Справа № 343/616/17
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/8723/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Хобор Р.Б., Попка Я.С.

з участю секретаря судового засідання Гелецького П.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львові апеляційну скаргу Калуського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на постанову Долинського районного суду Івано-Франківської області від 04 липня 2017 року у справі № 343/616/17 за позовом ОСОБА_1 до Калуського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання протиправними дій субєкта владних повноважень та зобовязання провести перерахунок призначеної пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

05 квітня 2017 року позивач з урахуванням клопотання про збільшення позовних вимог, просить визнати неправомірними дії Калуського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо не включення до заробітку суми усіх виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а саме:доплати згідно акту ревізії, виплаченої заробітної плати за невідпрацьований час (оплата основних та додаткових відпусток), лікарняних, матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати, винагороди за сумлінну працю; зобов'язати Калуське обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області здійснити упорядкування (перерахунок), призначеної їй пенсії за віком згідно ст.37 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на момент призначення пенсії), починаючи з 06.08.2012 року з розрахунку 80 відсотків від суми заробітної плати з урахуванням сум виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (єдиний внесок) та які не були включені до розрахунку заробітної плати при призначенні пенсії, а саме: дорахувавши до заробітної плати для обчислення пенсії суми доплати згідно акту ревізії, виплаченої заробітної плати за невідпрацьований час (оплата основних та додаткових відпусток), лікарняних, матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати, винагороди за сумлінну працю згідно довідки від 28.12.2016 року №904 з проведенням індексації пенсії згідно Закону України "Про індексацію грошових доходів населення без зміни базового місяця для обчислення індексації та провести виплату належних їй сум.

Позовні вимоги мотивує тим, що до виходу на пенсію працювала на посадах державного службовця. Перед призначенням пенсії - на посаді бухгалтера Станковецької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області. З 06.08.2012 року управлінням Пенсійного фонду України в Долинському районі їй призначено пенсію за віком як державному службовцю відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу". Проте, при призначенні пенсії та здійсненні перерахунку не було враховано всі види виплат, на які були нараховані та сплачені страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

12.01.2017 року вона звернулась до управління із заявою про надання інформації з урахуванням яких виплат та за який період їй здійснено розрахунок, нарахування та перерахунок пенсії та провести перерахунок призначеної, перерахованої їй пенсії з моменту її призначення з урахуванням сум усіх виплат, на які були нараховані та сплачені страхові внески, якщо такі враховані при призначення пенсії не були. У своїй відповіді 01.02.2017 року пенсійний орган жодних розяснень не дав. Заява взагалі не була розглянута по суті. У ній відсутні дані про те, чи її задоволено, чи відмовлено, копії розпорядження та розрахунку пенсії не надано. Таку відповідь вважає формальною.

На її думку, призначивши відповідачем 06.08.2012 року пенсію у сумі 2133,66 грн., замість 2889,31 грн., суттєво занизив її розмір та підлягає перерахунку без зміни базового місяця для проведення індексації.

Вищенаведені дії відповідача вважає незаконними та неправомірними. Самостійно усунути порушення, а саме належним чином визначити розмір виплат для обчислення розміру її пенсії як державному службовцю Калуське обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області відмовляється, а тому вона змушена звернутись до суду з даним адміністративним позовом. Строк звернення до суду не вважає пропущеним, оскільки термін, встановлений ст.99 КАС України до даної категорії спорів не застосовується.

Постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 04 липня 2017 року у справі № 343/616/17 позов задоволено частково.

Постанову суду першої інстанції оскаржив відповідач, подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що позивачем надана довідка №904 від 28.12.2016 року інформаційного характеру, оскільки на ній не містяться реквізити щодо того, яким нормативним актом вона затверджена. Затверджена форма довідки суттєво відрізняється, оскільки у ній не передбачено зазначення посадового окладу, відпускних, вислуги років, лікарняних тощо.

Відповідно до підпункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» визначено, що посадовий оклад, надбавки за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років при призначенні пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", враховуються у розмірах, що виплачуються за звільнення з роботи, що дає право на відповідний вид пенсії. Позивачці під час призначення пенсії було враховано відповідні суми посадового окладу, надбавку за ранг та надбавку за вислугу років станом на день звільнення із державної служби.

