Справа № 805/3054/17-а
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2017-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2017 р. Справа № 805/3054/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Тарасенка І.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання дій ГУДФС у Донецькій області неправомірними та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 10 травня 2017 року № Ф-570-17,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання дій ГУДФС у Донецькій області неправомірними та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 10 травня 2017 року № Ф-570-17.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що 10 травня 2017 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у Донецькій області була сформована Вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-570-17, в якій зазначено, що станом на 30 квітня 2017 року заборгованість позивача зі сплати єдиного внеску становить 13034, 42 грн., та призначене зобов'язання сплатити недоїмку протягом 10 календарних днів з дня отримання даної вимоги.

Вимогу ОСОБА_1 отримав 02 червня 2017 року від співробітника Добропільської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області.

Не погодившись з нарахуванням такої заборгованості, 10 червня 2017 року позивач звернувся до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області для отримання роз'яснень з приводу виникнення боргу.

12 червня 2017 року, скориставшись правом на адміністративне оскарження Вимоги, ОСОБА_1 надіслав до контролюючого органу вищого рівня - Державної фіскальної служби України - лист зі скаргою про перегляд цього рішення.

19 липня 2017 року отримав Рішення про результати розгляду скарги № 8665/т/99-99-11-02-02-75 від 11.07.2017 року, в якому скаргу позивача залишеного без задоволення.

Отже, позивач вважає вимогу ГУ ДФС у Донецькій області від 10.05.2017 року № Ф-570-17 про сплату боргу (недоїмки) в розмірі 13034, 42 грн. такою, що винесена з порушенням вимог діючого законодавства. Просив визнати дії ГУ ДФС у Донецькій області неправомірними та зобов'язати відповідача скасувати Вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 10 травня 2017 року № Ф-570-17, сформовану Головним управлінням Державної фіскальної служби у Донецькій області, в якій зазначено, що станом на 30 квітня 2017 року заборгованість ОСОБА_1 зі сплати єдиного внеску становить 13034, 42 грн. та призначене зобов'язання сплатити недоїмки протягом 10 календарних днів з дня отримання даної вимоги.

Представник позивача через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Позивач через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Представник відповідача з'явився до суду, не заперечував проти розгляду справи у порядку письмового провадження.

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, на підставі ст. 128 КАС України судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, АДРЕСА_1), ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця 03.12.2013 ІІ групи єдиного податку. Знаходився на обліку ДПІ в Артемівському районі м. Луганська, здійснював господарську діяльність за адресою АДРЕСА_3. 20 липня 2014 року змушений бів покинути м. Луганськ у зв'язку з проведенням АТО. Підприємницька діяльність позивачем з цього часу не велась

Позивач в даний час проживає у АДРЕСА_2, як тимчасово переміщена особа.

27 грудня 2014 року він закрив банківський рахунок ФОП № НОМЕР_2 у «ПАТ КБ ПРИВАТБАНК» та Корпоративні картки.

10 травня 2017 року Головним управлінням ДФС у Донецькій області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-570-17, за якою вимагається від ОСОБА_1 сплатити суму недоїмки зі сплати єдиного внеску станом на 30.04.2017 в розмірі 13034, 42 грн.

11 липня 2017 року рішенням ГУ ДФС України № 8665/т/99-99-11-02-02-75 скарга на вимогу про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування залишена без розгляду.

Судом встановлено, що позивач з 2014 року неодноразово звертався до ДПІ м. Добропілля для отримання консультацій з приводу того, як йому правильно поступити з підприємством, зареєстрованим в зоні АТО, куди та коли подавати заяву про звільнення від виконання своїх обов'язків, визначених Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану, але отримував пораду їхати до м. Сєвєродонецька, куди переїхала ДПІ Артемівського району м. Луганська.

Суд зазначає, що позивач не згоден з вимогою відповідача про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску в сумі 13034,42 грн., оскільки відповідно до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» позивач звільнений від виконання обов'язків щодо сплати єдиного внеску.

Порядок обчислення та строки сплати єдиного внеску передбачені статтею 9 Закону № 2464-VІ, зокрема частиною восьмою зазначеної статті передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII від 02.09.2014 року (далі - Закон № 1669-VII), який набрав чинності з 15 жовтня 2014 року, визначає серед іншого тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Підпунктом 8 пункту 4 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669-VII внесено зміни до Закону № 2464-VІ, а саме підпункт б) розділ VIII "Прикінцеві та перехідні положення» було доповнено пунктом 9-3 (пункт 9-4 в редакції Закону з 13.03.2015 року) такого змісту:

«9-4. Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Отже, позивач знаходячись у надзвичайно скрутному матеріальному стані через те, що залишився без роботи, змоги їхати до міста Сєвєродонецька не мав, а тому шукав інші шляхи - звернувся на «гарячу лінію податкової», де отримав відповідь, що для мешканців із зони АТО діє Лист Міндоходів від 07.07.2014 року № 16042/7/99-99-19-03-02-17 «Про продовження термінів подання податкових декларацій», та Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Разом з цим, суд зазначає, що зазначена норма є нормою прямої дії, яка не передбачає наявність сертифіката для її застосування.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу».

Суд звертає увагу відповідача на той факт, що саме перебування платників єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція є підставою для зупинення застосування до таких платників заходів впливу та стягнення за порушення Закону.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Державній податковій інспекції в Артемівському районі м. Луганськ, а на даний час знаходиться у м. Добропілля Донецької області як тимчасово переміщена особа, та не веде підприємницьку діяльність.

Населений пункт Луганськ входить до Переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України 2 грудня 2015 року № 1275-р.

З огляду на дію пункту 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VІ позивач звільняється від виконання зобов'язань платника єдиного внеску, встановлених частиною другою статті 6 Закону № 2464-VІ, у тому числі передбачених підпунктом першим частини другої цієї статті, а саме, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок у період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції.

Як вбачається з матеріалів справи спірна вимога сформована 10 травня 2017 року відповідно до статті 25 Закону № 2464-VІ, яка визначає заходи впливу та стягнення. За положеннями абзацу другого частини першої цієї статті її положення поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов'язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. Саме за положеннями частини четвертої цієї статті орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Відсутність (відстрочення в силу закону) обов'язку сплати внесків у період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції унеможливлює складання відповідачем та направлення позивачу спірної вимоги на момент її складання, а саме, станом на 30 квітня 2017 року.

Таким чином, спірна вимога про сплату недоїмки є протиправною на момент її формування.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Донецького апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2017 року по справі №805/432/17-а.

Щодо посилань відповідача стосовно обов'язку подання до контролюючого органу заяви про звільнення від обов'язків, встановлених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, суд зазначає, що така заява подається платником до контролюючого органу за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

За приписами ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 2, 7-11, 17-20, 69-72, 86, 94, 122-124, 126-128, 130, 133-135, 138-140, 143, 150- 154, 158-163, 167, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання дій ГУДФС у Донецькій області неправомірними та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 10 травня 2017 року № Ф-570-17 - задовольнити.

Визнати дії ГУ ДФС у Донецькій області щодо формування вимоги про сплату боргу (недоїмки) неправомірними та скасувати вимогу ГУ ДФС у Донецькій області від 10.05.2017 року № Ф-570-17 про сплату боргу (недоїмки) в розмірі 13034,42 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Донецькій області (87526, Донецька область, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114, ) суму судових витрат у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до адміністративного суду апеляційної інстанції через Донецький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Тарасенко І.М.