Справа № 815/3042/17
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2017-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3042/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2017 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Марина П.П.

секретар судового засідання Станкова О.Ф.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ізотерм» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 26.05.2017 року № та №, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Ізотерм» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 26.05.2017 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 290679,00 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 72670,00 грн., №, яким до позивача застосовано суму штрафних санкцій у розмірі 23603,00 грн., які прийнято на підставі акту «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ІЗОТЕРМ» з питань підтвердження взаємовідносин з платниками податків ТОВ «ТРЕКОТА-ПЛЮС» (код за ) за вересень, жовтень 2015 року та з ТОВ «Арт Світ Стар» (код за ) за червень 2016 року» від 12.05.2017 року №410/15-32-14-07/13882252.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що підставою для визначення Головним управлінням ДФС в Одеській порушення позивачем податкового законодавства слугували хибні доводи перевіряючих стосовно нереальності придбання товарів за номенклатурою, відмінною від номенклатури попередньо придбаних послуг/товарів, за відсутністю придбання товарів, що продані, за аналізований період та неможливості встановлення походження послуг, які були придбані ТОВ «ІЗОТЕРМ», що, на думку податкового органу, свідчить про штучне формування позивачем податкового кредиту, а також посилання на контрагентів позивача, які нібито не мають можливості надання одночасно послуг та реалізації товару на адресу покупців, що пов'язане з відсутністю належної кількості трудових ресурсів на підприємствах - контрагентах, що стало відомо контролюючому органу з аналізу баз даних ГУ ДФС в Одеській області, а також щодо не встановлення факту отримання ТМЦ та робіт (послуг) ТОВ «ІЗОТЕРМ» від підприємств-постачальників, що свідчить про неможливість підтвердження реальності здійснення господарських відносин, їх обсяг, вид, якість та розрахунки за перевіряємі періоди, а також встановлення участі контрагента ТОВ «Арт Світ Стар» у схемах ухилення від оподаткування.

Позивач зазначає, що податкові повідомлення-рішення є протиправними і підлягають скасуванню, оскільки прийняті відповідачем на підставі висновків, які ґрунтуються не на первинних облікових звітних документах, а виключно на припущеннях. Так, в якості доказу не підтвердження реального виконання господарських операцій є припущення податкового органу про неможливість реального виконання правочинів через відсутність кваліфікованого персоналу, основних фондів враховуючи зміст та технологічну специфіку наданих операцій. Позивач вважає, що зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на податковий кредит з податку на додану вартість у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого права та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту, оскільки Податковий кодекс України не ставить право платника податку на додану вартість на податковий кредит в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів чи відсутності у контрагентів основних фондів, кваліфікованого персоналу тощо, а враховуючи вимоги Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, зареєструвати податкову накладну по безтоварним операціям взагалі неможливо.

За висновком податкового органу, вказані в акті перевірки обставини призвели до визначення відповідачем порушень ТОВ «ІЗОТЕРМ» п.-п.44.1 ст.44, п.198.1, 198.6 ст.198, п.-п. 200.2, 200.4 ст.200 ПКУ, що призвело до заниження податку на додану вартість, який підлягає сплаті до бюджету у сумі 290679,00 грн., у тому числі по періодам: вересень 2015 року - 219643,00 грн., жовтень 2015 року - 2703,00 грн., червень 2016 року - 68333,00 грн., та встановлено завищення суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на загальну суму - 23603,00 грн., у тому числі по періодам: жовтень 2015 року - 14687,00 грн. та червень 2016 року - 8916,00 грн.

Так, позивач вказує, що має в наявності всі первинні документи, що відповідно ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підтверджують здійснення господарських операцій з ТОВ «ТРЕКОТА-ЛЮКС» та ТОВ «Арт Світ Стар», які надавались при проведенні перевірки та відображені в акту, що свідчить про відсутність порушень податкового законодавства з боку позивача, необґрунтованість та протиправність винесення відповідачем оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, а факт реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі є беззаперечним доказом їх складання у відповідності до статті 201 Податкового кодексу України. Також, позивач вказує на те, що наявність товаро-транспортної накладної не є обов'язковою умовою для водіїв юридичних осіб, що здійснюють перевезення для власних потреб, а отже її відсутність не є фактом порушення позивачем вимог законодавства щодо первинних документів та відповідно доказом щодо нереальності господарської операції. Так, податковий орган в акті перевірки не ставить під сумнів достовірність даних, вказаних в первинних документах, а також не зазначає про їх невідповідність вимогам чинного законодавства, а в обґрунтування висновків не наведено обставин, які б доказували безтоварність операцій. Отже, оскільки позивач виконав усі зобов'язання за господарським договором та сплатив на користь контрагента суми грошових коштів за поставлені товари з урахуванням сум податку на додану вартість, що дає право на віднесення таких сум до податкового кредиту позивача.

З урахуванням наведеного, позивач вважає, що достовірність декларацій ставиться під сумнів відповідачем з безпідставних тверджень, які спростовуються наявними письмовими доказами, у зв'язку з чим сума грошового зобов'язання, визначена оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями є безпідставною.

