Справа № 171/932/17
Суддя: Кодрян Л. І.
Дата ухвалення: 2017-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 171/932/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2017 року м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області

У складі: головуючого судді: Кодрян Л.І.

при секретарі судового засідання Титаренко Л.Б.

прокурора Михайленка В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Апостолове адміністративну справу за позовом першого заступника керівника Нікопольської місцевої прокуратури в інтересах держави до Зеленодольської міської ради про визнання незаконною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з адміністративним позовом до Зеленодольської міської ради про визнання незаконною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що бездіяльність Зеленодольської міської ради щодо непроведення робіт з технічної інвентаризації та паспортизації дитячих майданчиків, ведення необхідної документації щодо обстеження та перевірки технічного стану конструктивних елементів дитячих майданчиків, розташованих на території м. Зеленодольськ негативно впливає на організацію належного утримання територій і споруд та можуть призвести до тяжких наслідків або шкоди дітям.

Вказана бездіяльність відповідача порушує права дитини закріплені Конвенцією про права дитини, прийнятою Резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989, яка набула чинності 02.09.1990, ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27.09.1991 року, вимоги Закону України № 2807-IV «Про благоустрій населених пунктів», положення Інструкції з проведення технічної інвентаризації та паспортизації об'єктів благоустрою населених пунктів затвердженої наказом Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 29 жовтня 2012 року № 550.

Прокурор у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні доводам адміністративного позову. Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив.

В письмовому запереченні на позов відповідач зазначив, що позовні вимоги Зеленодольська міська рада не визнає, виходячи з того, що позивачем не надано доказів щодо недоліків дитячих майданчиків, які впливають на утримання та раціональне використання територій, будівель та інженерних споруд Зеленодольської міської ради. Крім того, враховуючи положення ДБН Б.2.2.-5: 2011, вказує, що окремі елементи спортивного та дитячого обладнання не є спортивними та дитячими майданчиками, а введення їх в експлуатацію взагалі не передбачено.

Заслухавши пояснення представника позивача прокурора Михайленка В.О., дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши чинне законодавство, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Питання, вирішення яких віднесено до виключної компетенції сільської, селищної, міської ради, встановлено ст. 26 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні». Відповідно до пункту 44 частини першої цієї статті виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність.

Благоустроєм населених пунктів, відповідно до визначення, закріпленого у статті 1 Закону України від 6 вересня 2005 року № 2807-IV «Про благоустрій населених пунктів», є комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Під заходами з благоустрою населених пунктів, відповідно до цієї ж статті, слід розуміти роботи щодо відновлення, належного утримання та раціонального використання територій, охорони та організації упорядкування об'єктів благоустрою з урахуванням особливостей їх використання.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону № 2807-IV благоустрій населених пунктів передбачає: 1) розроблення і здійснення ефективних і комплексних заходів з утримання територій населених пунктів у належному стані, їх санітарного очищення, збереження об'єктів загального користування, а також природних ландшафтів, інших природних комплексів і об'єктів; 2) організацію належного утримання та раціонального використання територій, будівель, інженерних споруд та об'єктів рекреаційного, природоохоронного, оздоровчого, історико-культурного та іншого призначення; 3) створення умов для реалізації прав та виконання обов'язків суб'єктами у сфері благоустрою населених пунктів.

Відповідно до частин першої, другої статті 20 Закону № 2807-IV організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов'язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста).

Статтею 5 Закону України № 2807-IV передбачено, що управління у сфері благоустрою населених пунктів здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та інші органи влади в межах їх повноважень.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону № 2807-IV до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить, зокрема, затвердження місцевих програм та заходів з благоустрою населених пунктів, затвердження правил благоустрою територій населених пунктів, створення в разі необхідності органів і служб для забезпечення здійснення спільно з іншими суб'єктами комунальної власності благоустрою населених пунктів, визначення повноважень цих органів (служб), визначення на конкурсних засадах підприємств, установ та організацій (балансоутримувачів), відповідальних за утримання об'єктів благоустрою.

За змістом пунктів 1, 2 частини першої статті 13 Закону № 2807-IV об'єктами благоустрою населених пунктів, серед іншого, є території загального користування та прибудинкові території.

Елементами (частинами) об'єктів благоустрою, відповідно до пункту 8 частини першої статті 21 Закону № 2807-IV, є обладнання (елементи) дитячих, спортивних та інших майданчиків.

Пунктом 5 частини другої статті 18 Закону № 2807-IV передбачено, що підприємства, установи та організації у сфері благоустрою населених пунктів зобов'язані проводити згідно з планами, затвердженими органами державної влади, органами місцевого самоврядування, інвентаризацію та паспортизацію закріплених за ними об'єктів благоустрою (їх частин), що здійснюються у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

На виконання наведених вище положень статті 18 Закону № 2807-IV Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України наказом від 29 жовтня 2012 року № 550 затвердило Інструкцію з проведення технічної інвентаризації та паспортизації об'єктів благоустрою населених пунктів (далі - Інструкція № 550).

Згідно з пунктом 1.3 Інструкції № 550 під паспортизацією об'єктів благоустрою слід розуміти складання технічних паспортів об'єктів благоустрою за результатами їх інвентаризації; під технічною інвентаризацією об'єктів благоустрою - сукупність заходів з обстеження, спрямованих на підтвердження наявності об'єктів нерухомого майна, елементів благоустрою та оцінку їх технічного стану, а також наявності інженерних мереж на об'єкті благоустрою.

Відповідно до пункту 1.4 Інструкції № 550 технічна інвентаризація та паспортизація об'єктів благоустрою проводяться власником, балансоутримувачем або виконавцем на підставі договору із замовником або самостійно.

Пунктом 1.5 Інструкції № 550 передбачено, що технічна інвентаризація об'єктів благоустрою може бути плановою або позаплановою.

Планова технічна інвентаризація повинна проводитись згідно з планами, затвердженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування.

Позапланова технічна інвентаризація проводиться у разі: введення в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта благоустрою; закінчення ремонту об'єкта благоустрою; зміни власника (балансоутримувача) об'єкта благоустрою; протиправного знищення чи пошкодження об'єкта благоустрою; надзвичайної ситуації техногенного або природного характеру на об'єкті благоустрою; прийняття рішення про її проведення власником (балансоутримувачем) об'єкта благоустрою.

Тобто, Зеленодольська міська рада після поставлення об'єкту благоустрою (їх частин) на баланс, повинна була провести позапланову технічну інвентаризацію поставленого об'єкту. Натомість, з боку відповідача ігноруються вищенаведені положення законодавства. Не ведеться необхідна документація. Обстеження та перевірка технічного стану конструктивних елементів дитячих майданчиків, розташованих на прибудинкових територіях у встановленому порядку не проводиться.

Відповідачем, не вжито заходів щодо проведення технічної інвентаризації та паспортизації прибудинкових дитячих майданчиків.

Бездіяльність Зеленодольскої міської ради, з питання забезпечення проведення робіт з технічної інвентаризації та паспортизації дитячих майданчиків ставить під загрозу закріплені ст.ст. 3, 27 Конституції України права дітей на життя, охорону здоров'я, порушує вимоги Закону України «Про благоустрій населених пунктів».

Частиною 2 статті 31 Конвенції про права дитини, прийнятою Резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989, яка набула чинності 02.09.1990, ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27.09.1991 року передбачено, що держави-учасниці поважають і заохочують право дитини на всебічну участь у культурному і творчому житті та сприяють наданню їй відповідних і рівних можливостей для культурної і творчої діяльності, дозвілля і відпочинку.

В даному випадку, бездіяльність Зеленодольскої міської ради, з питання забезпечення проведення робіт з технічної інвентаризації та паспортизації дитячих майданчиків, ведення необхідної документації щодо обстеження та перевірки технічного стану конструктивних елементів дитячих майданчиків, призводить до безконтрольності за технічним станом елементів дитячих майданчиків та може завдати тяжких наслідків здоров'ю дітей міста, що відповідно порушує визначені чинним законодавством інтереси держави у сфері охорони дитинства.

Сам факт не проведення робіт з технічної інвентаризації та паспортизації дитячих майданчиків є порушенням вимог чинного законодавства, а тому можливість настання негативних наслідків, як зазначає відповідач, не потребує доведення позивачем в даному спорі.

Посилання відповідача на те, що на території міста існують елементи благоустрою у вигляді окремого спортивного та дитячого обладнання, які не є дитячими майданчиками, а тому відсутній обовязок проводити їх технічну інвентаризацію та паспортизацію, суд не може прийняти до уваги оскільки в позовних вимогах чітко зазначені адреси знаходження дитячих майданчиків, технічну інвентаризацію та паспортизацію яких просить зобовязати провести позивач, а наявність дитячих майданчиків за вказаними адресами підтверджує сам відповідач, зокрема, в додатку до розпорядження Зеленодольского міського голови від 10.07.2017 року № 214/02-03 (а.с. 29).

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч викладеному Зеленодольською міською радою не доведено проведення технічної інвентаризації та паспортизації дитячих майданчиків розташованих в м. Зеленодольськ по вул. Н. Малаєвої, вул. Будівельна, вул. Енергетична, вул. Рибалко, вул. Спортивна.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення адміністративного позову.

Відповідно до положень ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Виходячи з викладеного судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов першого заступника керівника Нікопольської місцевої прокуратури в інтересах держави до Зеленодольської міської ради про визнання незаконною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати незаконною бездіяльність Зеленодольської міської ради з питань забезпечення проведення робіт з технічної інвентаризації та паспортизації дитячих майданчиків.

Зобов'язати Зеленодольську міську раду вчинити дії, а саме - провести технічну інвентаризацію та паспортизацію дитячих майданчиків, розташованих за адресою вул.Н.Малаєвої, вул.Будівельна, вул.Енергетична, вул.Рибалко, вул.Спортивна у м.Зеленодольськ Апостолівського району Дніпропетровської області.

Стягнути з Зеленодольської міської ради на користь прокуратури Дніпропетровської області (49044, м. Дніпро, пр. Яворницького,38 МФО 820172 р/р 0291 в ДКСУ в м. Київ код за ) судові витрати по справі в розмірі 3200 грн. 00 коп. (три тисячі двісті грн. 00 коп.).

Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1