Справа № 803/980/17
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2017-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/9164/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Макарика В.Я.

суддів Большакової О.О., Глушка І.В.

за участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2017 року про відмову у відкритті провадження у справі №803/980/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

03 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області в якому просила визнати протиправними дії ГУНП у Волинській області стосовно позивачки ОСОБА_1. Зобовязати ГУНП у Волинській області виконати рішення Ковельського міськрайонного суду у Волинській області від 15 червня 2016 року стосовно ОСОБА_1 у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000017 від 21.11.2012, справа № 161/11783/13-к провадження № 1-кп/159/5/16, щодо повернення вилучених речей в якості речових доказів. Зобовязати ГУНП у Волинській області встановити та виплатити грошову компенсацію за вище зазначені втрачені речі. Зобовязати ГУНП у Волинській області повернути вилучені кошти. Зобовязати ГУНП у Волинській області повернути вилучені документи, печатки, інше за Актом прийому/передачі (зазначати, ідентифікувати кожен окремий документ), встановивши в процесі службового розслідування їх наявність, стан збереження.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2017 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку, яка, покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Представник Головного управління Національної поліції у Волинській області в судове засідання на виклик суду не зявився, що не перешкоджає розгляду справи у його відсутності згідно із ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач звернулася до суду з позовом про визнання протиправними дій стосовно неї, зобовязання виконати рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 15.06.2016 року стосовно ОСОБА_1 у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000017 від 21.11.2012 року справа № 161/11783/13-к (провадження № 1-кп/159/5/16) щодо повернення вилучених речей в якості речових доказів, зобовязання виплатити грошову компенсацію за втрачені речі та зобовязання повернути їй вилучене майно (гроші, документи, печатки та інше).

З матеріалів адміністративної справи видно, що у слідчому управлінні Головного управління Національної поліції у Волинській області перебуває на виконанні вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 15.06.2016 року, що набрав законної сили 22.02.2017 року, в частині повернення ОСОБА_1 речових доказів.

Згідно з частинами першою та другою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 1 частини другої статті 17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

За змістом пункту 1 частини першої статті 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що публічно-правовим спором за КАС України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення субєктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи, що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.

Статтею 3 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у звязку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність

Згідно з вимогами частини першої статті 4 Кримінального процесуального кодексу України кримінальне провадження на території України здійснюється з підстав та в порядку, передбачених цим Кодексом, незалежно від місця вчинення кримінального правопорушення.

Завданнями кримінального провадження відповідно до статті 2 Кримінального процесуального кодексу України є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з пунктом 14 частини першої статтею 537 Кримінального процесуального кодексу України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання, зокрема, інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Частиною першою статті 539 цього Кодексу передбачено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 539 Кримінального процесуального кодексу України клопотання (подання) про вирішення питання, повязаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питання, передбаченого пунктом 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги підлягають розгляду в порядку кримінального судочинства, а саме Ковельським міськрайонним судом Волинської області, тобто судом, який ухвалив вирок від 15.06.2016 року.

Суд першої інстанції вірно вказав, що позовну заяву ОСОБА_1 не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування ухвали колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2017 року про відмову у відкритті провадження у справі №803/980/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В.Я. Макарик

Судді: О.О. Большакова

ОСОБА_2

Повний текст ухвали складений 03 жовтня 2017 року.