Представник відповідача надала до суду заперечення (а.с. 214-219), в яких зазначила, що на підставі пп. 20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, відповідно до наказу від 25.04.2017 р. № 1198, виданого ГУ ДФС в Одеській області та направлень від 25.04.2017 року №1545/14-02 та №1544/14-02, проведено перевірку позивача, за результатом якої складено акт «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ІЗОТЕРМ» з питань підтвердження взаємовідносин з платниками податків ТОВ «ТРЕКОТА-ПЛЮС» (код за ) за вересень, жовтень 2015 року та з ТОВ «Арт Світ Стар» (код за ) за червень 2016 року» від 12.05.2017 року №410/15-32-14-07/13882252.

В ході перевірки встановлено завищення податкового кредиту за період вересень 2015 року та жовтень 2015 року і червень 2016 року на загальну суму 314828,00 грн. Так, по взаємовідносинам з вказаними контрагентами відповідачем отримано від ГУ ДФС в м. Києві та від ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві узагальнену податкову інформацію від 28.02.2017 року №6167/7/26-15-14-07-03 ті від 30.11.2015 року №6518/7/26-55-15-01 щодо не підтвердження реальності здійснення господарських відносин з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за період з 01.08.2015 року по 31.07.2016 року по ТОВ «Арт Світ Стар» і за період липень-жовтень 2015 року по ТОВ «ТРЕКОТА-ЛЮКС». Під час проведеного аналізу можливості виконання ТОВ «ТРЕКОТА-ЛЮКС» (ТОВ «ДОМУС АЛЬЯНС») та ТОВ «Арт Світ Стар» оформлених господарських операцій, згідно вказаної номенклатури придбання та реалізації товарів (робіт, послуг) встановлено, що вказаними контрагентами здійснюється закупівля товарів та послуг, які потребують значну кількість трудових витрат та значної кількості фахівців у сфері експедирування вантажів, надання послуг з будівництва та реконструкції, реалізація різноманітного товару тощо і, враховуючи зміст та технологічну специфіку надання вказаних операцій, наявну чисельність осіб на підприємстві, власними трудовими ресурсами ТОВ «ТРЕКОТА-ЛЮКС» (ТОВ «ДОМУС АЛЬЯНС») та ТОВ «Арт Світ Стар» фактично не могли надавати одночасно дані послуги та реалізацію товару на адресу покупців, встановлено нереальність придбання товарів за номенклатурою, відмінною від номенклатури попередньо придбаних послуг/товарів та неможливість встановлення походження послуг, які були придбані позивачем, не встановлено факту отримання ТМЦ на робіт (послуг) ТОВ «ІЗОТЕРМ» від вказаних підприємств-постачальників, у зв'язку з чим підтвердити реальність отримання (придбання) товарів та робі (послуг) по ланцюгу від виконавців на адресу ТОВ «ІЗОТЕРМ» за період вересень, жовтень 2015 року та червень 2016 року неможливо. Поряд з цим, при проведенні аналізу наявної в органі ДФС інформації, аналізом діяльності суб'єкта господарювання згідно ЄРПН та наданих до перевірки документів встановлено, що за період червень 2016 року ТОВ «Арт Світ Стар» на адресу ТОВ «ІЗОТЕРМ» складено та зареєстровано податкові накладні, в яких вид діяльності значно відрізняється від виду зазначеного в особовій картці платника податків, яка внесена до АІС «Податковий блок». Поряд з цим, відповідач вказує, що Генеральною прокуратурою України здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні від 08.08.2015 року №0000474 за підозрою ОСОБА_2 в організації вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.205, ч.2 ст.209, ч.3 ст.358 КК України, за підозрою ОСОБА_3 у співвиконанні злочинів, передбачених ч.2 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.205, ч.2 ст.209, ч.3 ст.358 КК України, слідством по яким встановлено, що ОСОБА_2 діючи за попередньої змовою з ОСОБА_3, групою осіб в період 2015-2016 років на території Дніпропетровської, Запорізької, Київської, Одеської областей та міста Києва, в порушення ст.ст. 81, 87, 89 ЦКУ, ст.ст.55-1, 56, 62 ГКУ, ст.ст.9, 17 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» вчинили створення (придбання) суб'єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб), в тому числі ТОВ «Арт Світ Стар» (код за ) з метою прикриття незаконної діяльності, повторно внаслідок незаконного формування податкового кредиту з податку на додану вартість та витрат з податку на прибуток підприємствам реального сектору економіки, шляхом підроблення первинних бухгалтерських документів, податкової звітності, вчинене повторно, легалізації коштів отриманих злочинним шляхом, минаючи при цьому систему оподаткування, шляхом документального оформлення безтоварних операцій з купівлі-продажу товарів, робіт, послуг. Відповідач вказує, що перевіркою встановлено порушення позивачем чинного законодавства, а саме: п.п.2.13 п.2, п.1.2 ст.1, п.2.1 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом МФУ від 24.05.1995 року №88, п.1, п.2 ст.9, ст.8 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.44.1 ст.44, п.198.1 та п.198.6 ст.198, п.200.2 та п.200.4 ст.200 ПКУ, що призвело до заниження податку на додану вартість, який підлягає сплаті до бюджету у сумі 290679,00 грн., у тому числі по періодам: вересень 2015 року - 219643,00 грн., жовтень 2015 року - 2703,00 грн., червень 2016 року - 68333,00 грн., та встановлено завищення суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на загальну суму - 23603,00 грн., у тому числі по періодам: жовтень 2015 року - 14687,00 грн. та червень 2016 року - 8916,00 грн.

