Справа № 804/5290/17
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2017-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 вересня 2017 р. Справа № 804/5290/17
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Боженко Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Іріола Фрахт" до Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області Державної фіскальної служби України про скасування податкового повідомлення-рішення, -
Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Іріола Фрахт" (далі - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області Державної фіскальної служби України (далі - відповідач) в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 05.05.2017 року, складеного Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області, в якому встановлене правопорушення строку сплати суми грошового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості, визначеного п. 287.3 ст. 287 та на підставі ст. 126 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), за затримку на 348, 257, 165, 73 календарних днів сплати грошового зобов'язання в сумі 5 159,69 грн., зобов'язано сплатити штраф у розмірі 20%, сумі 1 031,93 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем податкове повідомлення-рішення від 05.05.2017 року № НОМЕР_1 прийнято протиправно, оскільки позивачем помилково було подано до відповідача декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2015 рік. Зазначив, що у подальшому ним було подано уточнюючу декларацію за вказаний період, яким знято податкове зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у вказаний період.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.08.2017 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду.
Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача в порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.
Представник відповідача про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, проте у судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив, подав до суду письмові заперечення, в яких в задоволенні адміністративному позову просив відмовити.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 19.02.2015 року Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Іріола Фрахт" помилково було подано до Дніпропетровської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2015 рік № НОМЕР_2, у відповідності до якої товариством задекларована сума податкового зобов'язання у розмірі 5 159,69 грн.
12 квітня 2016 року ТОВ з ІІ "Іріола Фрахт" було подано уточнюючу податкову декларацію № НОМЕР_3 зі зменшення раніше сплаченого помилкового податкового зобов'язання.
На підставі вказаного ГУ ДФС у Дніпропетровській області проведено камеральну перевірку ТОВ з ІІ "Іріола Фрахт" з питання порушення терміну сплати (перерахування) податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, якою встановлено порушення п.п. 266.10.1 п. 266.10 ст. 266 Податкового кодексу України.
За результатами проведеної перевірки складено акт № 315/1202/23073160 від 20.04.2017 року.
Не погоджуючись з вказаним актом перевірки, 03.05.2017 року позивач звернувся зі скаргою до ГУ ДФС у Дніпропетровській області.
13 травня 2017 року ГУ ДФС у Дніпропетровській області було надано відповідь № 9632/10/04-36-12-23-19, якою висновки акту перевірки визнано правомірними та обґрунтованими.
05 травня 2017 року, на підставі п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України, ГУ ДФС у Дніпропетровській області прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 на суму 1 031,93 грн. у розмірі 20% погашеної суми податкового боргу.
31 травня 2017 року, в порядку адміністративного оскарження, ТОВ ІІ "Іріола Фрахт" звернулось до Державної фіскальної служби України зі скаргою на податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 05.05.2017 року.
У зв'язку з тим, що позивач вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправними, ним було подано даний позов до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов'язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.
Згідно з вимогами п. 137.4 ст.137 Податкового кодексу України податковими (звітними) періодами для податку на прибуток підприємств, крім випадків, передбачених пунктом 137.5 цієї статті, є календарні: квартал, півріччя, три квартали, рік. При цьому податкова декларація розраховується наростаючим підсумком.
Пунктом 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.
Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Встановлено, що в строки встановлені п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України самостійно визначене податкове зобов'язання позивачем сплачено не було. Проти даної обставини сторони не заперечували.
Згідно з п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.
Статтею 102 Податкового кодексу України передбачено 1095 днів для подання уточнюючої декларації.
12 квітня 2017 року ТОВ ІІ "Іріола Фрахт" подано уточнюючу податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2015 рік № НОМЕР_3, якою зменшено суму податкового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 5 159,69 грн.
Тобто уточнюючою податковою декларацією податкове зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки було зменшено на ту ж саму суму яка була зазначена у податковій декларації № НОМЕР_2 від 19.02.2015 року.
Податковий орган вважає, що в зв'язку з поданням уточнюючої податкової декларації фактично відбулась сплата (погашення) самостійно визначеного податкового зобов'язання, проте з порушенням граничного строку сплати на 348, 257, 165, 73 днів, що є підставою для застосування штрафних санкцій, передбачених ст. 126 Податкового кодексу України.
Проте суд вважає позицію податкового органу необґрунтованою з огляду на наступне.
Відповідно до п. 126.1 ст.126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:
при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;
при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Отже, Податковий кодекс України встановлює відповідальність за несплату узгодженої суми грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом.
У даному ж випадку при поданні уточнюючої податкової декларації відсутній об'єкт застосування штрафних (фінансових) санкцій, оскільки подання уточнюючої податкової декларації не є сплатою узгодженої суми податкового зобов'язання.
Податкова декларація, у тому числі уточнююча, не є документом, що підтверджує здійснення платником податків сплати податкових зобов'язань.
Податковим кодексом України або іншими нормативно-правовими актами, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин, не розглядається подача уточнюючих податкових декларацій, якими змінено розмір податкових зобов'язань, у якості сплати платником податків узгоджених первинними (звітними) податковими деклараціями податкових зобов'язань.
Крім того, на думку суду, за умови відсутності уточнюючої податкової декларації узгодженою є та сума грошового зобов'язання, яка вказана у податковій декларації, однак коли таку уточнюючу податкову декларацію подано, то узгодженою буде сума грошового зобов'язання, яка вказана вже в уточнюючій податковій декларацій, оскільки з моменту її подання відповідні дані, викладені у первісній податковій декларації, вважаються помилковими.
Що стосується посилання відповідача на ст. 129 Податкового кодексу щодо нарахування пені позивачу, то суд дане посилання відхиляє, оскільки воно стосується питання нарахування пені, що регламентується ст. 129 Податкового кодексу України та жодним чином не стосується ст. 126 Податкового кодексу України на підставі якої нараховано штрафні санкції позивачу.
Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, а тому податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Дніпропетровській області № НОМЕР_1 від 05 травня 2017 слід визнати протиправним та скасувати.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, що і було зроблено позивачем.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, чого не було зроблено відповідачем.
З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог.
Враховуючи, що судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, судові витрати слід розподілити відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись ст.ст. 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Іріола Фрахт" до Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області Державної фіскальної служби України про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 05.05.2017 року, прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1