Справа № 164/1493/17
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/9227/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Мікули О.І., Курильця А.Р.

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Маневицького районного суду Волинської області від 11 серпня 2017 року у справі №164/1493/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора СРПП Маневицького ВП Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, -

В С Т А Н О В И Л А:

19.06.2017р. позивач звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати дії інспектора СРПП Маневицького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_2 щодо притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень протиправними та скасувати постанову серії АР № 968241 від 9.06.2017 року за відсутності в її діях складу правопорушення.

Постановою Маневицького районного суду Волинської області від 11 серпня 2017 року позов задоволено частково. Визнано дії інспектора СРПП Маневицького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_2 щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень протиправними. Постанову серії АР № 968241 від 9 червня 2017 року інспектора СРПП Маневицького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_2 щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. скасовано. Справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 надіслати на новий розгляд інспектору СРПП Маневицького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_2 (так в рішенні суду)

Не погодившись із винесеною постановою суду, з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, позивач подала апеляційну скаргу і просить постанову суду першої інстанції скасувати в частині направлення справи на новий розгляд інспектору СРПП Маневицького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_2, а провадження у справі закрити, у зв»язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що суд незаконно направив справу на новий розгляд інспектору Маневицького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_2, який не наділений повноваженнями розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не зявилися, а відтак на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено і таке вбачається із оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №968241 від 09 червня 2017 року постановленої інспектором СРПП Маневицького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_2, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн., оскільки вона 9.06.2017 року, о 13-й год., на вул. Незалежності в смт. Маневичі Волинської області, керуючи автомобілем „Фіат, реєстраційний номерний знак КR 8361 NV, здійснила зупинку ближче 10 м до пішохідного переходу, чим порушила п. 15.9 (г) ПДР.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено вчинення позивачем інкримінованого порушення Правил дорожнього руху.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного:

Адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність - ст.9 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП вбачається, що адміністративна відповідальність настає за порушення вимог дорожніх знаків …

Відповідно до ч.3 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2, 4 ст.258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог 283 КУпАП.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення, якщо особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобовязана скласти протокол про адміністративне правопорушення, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення, в тому числі, і правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху. Тобто, складання працівниками органів і підрозділів Національної поліції протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП не є обовязковим.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З оскаржуваної постанови відповідача (а.с.4), яка досліджувалась судом першої та апеляційної інстанції вбачається, що ОСОБА_3 зазначила, що з процесуальними права її не ознайомлено, що не спростував відповідач в суді.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, колегія суддів враховує вимоги ч.2 ст.71 КАС України, якою передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з твердженням апелянта, що суд першої інстанції неправомірно направив справу на новий розгляд інспектору Маневицького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_2, оскільки таке не передбачено чинним процесуальним законодавством.

Колегія суддів вважає, що в цій частині постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Також не підлягає задоволенню вимога апелянта про закриття провадження у справі, у зв»язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, оскільки таке є повноваженнями органу правомочного розглядати справу про адміністративне правопорушення, відповідно до ст.293 КУпАП.

В решті постанова суду підлягає залишенню без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.160, 195 - 197, п.1, 3 ч.1 ст.198, ст.200, п.4 ст.202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Постанову Маневицького районного суду Волинської області від 11 серпня 2017 року у справі № 164/1493/17 скасувати в частині надіслання справи на новий розгляд справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6