих питань рішення, що є обов'язковими для суддів та працівників цього суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що збори суддів, як орган суддівського самоврядування, не є суб'єктом владних повноважень у розумінні статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки рішення, ухвалені на таких зборах, мають внутрішньо-управлінський характер і стосуються внутрішньої діяльності суду, а відтак спір щодо цих рішень не містить ознак публічно-правового.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Пленуму Верховного Суду України від 19.12.2008 №17 "Про деякі питання, що виникають у судовій практиці щодо позовів до органів суддівського самоврядування", відповідно до якої органи суддівського самоврядування (збори суддів, конференції суддів, з'їзд суддів України, ради суддів), їх уповноважені особи (головуючі на зборах, конференціях суддів, з'їзді суддів України, їх члени (делегати), голови, їх заступники, члени рад суддів) при здійсненні ними дій (бездіяльності) чи прийнятті рішень, пов'язаних із реалізацією функцій суддівського самоврядування, не є суб'єктами владних повноважень і не можуть бути відповідачами у відповідних адміністративних справах. Компетенція адміністративних судів відповідно до статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України на розгляд таких спорів не поширюється.

У цій же постанові зазначено, що скарги на рішення органів суддівського самоврядування (зборів суддів, конференцій суддів, з'їзду суддів України, рад суддів), а також скарги на дії, бездіяльність і рішення головуючих на зборах суддів, конференціях суддів, з'їзді суддів України та їх членів (делегатів), голів, їх заступників і членів рад суддів, пов'язані з діяльністю органів суддівського самоврядування, розглядаються самими органами суддівського самоврядування згідно зі статтями 105-116 Закону України від 07.02.2002 № 3018-III "Про судоустрій України" та внутрішніми актами, які регламентують їх діяльність.

Зміни, які відбулися у законодавстві України з набранням чинності Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIІІ (з урахуванням подальших змін до нього), не змінюють концептуальних підходів до оцінки ролі органів суддівського самоврядування та внутрішньо-управлінського характеру їх рішень, висловлених Верховним Судом України у постанові Пленуму від 19.12.2008 №17, оскільки правовий статус органів суддівського самоврядування залишився незмінним.

Аналізуючи вищезазначені положення, колегія суддів вважає, що орган суддівського самоврядування не виконує владних управлінських функцій, а тому спір, предметом якого є рішення такого органу, не є публічно-правовим спором, який підпадає під визначення справи адміністративної юрисдикції, наведене в п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що за суб`єктним складом сторін, змістом заявлених позивачем вимог та предметом спору дана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно із вимогами пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Отже, висновок суду першої інстанції про те, що даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, є правомірним.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Так, колегія суддів підтверджує, що при прийнятті судового рішення у справі суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи, правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права та ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 04.07.2017р. по справі № 816/905/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Жигилій С.П.
Судді Перцова Т.С. Дюкарєва С.В.
Повний текст ухвали виготовлений 03.10.2017 р.