Таким чином, вищенаведене свідчить про наявність порушень з боку позивача та у зв'язку з встановленим порушеннями відповідачем прийнято оскаржувані повідомлення-рішення, а отже, відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно із пунктом 10 частини 1 статті 3 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанцій без виклику осіб, які беруть участь у справі, та проведення судового засідання на основі наявних у суду матеріалів у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У зв'язку з відсутністю потреби заслухати свідка чи експерта, справу вирішено розглянути в порядку ч.6 ст.128 КАС України.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, оцінивши їх за власним внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді справи, суд встановив наступні факти та обставини.

Так, у період з 22.02.2017 р. по 28.02.2017 р. на підставі пп. 20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, відповідно до наказу від 25.04.2017 р. № 1198, виданого ГУ ДФС в Одеській області та направлень від 25.04.2017 року №1545/14-02 та №1544/14-02, головним державним ревізором-інспектором відділу позапланових перевірок ризикових платників управління аудиту ГУ ДФС в Одеській області Терещенко О.В. та головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок ризикових платників управління аудиту ГУ ДФС в Одеській області Кордон Н.А. проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «ІЗОТЕРМ» з питань підтвердження взаємовідносин з платниками податків ТОВ «ТРЕКОТА-ПЛЮС» (код за ) за вересень, жовтень 2015 року та з ТОВ «Арт Світ Стар» (код за ) за червень 2016 року, за результатами якої складено акт перевірки від 12.05.2017 року №410/15-32-14-07/13882252 (а.с. 23-51).

Зазначеним актом перевірки встановлено порушення ТОВ «ІЗОТЕРМ» п.-п.44.1 ст.44, п.198.1, 198.6 ст.198, п.-п. 200.2, 200.4 ст.200 ПКУ, що призвело до заниження податку на додану вартість, який підлягає сплаті до бюджету у сумі 290679,00 грн., у тому числі по періодам: вересень 2015 року - 219643,00 грн., жовтень 2015 року - 2703,00 грн., червень 2016 року - 68333,00 грн., та встановлено завищення суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на загальну суму - 23603,00 грн., у тому числі по періодам: жовтень 2015 року - 14687,00 грн. та червень 2016 року - 8916,00 грн. (а.с.51).

За результатом адміністративного оскарження висновків акту перевірки (а.с.52-64), листом ГУ ДФС в Одеській області від 24.05.2017 року №14555/10/15-32-14-07-12, висновки акту залишено без змін (а.с.65-77).

На підставі встановлених порушень та вказаного акту перевірки ГУ ДФС в Одеській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 26.05.2017 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 290679,00 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 72670,00 грн., №, яким до позивача застосовано суму штрафних санкцій у розмірі 23603,00 грн. (а.с. 78-79).

Суд, перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість вказаних висновків відповідача і винесеного на підставі таких висновків податкового повідомлення-рішення на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, проаналізувавши положення законодавчих актів, якими врегульовані спірні правовідносини, вважає податкові повідомлення-рішення від 26.05.2017 року № та № протиправними та такими, що не відповідають суті виявлених порушень з огляду на наступне.

Судом встановлено, що у періоді, який перевірявся податковим органом, ТОВ «ІЗОТЕРМ» мало господарські відносини з ТОВ «ТРЕКОТА-ЛЮКС» та ТОВ «Арт Світ Стар» і відобразило податковий кредит по вказаним контрагентам.

