Справа № 127/19658/17
Суддя: Михайленко А. В.
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/803/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2017 р. м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Михайленка А.В.,

при секретарі Костюк В.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 БУПП у м. Вінниці ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

15.09.2017 до Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до інспектора роти №4 БУПП у м. Вінниці ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Позов мотивовано тим, що 07.08.2017 року постановою серії АР № 363688 винесеною інспектором поліції ОСОБА_2 було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. На думку позивача вищевказана постанова є незаконними, винесеними з порушенням його прав та чинного законодавства України у відсутність жодного належного доказу, а тому просив її скасувати.

ОСОБА_1 в судовому засіданні позовну заяву підтримав та просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч.1 ст. 1712 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом п'яти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках з урахуванням особливостей розгляду справи суд ухвалою може продовжити розгляд справи, але не більш як на п'ять днів.

Враховуючи вищевказане, суд вважає за необхідне проводити розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у ній доказів.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Вчинення правопорушення, за яке особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності має бути підтверджено доказами, з яких будуть вбачатися достовірні обставини, які мають значення для вирішення справи. Однак, відповідач не надав жодного належного та достатнього доказу, що може підтвердити вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є в справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Відповідно до ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову зокрема, про визнання протиправними рішення субєкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання не чинним рішення чи окремих його положень.

Матеріалами справи підтверджується недотримання відповідачем процедурних приписів законодавства України про адміністративні правопорушення, що тягне недоведеність з боку субєкта владних повноважень правомірності оскаржуваної у цій справі постанови з огляду на ненадання доказів, які б у достатній мірі і беззаперечно свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, та є підставою для скасування оскаржуваної постанови інспектора поліції.

Варто зазначити, що презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у справі "Надточій проти України" від 15.05.2008.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП є недоведеним.

Проте суд вважає безпідставними позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання дій інспектора роти №4 БУПП у м. Вінниці ОСОБА_2 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності протиправними, оскільки вони не були обґрунтовані. Суд вважає, що відповідач знаходився при виконанні своїх службових обов'язків та при винесені постанови діяв в межах своїх повноважень, визначених п. 8 ч.1 ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію».

Таким чином суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, оскільки відповідачем не було доведено правомірності прийнятого рішення, під час притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 11, 69, 70, 71, 86, 162, 171-2 КАС України та ст.ст. 251, 252, 258 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №4 БУПП у м. Вінниці ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Постанову інспектора роти №4 БУПП у м. Вінниці ОСОБА_2, про скасування постанови серії АР № 363688 від 07.08.2017 скасувати.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: