Справа № 296/3225/17
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Драч Ю.І.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"04" жовтня 2017 р. Справа № 296/3225/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Капустинського М.М.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від "19" червня 2017 р. у справі за позовом Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання незаконними дій державного виконавця

ВСТАНОВИВ:

25.04.2017р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати неправомірною та скасувати постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження ВП №53299276 від 24.03.2017 в сумі 150 грн.

Постановою Корольовського районного суду м.Житомира від 19 червня 2017 р. відмовлено в задоволенні позову Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказану постанову та прийняти нову про задоволення позову.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

02.02.2015 року Корольовським районним судом м.Житомира видано виконавчий лист у справі №296/6561/14-а за позовом ОСОБА_3 до Управління пенсійного фонду в м.Житомирі про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Згідно вказаного виконавчого листа зобов'язано Управління пенсійного фонду в м.Житомирі Житомирської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_3 пенсій відповідно до ст.ст.50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період 21.01.2014р. з урахуванням проведених виплат.

27.01.2017 року старшим державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_4 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №53299276.

24.03.2017 року старшим державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_5 винесено постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у сумі 150,00 грн..

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості позовних вимог, оскільки постанова державного виконавця від 24.03.2017 року винесена в рамках виконавчого провадження про стягнення з боржника виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій, ґрунтується на вимогах Закону України "Про виконавче провадження", прийняті з урахування усіх обставин, які мають значення для прийняття такого рішення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

Так, статтею 1 Закону України від 02.06.2016 №1404-19 "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-19) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 5 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення (п.1 ч.1 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно з ч.1 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов'язаний виживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Нормами ч.5 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені випадки у яких виконавчий збір не стягується:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем.

За визначенням, наведеним в ст.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Враховуючи те, що позивач звертаючись з вимогами про визнання незаконними дії державного виконавця та скасування постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в сумі 150,00грн. посилався на норми Закону України «Про виконавче провадження», а саме - що виплата пенсії є періодичним платежем, а тому стягнення виконавчого збору з вказаної категорії спірних правовідносин не здійснюється, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що пенсія являється періодичним платежем, однак за виконавчим листом №296/6561/14-а не передбачалось стягнення періодичних платежів, натомість зобов'язано Управління пенсійного фонду в м.Житомирі Житомирської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_3 основної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю відповідно до ст.ст.50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження (ч.9 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження»).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що отримавши підтвердження фактичного виконання судового рішення боржником, державний виконавець вчинив дії, передбачені нормами Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на вищевикладене, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області діяло на підставі та в межах своїх повноважень.

Суд першої інстанції належним чином дослідив представлені докази, з'ясував обставини справи, надав їм відповідну правову оцінку та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Постанову суду прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, постанову Корольовського районного суду м. Житомира від "19" червня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: М.М. Капустинський

ОСОБА_2