Так, висновок податкового органу щодо порушення позивачем п.44.1 ст.44, п.198.1 та п.198.6 ст.198, п.200.2 та п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, пов'язується з тим, що під час проведеного аналізу можливості виконання ТОВ «ТРЕКОТА-ЛЮКС» (ТОВ «ДОМУС АЛЬЯНС») та ТОВ «Арт Світ Стар» оформлених господарських операцій, згідно вказаної номенклатури придбання та реалізації товарів (робіт, послуг) встановлено, що вказаними контрагентами здійснюється закупівля товарів та послуг, які потребують значну кількість трудових витрат та значної кількості фахівців у сфері експедирування вантажів, надання послуг з будівництва та реконструкції, реалізація різноманітного товару тощо і, враховуючи зміст та технологічну специфіку надання вказаних операцій, наявну чисельність осіб на підприємстві, власними трудовими ресурсами ТОВ «ТРЕКОТА-ЛЮКС» (ТОВ «ДОМУС АЛЬЯНС») та ТОВ «Арт Світ Стар» фактично не могли надавати одночасно дані послуги та реалізацію товару на адресу покупців, у зв'язку з чим встановлено нереальність придбання товарів за номенклатурою, відмінною від номенклатури попередньо придбаних послуг/товарів та неможливість встановлення походження послуг, які були придбані позивачем, не встановлено факту отримання ТМЦ на робіт (послуг) ТОВ «ІЗОТЕРМ» від вказаних підприємств-постачальників, у зв'язку з чим підтвердити реальність отримання (придбання) товарів та робі (послуг) по ланцюгу від виконавців на адресу ТОВ «ІЗОТЕРМ» за період вересень, жовтень 2015 року та червень 2016 року неможливо. Поряд з цим, при проведенні аналізу наявної в органі ДФС інформації, аналізом діяльності суб'єкта господарювання згідно ЄРПН та наданих до перевірки документів встановлено, що за період червень 2016 року ТОВ «Арт Світ Стар» на адресу ТОВ «ІЗОТЕРМ» складено та зареєстровано податкові накладні, в яких вид діяльності значно відрізняється від виду зазначеного в особовій картці платника податків, яка внесена до АІС «Податковий блок». Поряд з цим, відповідач вказує, що Генеральною прокуратурою України здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні від 08.08.2015 року №0000474 за підозрою ОСОБА_2 в організації вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.205, ч.2 ст.209, ч.3 ст.358 КК України, за підозрою ОСОБА_3 у спів виконанні злочинів, передбачених ч.2 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.205, ч.2 ст.209, ч.3 ст.358 КК України, слідством по яким встановлено, що ОСОБА_2 діючи за попередньої змовою з ОСОБА_3, групою осіб в період 2015-2016 років на території Дніпропетровської, Запорізької, Київської, Одеської областей та міста Києва, в порушення ст.ст. 81, 87, 89 ЦКУ, ст.ст.55-1, 56, 62 ГКУ, ст.ст.9, 17 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» вчинили створення (придбання) суб'єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб), в тому числі ТОВ «Арт Світ Стар» (код за ) з метою прикриття незаконної діяльності, повторно внаслідок незаконного формування податкового кредиту з податку на додану вартість та витрат з податку на прибуток підприємствам реального сектору економіки, шляхом підроблення первинних бухгалтерських документів, податкової звітності, вчинене повторно, легалізації коштів отриманих злочинним шляхом, минаючи при цьому систему оподаткування, шляхом документального оформлення безтоварних операцій з купівлі-продажу товарів, робіт, послуг. Відповідачем отримано від ГУ ДФС в м. Києві та від ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві узагальнену податкову інформацію від 28.02.2017 року №6167/7/26-15-14-07-03 ті від 30.11.2015 року №6518/7/26-55-15-01 відповідно щодо не підтвердження реальності здійснення господарських відносин з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за період з 01.08.2015 року по 31.07.2016 року по ТОВ «Арт Світ Стар» і за період липень-жовтень 2015 року по ТОВ «ТРЕКОТА-ЛЮКС», і, за висновками зазначеної податкової інформації встановлено нереальність господарської діяльності вказаних підприємств.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІV визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що вони підтверджують вчинення дій щодо виконання договорів в межах господарської діяльності між ТОВ «ІЗОТЕРМ» та ТОВ «ТРЕКОТА-ЛЮКС» (ТОВ «ДОМУС АЛЬЯНС») та ТОВ «Арт Світ Стар», оскільки господарські операції позивача з контрагентами мали товарний (реальний) характер, придбання таких послуг підтверджувались документально, що дає право підприємству на формування податкового кредиту, з огляду на наступне.

Як встановлено судом, між позивачем та його контрагентом ТОВ «ДОМУС АЛЬЯНС» (ТОВ «ТРЕКОТА-ЛЮКС») було укладено договір №25-08/31 від 25.08.2015 року, згідно з умовами якого ТОВ «ІЗОТЕРМ» (підрядник) доручає та оплачує, а ТОВ «ДОМУС АЛЬЯНС» (субпідрядник) зобов'язується за завданням підрядника виконати поточний ремонт покрівлі будинку за адресою: Одеська обл., Роздільнянський р-н, с. Єгорівка, вул. Калініна, 19-б, а підрядник зобов'язується прийняти та оплатити виконані роботи, характером та вартістю, визначених у Договірній вартості, що складає 83555,98 грн. (Додаток №1), яка додається до договору та є його невід'ємною частиною (а.с.81-81з/б, 82 т.1).

На підтвердження фактичного виконання зобов'язання контрагентом за договором позивачем надано довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за вересень 2015 року (а.с.83 т.1), Акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2015 року (а.с.84-85 т.1), об'єкт покрівлі (витрати по факту) за звітний період вересень 2015 року (а.с. 86-86з/б т.1), платіжне доручення №439 від 06.10.2015 року (а.с.87 т.1), податкова накладна від 02.09.2015 року та квитанція про її реєстрацію (а.с.195-196 т.1).

Також, судом встановлено, між позивачем та його контрагентом ТОВ «ДОМУС АЛЬЯНС» (ТОВ «ТРЕКОТА-ЛЮКС») було укладено договір №26-08/35 від 26.08.2015 року, згідно з умовами якого ТОВ «ДОМУС АЛЬЯНС» (субпідрядник) зобов'язується за завданням ТОВ «ІЗОТЕРМ» (підрядник) виконати вказані у специфікації (Додаток №1), яка є невід'ємною частиною договору, роботи, а підрядник зобов'язується прийняти та оплатити виконані роботи, вартість яких складає 11684,40 грн. (а.с.88-88з/б, 89).

На підтвердження фактичного виконання зобов'язання контрагентом за договором (ремонт кондиціонеру у кількості3-х штук та ремонт системи охолодження рідини за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, с. Степанівка, вул. Леніна, 144) позивачем надано Акт №1277 здачі-приймання робіт (надання послуг) від 01.09.2015 року (а.с.90), платіжне доручення №440 від 06.10.2015 року (а.с.91 т.1), податкова накладна від 01.09.2015 року та квитанція про її реєстрацію (а.с.183-184 т.1).