Безпідставним є і зобовязання управління включити до заробітку для обчислення пенсії сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги, оплати днів тимчасової непрацездатності (лікарняні), суми виплаченої заробітної плати за невідпрацьований час (оплата основних та додаткових відпусток).

Матеріальна допомога (допомога на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань) - це одноразова виплата, яка провадиться в розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати і не є постійною виплатою, оскільки залежить від фонду оплати праці.

З огляду на зазначене, обчислення пенсії відповідно до ст. 37 Закону здійснюється з урахуванням вищезазначених складових заробітної плати державного службовця. Такі види виплат, як матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, допомога на оздоровлення не включаються до заробітної плати державного службовця при обчисленні пенсії.

Порядок проведення індексації визначений Законом України „ Про індексацію грошових доходів населення, який є загальним в проведенні індексації заробітної плати і поширюється на всі категорії населення, в той же час Закон України „ Про державну службу є спеціальним, оскільки його дія поширюється тільки на державних службовців, і відповідно в складові заробітної плати, які враховується для обчислення пенсії індексації заробітної плати включатися не може.

Безпідставним є рішення суду в частині зобовязання проведення індексації пенсії згідно Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» без зміни базового місяця, оскільки таке зобовязання призвело до порушення судом норм процесуального права, оскільки судом при вирішенні питання про задоволення позовних вимог в цій частині, фактично визначено порядок, як управління діятиме при виконанні судового рішення та захистив ще не порушені права та свободи позивача та порушив норму частини 2 статті 5 КАС України.

Просить скасувати постанову Долинського районного суду Івано-Франківської області від 04 липня 2017 року у справі № 343/616/17 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 з 06.08.2012 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області, правонаступником якого є Калуське обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

З письмової заяви від 12.01.2017 року вбачається, що позивачка зверталася до Долинського обєднаного управління ПФУ про надання інформації з проханням повідомити з урахуванням яких виплат та за який період їй здійснено розрахунок та нарахування пенсії й у випадку неврахування при розрахунку та призначенні їй пенсії всіх виплат провести перерахунок призначеної їй пенсії з моменту її призначення з урахуванням сум усіх виплат, на які були нараховані та сплачені страхові внески (а.с. 12).

Листом №8/П-13 від 27.01.2017 року Долинське обєднане управління ПФУ Івано-Франківської області відмовило позивачці у проведенні такого перерахунку (а.с. 13)

Задовольняючи частково позовні вимоги у справі, суд першої інстанції виходив з того, що пенсія позивачки повинна обчислюватись із заробітної плати, яку вона фактично отримувала на день звільнення, в тому числі з урахуванням виплачених доплати згідно акту ревізії, заробітної плати за невідпрацьований час (оплата основних та додаткових відпусток), лікарняних, матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати, винагороди за сумлінну працю.

Така правова позиція узгоджується з судовою практикою Верховного Суду України (постанова від 20 лютого 2012 року справа № 21-430а11, постанова від 28 травня 2013 року справа № 21-97а13, постанова від 04 березня 2014 року справа № 21-14а14).

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність достатніх підстав для визнання протиправними дій Калуського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо невключення до заробітку суми усіх виплат, на які були фактично нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в тому числі вищевказані.

Вимога позивачки про проведення індексації перерахованого їй розміру пенсії також підлягає до задоволення, оскільки ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» передбачено проведення індексації пенсії.

При цьому суд першої інстанції вважає, що індексацію пенсії позивачці слід провести без зміни базового місяця для проведення індексації, оскільки перерахунок пенсії, в даному випадку, є відновленням її порушеного права на отримання належної виплати в розмірі, встановленому Законом, і не може бути підставою для здійснення нової індексації із застосуванням нового рівня споживчих цін та встановлення нового базового місяця. Перерахований розмір пенсії буде таким, що підлягав виплаті при призначенні та перерахунку пенсії, але внаслідок протиправних дій відповідача не був нарахований та виплачений в належному розмірі, тому базовий місяць для проведення індексації її пенсії має бути залишений без змін, оскільки п. 10-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою КМ України № 1078 від 17.07.2003 року передбачено, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації пенсій особам, які набули право на її призначення, здійснюється починаючи з місяця, в якому їх призначено. По призначених пенсіях обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації пенсій здійснюється починаючи з місяця призначення.

