Справа № 822/2453/17
Суддя: Майстер П.М.
Дата ухвалення: 2017-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2453/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2017 року 10:45м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіМайстер П.М.
при секретаріНетичай Ю.В.
за участі:представників сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернулася до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області в якій просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 17.08.2017.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 03.08.2017 було проведено фактичну перевірку господарської одиниці ОСОБА_3 по вул. Острозького, 10, м. Старокостянтинів, за результатами перевірки складено акт (довідка) фактичної перевірки від 03.08.2017.

Позивач зазначає, що за результатами проведеної перевірки посадовими особами відповідача встановлено не здійснення обліку готівкових коштів у загальній сумі 9611,50 грн. (у повній сумі їх фактичних надходжень) у книгу обліку розрахункових операцій за №р/5, тобто встановлено неоприбуткування готівкових коштів у сумі 9611,50 (готівкова виручка від реалізації ТМЦ за 31.07.2017 та 01.08.2017).

За результатами проведеної перевірки Головним управлінням Державної фіскальної служби у Хмельницькій області 17.08.2017 винесене податкове повідомленння-рішення №, яким до позивача застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) на суму 48057,50 грн.

Позивач із вищевказаним рішенням відповідача не погоджується, вважає його протиправним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Представник позивача в судовому засіданні підтвердив викладені в позовній заяві обставини, просив адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 заперечив, про що подав письмові заперечення проти адміністративного позову. Пояснив, що фактичною перевіркою встановлено отримання готівкової виручки від реалізації товару через РРО на суму 9611,50 грн. 31.07.2017 та 01.08.2017, яка не вписана та неоприбуткована до книги обліку розрахункових операцій № у розділ ІІ "Облік руху готівки та сум розрахунків" у графу "сума розрахунку". Представник відповідача стверджує, що позивачем порушено п. 2.6 Розділу ІІ Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою КМУ №637 від 15.12.2004 та застосовану штрафну санкцію відповідно до абзацу 2 статті 1 Указу Президента України №436/95 в сумі 48057,50 грн. - в п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми. Зазначає, що акт фактичної перевірки складений в присутності позивача, який погодився з порушеннями, відображеними в акті та підписав акт без зауважень. Просить в задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 відмовити в повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що в задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити в повному обсязі, з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі наказу Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області №2045 від 25.07.2017 про проведення фактичної перевірки, 03.08.2017 було проведено фактичну перевірку господарської одиниці (кіоску) ОСОБА_3 по вул. Острозького, 10, м. Старокостянтинів.

За наслідками перевірки складено акт (довідку) фактичної перевірки від 03.08.2017.

За результатами проведеної перевірки посадовими особами відповідача встановлено не здійснення обліку готівкових коштів у загальній сумі 9611,50 грн. (у повній сумі їх фактичних надходжень) у книгу обліку розрахункових операцій за №р/5, тобто встановлено неоприбуткування готівкових коштів у сумі 9611,50 (готівкова виручка від реалізації ТМЦ за 31.07.2017 та 01.08.2017).

За результатами проведеної перевірки відповідачем винесене податкове повідомлення-рішення № від 17.08.2017, яким до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції (штраф) на суму 48057,50 грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 6 статті 33 Закону України "Про Національний банк України" визначення порядку ведення касових операцій для банків, інших фінансових установ, підприємств і організацій віднесено до повноважень Національного банку щодо організації готівкового грошового обігу.

Згідно з пунктом 7.15. Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 р. N 637 (далі - Положення №637) уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно та в повній сумі оприбутковуватися. Порядок оприбуткування готівки в касах, у тому числі і під час розрахунків із застосуванням РРО (РК), визначено в пункті 2.6 цього Положення.

Відповідно до п. 2.6 Положення №637, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Підприємствам, яким Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" надано право проводити розрахунки готівкою із споживачами без використання РРО та РК і специфіка функціонування яких унеможливлює оформлення ними кожної операції касовим ордером (продаж проїзних і перевізних документів; білетів державних лотерей; квитків на відвідування культурно-спортивних і видовищних закладів тощо), дозволяється оприбутковувати готівку наприкінці робочого дня за сукупністю операцій у цілому за робочий день з оформленням касовими документами і відображенням у відповідній книзі обліку.

Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Статтею 1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" від 12 червня 1995 року N 436/95 (далі - Указ №436/95) установлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема, за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Суд зазначає, що пунктом 2.6 Положення №637 передбачено два механізми оприбуткування готівки залежно від способу фіксації її надходження в касу: прибуткові касові ордери або фіскальні звітні чеки (РК).

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що наявність роздрукованих Z-звітів та передача їх до органів ДФС каналами модемного зв'язку підтверджує повне та своєчасне оприбуткування готівки.

Суд не погоджується з такою позицією позивача та його представника, з огляду на наступне.

У разі проведення готівкових розрахунків з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 Положення оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у касових ордерах та відображення на їх підставі готівки у касовій книзі. У випадку проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО оприбуткуванням готівки є відображення повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО (даних РК) та здійснення обліку зазначених готівкових коштів у КОРО.

Невиконання будь-якої з цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке встановлена відповідальність (абзац третій статті 1 Указу № 436/95).

Таким чином, для вирішення питання щодо дотримання порядку оприбуткування готівки необхідно з'ясовувати, яким чином здійснена фіксація повної суми фактичних надходжень готівки (прибуткові касові ордери або фіскальні звітні чеки), а також чи відображено в подальшому такі касові документи у відповідній книзі обліку.

Окрім цього, положення пунктів 7.16, 7.19 Положення не спростовують зазначеного вище висновку щодо обов'язку дотримуватися сукупності дій, передбачених пунктом 2.6 Положення, для належного оприбуткування готівки, оскільки ці норми регламентують дії органів контролю під час здійснення перевірок підприємств, а не визначають порядок оприбуткування готівки.

Отже, у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО (даних РК) та відображення на їх підставі готівки у КОРО.

Вищевикладене узгоджується з позицією Верховного Суду України, зокрема у постановах від 26 лютого 2013 року (справи №№ 21-7а13, 21-35а13).

Отже, представником відповідача доведено правомірність дій під час проведення фактичної перевірки господарської одиниці ОСОБА_3 та винесенні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 71 КАС України), а згідно зі ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

В той же час, згідно з ч. 2 ст. 71 цього Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про правомірність його рішень.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, оцінивши досліджені під час судового розгляду справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, про відсутність підстав для задоволення позову.

Оскільки позивачу в задоволенні адміністративного позову відмовлено, на підставі ст. 94 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

в задоволені адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 02 жовтня 2017 року 11:00

Суддя/підпис/П.М. Майстер
"Згідно з оригіналом" Суддя