Судом встановлено, що між позивачем та його контрагентом ТОВ «ДОМУС АЛЬЯНС» (ТОВ «ТРЕКОТА-ЛЮКС») було укладено договір №28-08/29 від 28.08.2015 року, згідно з умовами якого ТОВ «ІЗОТЕРМ» (підрядник) доручає та оплачує, а ТОВ «ДОМУС АЛЬЯНС» (субпідрядник) зобов'язується за завданням підрядника виконати поточний ремонт покрівлі даху квартири №1 за адресою: м. Одеса, вул. Троїцька, 45, а підрядник зобов'язується прийняти та оплатити виконані роботи, характером та вартістю, визначених у Договірній вартості, що складає 9100,00 грн. (Додаток №1), яка додається до договору та є його невід'ємною частиною (а.с.92-92з/б, 93 т.1).

На підтвердження фактичного виконання зобов'язання контрагентом за договором позивачем надано Акт №1278 виконаних послуг від 02.09.2015 року (а.с.94), платіжне доручення №441 від 06.10.2015 року (а.с.95 т.1), податкова накладна від 02.09.2015 року та квитанція про її реєстрацію (а.с.191-192 т.1).

Як встановлено судом, між позивачем та його контрагентом ТОВ «ДОМУС АЛЬЯНС» (ТОВ «ТРЕКОТА-ЛЮКС») було укладено договір №01-09/32 від 01.09.2015 року, згідно з умовами якого ТОВ «ІЗОТЕРМ» (підрядник) доручає та оплачує, а ТОВ «ДОМУС АЛЬЯНС» (субпідрядник) зобов'язується за завданням підрядника виконати капітальний ремонт будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Дідріхсона, 8, а підрядник зобов'язується прийняти та оплатити виконані роботи, характером та вартістю, визначених у Договірній вартості, що складає 359489,88 грн. (Додаток №1), яка додається до договору та є його невід'ємною частиною (а.с.96-96з/б, 97-98).

На підтвердження фактичного виконання зобов'язання контрагентом за договором позивачем надано довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за вересень 2015 року (а.с.99 т.1), Акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2015 року (а.с.99з/б-102 т.1), підсумкова відомість ресурсів об'єкт: роботи електромонтажні (витрати по факту) за звітний період вересень 2015 року (а.с. 102з/б-103 т.1), довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за вересень 2015 року (а.с.104 т.1), Акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2015 року (а.с.104з/б-107з/б т.1), підсумкова відомість ресурсів об'єкт: капітальний ремонт будівлі (витрати по факту) за звітний період вересень 2015 року (а.с. 108-109з/б т.1), платіжні доручення №92 від 06.10.2015 року та №100 від 20.10.2015 року (а.с.110-111 т.1), податкові накладні від 16.09.2015 року та від 17.09.2015 року, квитанція про їх реєстрацію (а.с.189-190, 193-194 т.1).

Судом встановлено, між позивачем та його контрагентом ТОВ «ДОМУС АЛЬЯНС» (ТОВ «ТРЕКОТА-ЛЮКС») було укладено договір №02-09/33 від 02.09.2015 року, згідно з умовами якого ТОВ «ІЗОТЕРМ» (підрядник) доручає та оплачує, а ТОВ «ДОМУС АЛЬЯНС» (субпідрядник) зобов'язується за завданням підрядника виконати капітальний ремонт 9-го поверху за адресою: м. Одеса, вул. Маловського, 10, а підрядник зобов'язується прийняти та оплатити виконані роботи, характером та вартістю, визначених у Договірній вартості, що складає 68976,84 грн. (Додаток №1), яка додається до договору та є його невід'ємною частиною (а.с.112-112з/б, 113-113з/б т.1).

На підтвердження фактичного виконання зобов'язання контрагентом за договором позивачем надано довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за вересень 2015 року (а.с.114 т.1), Акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2015 року (а.с.114з/б-116з/б т.1), підсумкова відомість ресурсів об'єкт: роботи електромонтажні (витрати по факту) за звітний період вересень 2015 року (а.с. 117-118 т.1), платіжні доручення №98 та №99 від 12.10.2015 року (а.с.119-120 т.1), податкова накладна від 16.09.2015 року, квитанція про її реєстрацію (а.с.185-186 т.1).

Поряд з цим, судом також встановлено, між позивачем та його контрагентом ТОВ «ДОМУС АЛЬЯНС» (ТОВ «ТРЕКОТА-ЛЮКС») було укладено договір №03-09/33 від 03.09.2015 року, згідно з умовами якого ТОВ «ІЗОТЕРМ» (підрядник) доручає та оплачує, а ТОВ «ДОМУС АЛЬЯНС» (субпідрядник) зобов'язується за завданням підрядника виконати капітальний ремонт екіпажу №6 за адресою: м. Одеса, вул. Маловського, 10, 9-й поверх, а підрядник зобов'язується прийняти та оплатити виконані роботи, характером та вартістю, визначених у Договірній вартості, що складає 599766,54 грн. (Додаток №1), яка додається до договору та є його невід'ємною частиною (а.с.121-121з/б, 122-122з/б т.1).

На підтвердження фактичного виконання зобов'язання контрагентом за договором позивачем надано довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за вересень 2015 року (а.с.123), Акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2015 року (а.с.123з/б-125з/б), підсумкова відомість ресурсів об'єкт: загально-будівельні роботи (витрати по факту) за звітний період вересень 2015 року (а.с. 126-127з/б), платіжні доручення №105 від 22.10.2015 року з листом №178 від 22.10.2015 року, №106 від 30.10.2015 року, №472 від 04.11.2015 року, №473 від 06.11.2015 року, №115 від 18.11.2015 року (а.с.242-247 т.1), податкова накладна від 16.09.2015 року та квитанція про її реєстрацію (а.с.187-188 т.1).