З приводу вимоги позивачки про зобовязання відповідача здійснити їй вказаний перерахунок пенсії з 06.08.2012 року суд першої інстанції вважає за необхідне вказати наступне.

Зі змісту ст. 84 Закону України "Про пенсійне забезпечення" виникнення права на перерахунок пенсії нерозривно пов'язане із фактом звернення особи за таким перерахунком.

Відповідно до ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась, або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Оскільки, в судовому засіданні та з матеріалів справи встановлено, що позивачка за перерахунком пенсії звернулась до управління ПФУ 12.07.2016 року, з урахуванням шестимісячного строку, вимоги позивачки про перерахунок пенсії за період з 06.08.2012 року по 11.07.2016 року слід залишити без розгляду в звязку з пропуском строку позовної давності.

Також безпідставним є твердження представника позивачки про те, що в даному випадку строк позовної давності не застосовується, тому що пенсія не перерахована їй з вини відповідача і у відповідності до вимог ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» повинна бути виплачена за весь час без обмеження строків, так як в ст. 87 вказаного закону йде мова про суми пенсії, які призначені, але не одержані з вини органу, що їх призначає, у в даному випадку має місце спір щодо перерахунку розміру пенсії.

У відповідності до рішення Конституційного Суду України № 8-рп/2005 від 11.10.2005 р. згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Зміст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру.

Право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист. Згідно зі статтею 46 Конституції України це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Зміст та обсяг права громадян на пенсійне забезпечення полягає у їх матеріальному забезпеченні шляхом надання трудових і соціальних пенсій, тобто щомісячних пенсійних виплат відповідного розміру, в разі досягнення особою передбаченого законом віку чи визнання її інвалідом або отримання членами її сім'ї цих виплат у визначених законом випадках.

Встановивши в законі правові підстави призначення пенсій, їх розміри, порядок обчислення і виплати, законодавець може визначати як загальні умови їх призначення, так і особливості набуття права на пенсію, включаючи для окремих категорій громадян пільгові умови призначення пенсії залежно від ряду об'єктивно значущих обставин, що характеризують трудову діяльність (особливості умов праці, професія, виконувані функції, кваліфікаційні вимоги, обмеження, ступінь відповідальності тощо). Законодавець повинен робити це з дотриманням вимог Конституції України, в тому числі принципів рівності та справедливості.

Одночасно суд першої інстанції зазначив, що технічні питання процедури та порядку проведення перерахунку пенсій належать до виключної компетенції органів Пенсійного фонду України, а тому суд не вправі визначати цифри та коефіцієнти цих розрахунків.

Аналізуючи викладене, суд першої інстанції дійшов до переконання про часткове задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком та аргументами суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачених Конституцією України та іншими Законами України.

Виходячи з положення ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Згідно ч. 6 ст. 33 Закону України «Про державну службу», державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Частиною 1 ст. 35 Закону України «Про державну службу» передбачено виплату державним службовцям допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу при наданні щорічної відпустки

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Відповідно до частини першої статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання - чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, матеріальну допомогу на оздоровлення, лікарняні, винагороди за сумлінну працю, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак які не були включена до складу заробітної плати державного службовця при призначені пенсії, необхідно враховувати при обчисленні розміру пенсії позивача. Положення Законів України «Про державну службу» та «;Про оплату праці» є загальними щодо спірних відносин. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та стаття 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Отже суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески, або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сума індексації заробітної плати, включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії.

Враховуючи вищенаведене, колегія суду вважає, що даний адміністративний позов є підставним, обґрунтованим і підлягає до часткового задоволення.

Також колегія апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції, щодо зобов'язання провести виплату недоплаченої пенсії з 12.07.2016 р., так як згідно вимог ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином позовні вимоги слід задовольнити частково, з часу звернення позивачки до пенсійного фонду з заявою про перерахунок пенсії - з 12.07.2016 р.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

На підставі наведеного колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при вирішенні оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Калуського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області - залишити без задоволення.

Постанову Долинського районного суду Івано-Франківської області від 04 липня 2017 року у справі № 343/616/17 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4

Повний текст судового рішення виготовлено 03.10.2017 року.