Судом встановлено, між позивачем та його контрагентом ТОВ «ДОМУС АЛЬЯНС» (ТОВ «ТРЕКОТА-ЛЮКС») було укладено договір №03-09/34 від 03.09.2015 року, згідно з умовами якого ТОВ «ІЗОТЕРМ» (підрядник) доручає та оплачує, а ТОВ «ДОМУС АЛЬЯНС» (субпідрядник) зобов'язується за завданням підрядника виконати капітальний ремонт об'єкту за адресою: м. Одеса, вул. Маловського, 10, - їдальня, а підрядник зобов'язується прийняти та оплатити виконані роботи, характером та вартістю, визначених у Договірній вартості, що складає 289622,70 грн. (Додаток №1), яка додається до договору та є його невід'ємною частиною (а.с.129-129з/б, 130-130з/б т.1).

На підтвердження фактичного виконання зобов'язання контрагентом за договором позивачем надано довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за вересень 2015 року (а.с.131 т.1), Акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2015 року (а.с.131з/б-134з/б т.1), підсумкова відомість ресурсів об'єкт: їдальня (витрати по факту) за звітний період вересень 2015 року (а.с. 135-137 т.1), платіжне доручення №97 від 12.10.2015 року (а.с.138 т.1), податкова накладна від 16.09.2015 року, квитанція про її реєстрацію (а.с.181-182 т.1).

Також, судом встановлено, що між позивачем та його контрагентом ТОВ «Арт Світ Стар» було укладено договір №29-04/АРТ-5 від 29.04.2016 року, згідно з умовами якого ТОВ «ІЗОТЕРМ» (підрядник) доручає та оплачує, а ТОВ «Арт Світ Стар» (субпідрядник) зобов'язується за завданням підрядника виконати роботи зазначені у специфікації (Додаток №1), яка є його невід'ємною частиною, вартість договору складає 11751,48 грн. (а.с.248-249 т.1).

На підтвердження фактичного виконання зобов'язання контрагентом за договором позивачем надано Акт №16 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 05.05.2016 року (а.с.250 т.1), платіжне доручення №246 від 23.06.2016 року (а.с.141), податкова накладна (а.с.1-2 т.2).

Судом встановлено, що між позивачем та його контрагентом ТОВ «Арт Світ Стар» було укладено договір №20-06/АС-16 від 20.06.2016 року, згідно з умовами якого ТОВ «ІЗОТЕРМ» (підрядник) доручає та оплачує, а ТОВ «Арт Світ Стар» (субпідрядник) зобов'язується за завданням підрядника виконати роботи зазначені у специфікації (Додаток №1), яка є його невід'ємною частиною, вартість договору складає 6875,00 грн. (а.с.150-150з/б, 151).

На підтвердження фактичного виконання зобов'язання контрагентом за договором (виготовлення печей ПЕТ) позивачем надано Акт переробки №12 від 24.06.2016 року, накладна на готову продукцію (а.с.152з/б, 153з/б), податкова накладна (а.с.166).

Судом встановлено, що між позивачем та його контрагентом ТОВ «Арт Світ Стар» було укладено договір №30-05/АРТ-3 від 30.05.2016 року, згідно з умовами якого ТОВ «ІЗОТЕРМ» (підрядник) доручає та оплачує, а ТОВ «Арт Світ Стар» (субпідрядник) зобов'язується за завданням підрядника виконати роботи зазначені у специфікації (Додаток №1), яка є його невід'ємною частиною, вартість договору складає 17000,00 грн. (а.с.142-142з/б, 143).

На підтвердження фактичного виконання зобов'язання контрагентом за договором (перевезення вантажу) позивачем надано Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №8 від 03.06.2016 року (а.с.144), товаро-транспортну накладну №1 ві 03.06.2016 року (а.с.145-145з/б), платіжне доручення №254 від 29.06.2016 року (а.с.149), податкова накладна (а.с.180).

Судом також встановлено, що між позивачем та його контрагентом ТОВ «Арт Світ Стар» було укладено договір №17-06/АРТ-9 від 17.06.2016 року, згідно з умовами якого ТОВ «ІЗОТЕРМ» (підрядник) доручає та оплачує, а ТОВ «Арт Світ Стар» (субпідрядник) зобов'язується за завданням підрядника виконати роботи зазначені у специфікації (Додаток №1), яка є його невід'ємною частиною, вартість договору складає 28882,08 грн. (а.с.146-146з/б, 147).

На підтвердження фактичного виконання зобов'язання контрагентом за договором (випробування високовольтних трансформаторів) позивачем надано Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №56 від 21.06.2016 року (а.с.148), платіжне доручення №254 від 29.06.2016 року (а.с.149), податкова накладна, докази її реєстрації (а.с.172,173).

Судом також встановлено, що між позивачем та його контрагентом ТОВ «Арт Світ Стар» було укладено договір №17-06/АС-15 від 17.06.2016 року, згідно з умовами якого ТОВ «ІЗОТЕРМ» (підрядник) доручає та оплачує, а ТОВ «Арт Світ Стар» (субпідрядник) зобов'язується за завданням підрядника виконати роботи - заміну вікон в будинку, в якому проводиться капітальний ремонт за адресою: Одеська обл., м. Чорноморськ, проспект Миру, 20-а), вартість договору складає 77712,97 грн. (а.с.3-3з/б).

На підтвердження фактичного виконання зобов'язання контрагентом за договором позивачем надавався Акт приймання виконаних будівельних робіт за червень 2016 року від 21.06.2016 року та податкова накладна №308 від 21.06.2016 року (а.с.168 т.1, 6-7 т.2), рахунки та накладні (а.с.154-159з/б), платіжне доручення №255 від 29.06.2016 року, податкова накладна від 21.06.2016 року (а.с.9 т.2).

На підтвердження використання у власній господарській діяльності наданих контрагентами послуг, позивачем представлено до суду: договір №ЦО1285 від 07.03.2013 року, укладений між ТОВ «Ізотерм» та СП «Вітмарк-Україна» ТОВ, договір №27 на виконання робіт від 01.09.2015 року, укладений між позивачем та Єгорівською сільською радою, договір №20/08-15 на поточний ремонт покрівлі від 20.08.2015 року, укладений між позивачем та ТОВ «РЕК АЛЬФА», договори на виконання робіт, укладені між позивачем та ТОВ «ІЛКОМСВІТ» №23/15 СП від 01.09.2015 року, №19/15 СП 2 від 01.09.2015 року, №23/15 СП-Е від 01.09.2015 року, №19/15 СП-Е від 01.09.2015 року, №14/15 СП2 від 01.09.2015 року, договірні ціни, локальні кошториси, підсумкові відомості ресурсів, акти приймання виконаних робіт за вказаними договорами (а.с.10-84 т.2).

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Статтею 62 Податкового кодексу України ( далі - ПК України) передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності органів державної податкової служби; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин; моніторингу контрольованих операцій та опитування посадових, уповноважених осіб та/або працівників платника податків відповідно до статті 39 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 20.1.4. пункту 20.1. статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з підпунктом 134.1.1 пункту 134.1. статті 134 ПК України, об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Підпунктом 14.1.182 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що податковим кредитом є сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, в тому числі, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Як передбачено пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

У відповідності до пункту 198.6 статті 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відтак, згідно вимог ПК України, який регулює, зокрема, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, підставою, що позбавляє платника податків права на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту, є не підтвердження його податковими накладними, або підтвердження податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 ПК України.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначені Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Так, в розумінні статті 1 Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов'язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства(ст. 1 Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

За змістом частин першої-другої статті 9 Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за номером 168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Так, господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов'язаний суб'єкт владних повноважень. Разом з тим відповідно до принципу змагальності суб'єкт господарювання має спростувати доводи суб'єкта владних повноважень, якщо їх обґрунтованість заперечує.

Податковий орган в акті перевірки вказує, що вбачається нереальність первинного надання послуг з транспортно-експедиторського обслуговування, ремонту офісного приміщення, постачання меблів та офісної техніки постачальниками, які не можуть визнаватись виробниками (постачальниками) даних послуг, оскільки відсутня інформація щодо матеріально-технічних ресурсів та обладнання для виконаних робіт та послуг такого виду і обсягу, вбачається неможливість придбання по ланцюгу документально оформлених транспортно-експедиторських послуг, ремонту офісного приміщення, постачання меблів та офісної техніки, первинний продаж яких оформлено зазначеними суб'єктами, відсутність в первинних облікових документах підприємства якісних (у окремих випадках окремо) дати складання документу, найменування посад осіб, відповідальних за здійснення виробничої операції і правильність її оформлення, особові підписи та їх розшифрування (а.с.22 з/б т.1).

Також відповідачем вказується про неможливість встановити транспортування товару, оскільки позивачем не надано документів, які б підтверджували його транспортування, а також не надано документів, що б підтверджували подальше використання придбаних ТМЦ в господарській діяльності, таким чином господарська діяльність позивача має ознаки нереальності здійснення.

Твердження про відсутність у контрагентів позивача трудових ресурсів, мінімальна кількість працівників, відсутність у власності основних засобів, майна також не можуть спростовувати фактичне виконання спірних операцій. Адже контролюючим органом в акті перевірки не наведено, які саме ресурси необхідні для надання спірних послуг, а також не доведено зв'язку цього факту з неможливістю виконати розглядувані послуги із залученням інших осіб та орендованого майна.

Суд дійшов висновку, що висновки контролюючого органу про те, що усі операції позивача є безтоварними та відсутність документів, які підтверджують використання позивачем даних ТМЦ у господарській діяльності є необґрунтованими.

Суд відзначає, що реальність проведених операцій позивача з вказаними вище контрагентами підтверджується наступними документами: договорами, видатковими накладними, податковими накладними, актами надання послуг, оборотно-сальдовими відомостями по рахунках та іншими документами, які містяться в матеріалах справи.

Податкові накладні, які відповідно до п.201.10 ПК України є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, були видані позивачу та надавали право на формування відповідного податкового кредиту та їх юридична дійсність податковою інспекцією не оспорюється.

Як вбачається з акту перевірки, єдиною обставиною, на яку посилається відповідач, як на підставу безтоварності господарських операцій є те, що відповідачем від ГУ ДФС в м. Києві та від ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві отримано узагальнену податкову інформацію від 28.02.2017 року №6167/7/26-15-14-07-03 ті від 30.11.2015 року №6518/7/26-55-15-01 щодо не підтвердження реальності здійснення господарських відносин з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за період з 01.08.2015 року по 31.07.2016 року по ТОВ «Арт Світ Стар» і за період липень-жовтень 2015 року по ТОВ «ТРЕКОТА-ЛЮКС», і, за висновками зазначеної податкової інформації встановлено нереальність господарської діяльності вказаних підприємств.

В контексті вказаного, суд наголошує, що в податковому законодавстві діє принцип індивідуальної відповідальності кожного платника податків за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Така ж позиція висловлена і в рішенні Європейського суду з прав людини від 09.01.2007 року у справі "Інтерсплав проти України", згідно якої, у разі наявності у державних органів інформації про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку.

Крім того, згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «БУЛВЕС»АД проти Болгарії»(заява № 3991/03) Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ вдруге, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Оцінивши приєднані до справи копії первинних документів, які слугували підставою для складання висновків перевіряючими, суд доходить до висновку, що оглянуті документи не мають дефекту форми, змісту або походження, котрі в силу ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, а отже підтверджують належним чином здійснення господарських операцій між ТОВ «ІЗОТЕРМ» та ТОВ «ТРЕКОТА-ЛЮКС» (ТОВ «ДОМУС АЛЬЯНС») та ТОВ «Арт Світ Стар».

Надання податковому органу належним чином всіх оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковим органом не встановлено та не доведено, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні.

В даному випадку судом досліджено обставини, що підтверджують реальність здійснення самих господарських операцій між позивачем та вищевказаними контрагентами, за результатами яких позивачем сформовано податковий кредит та витрати; питання щодо фактичної сплати позивачем податку на додану вартість в ціні товарів, що придбані платником податку; не досліджено питання чи призвели вказані господарські операції до реальних змін майнового стану підприємства.

В той час як в акті перевірки суб'єктом владних повноважень не викладено жодних належних та допустимих доводів про відсутність фактичного виконання позивачем господарських операцій з його контрагентами, про відсутність витрат позивача у спірних правовідносинах, про наявність взаємопов'язаності позивача та контрагентів позивача, про несумісність предмету спірних правочинів з напрямом господарської діяльності позивача, що зумовлює необґрунтованість висновку суб'єкта владних повноважень щодо невідповідності закону вчинених за ними господарських операцій.

Позивачем було надано належні та допустимі докази, які підтверджують правові наслідки вчинених правочинів та те, що господарські операції мали реальний характер, однак відповідачем при винесені спірного податкового повідомлення - рішення зазначене не було прийнято до уваги.

Для вирішення спору важливе значення також має встановлення факту реєстрації та перебування контрагентів позивача в стані платників податку на додану вартість, що надає право таким платникам видавати податкові накладні, які є підставою для формування податкового кредиту.

Судом встановлено, що контрагенти позивача на момент складання ПН були зареєстровані платниками ПДВ, анулювання реєстрації платників ПДВ - відповідачем в акті не відображено, до суду даних не надано, тобто в період здійснення вищенаведених господарських операцій контрагенти позивача були зареєстровані платниками ПДВ.

В обов'язковому порядку необхідно дослідити наявність господарської мети при вчиненні відповідних дій платника податку. Перевірці підлягають доводи податкового органу, що свідчать про відсутність ділової мети у діях платника податку; придбання товарів, використання яких не може мати позитивного впливу на результати господарської діяльності платника податку тощо.

Позивачем надано докази, що підтверджують реальність здійснення господарських операцій між позивачем та вищевказаними контрагентами, за результатами яких позивачем сформовано податковий кредит та витрати, а також товар, придбаний у контрагента, використано позивачем у господарській діяльності.

У разі якщо податковий орган доведе узгодженість дій між платником та його контрагентами, які свідчать про здійснення операцій без наміру створити відповідні цим операціям правові наслідки з метою отримання податкової вигоди, або те, що платник податку діяв без належної обачності й обережності і йому мало бути відомо про порушення, які допускав його контрагент, або що діяльність платника податку спрямована на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди, переважно з контрагентами, які не виконують своїх податкових зобов'язань, то право платника на податковий кредит та формування витрат не можна вважати законним.

Отже, оскільки позивач виконав усі зобов'язання за господарським договором та сплатив на користь контрагента суми грошових коштів за поставлені товари з урахуванням сум податку на додану вартість та відповідно до вимог законодавства задекларував їх, що не заперечувалось в акті перевірки податковим органом, дані обставини дають право на віднесення таких сум до податкового кредиту позивача.

Припущення, висновки відповідача в акті перевірки, не є підставою для позбавлення позивача, як добросовісного платника податку, права на віднесення сплачених ним у ціні товару та послуг відповідних сум податку на додану вартість до податкового кредиту. Позивач виконав усі передбачені законом обов'язки щодо цього та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

У зв'язку з наведеним також підлягає скасуванню ППР № від 26.05.2017 року, оскільки відповідачем протиправно визначено позивачу суму завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного, з урахуванням встановлених судом обставин щодо відсутності порушень з боку ТОВ «ІЗОТЕРМ».

Згідно з ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі п. 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення були винесені відповідачем без дотриманням усіх зазначених принципів, а тому вони є не законними і підлягають скасуванню.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі встановленого, керуючись приписами ст.ст. 11, 162 КАС України, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 9, 11, 69-72, 86, 158-163, 167, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Ізотерм» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 26.05.2017 року № та № - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 26.05.2017 року № та №.

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області () за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ізотерм» () судовий збір у розмірі 5804 /п'ять тисяч вісімсот чотири/ грн. 28 коп.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя П.П. Марин