Справа № 465/5357/16-а
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 рокуЛьвів№ 876/9248/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Запотічного І.І., Кузьмича С.М.

при секретарі судового засідання: Керод Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Залізничного об'єднаного управління пенсійного фонду України м.Львова на постанову Франківського районного суду м.Львова від 14.08.2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Залізничного об'єднаного управління пенсійного фонду України м.Львова, третя особа: Концерн "Військторгсервіс" Львівська філія, про визнання дій відповідача неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Залізничного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова про зобовязання Залізничне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Львова зарахувати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 період роботи в Військторзі №751 з 01 березня 1977 року по 09 серпня 1993 року до страхового стажу роботи, включивши його до загального трудового стажу, нарахувати пенсію з урахуванням такого стажу з моменту звернення.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що вона 01.03.1977 року була прийнята на роботу в Військторг №751, що був розташований на території Львівського вищого військового політичного училища, по вул. Гвардійській, (теперішня вул. ОСОБА_2) м.Львові, де на різних посадах пропрацювала до 09.09.1993 року. 20.08.2016 року позивач звернулась до Управління пенсійного фонду Франківського району м.Львова з проханням про нарахування пенсії, однак їй в цьому було відмовлено на тій підставі, що у позивачки немає достатнього трудового стажу. Дану відмову позивачка вважає безпідставною.

Постановою Франківського районного суду м.Львова від 14.08.2017 року адміністративний позов задоволено. Зобовязано Залізничне обєднане управління пенсійного фонду України м. Львова зарахувати ОСОБА_1, 21.02.1957р.н., період роботи у Військторзі № 751 з 01 березня 1977 року по 09 серпня 1993 року до страхового стажу роботи, включивши його до загального трудового стажу, та нараховувати пенсію з урахуванням такого стажу з 01 вересня 2016 року без обмежень.

Постанову суду першої інстанції оскаржило Залізничного об'єднаного управління пенсійного фонду України м.Львова. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім, випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухваленим відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до листа Управління пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова відмовлено ОСОБА_1 в призначені пенсії, оскільки відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Станом на момент звернення загальний підтверджений стаж позивача становить 5 років та 4 дні. У базі даних системи персоніфікованого обліку застрахованих осіб Пенсійного фонду України інформація про трудову діяльність позивача - відсутня.

Згідно наказу № 45/л начальника Воєнторгу № 751 від 1 березня 1977 року та копії трудової книжки позивачка ОСОБА_1 була прийнята на посаду лоточниці, в магазин №12 з матеріальною відповідальністю.

Як вбачається з копії трудової книжки 19 вересня 1978 року позивачка ОСОБА_1 19 вересня 1978 року була переведена на сезонну роботу на посаду гардеробниці в їдальню № 1 та 27 вересня 1978 року переведена на посаду мийниці посуду в їдальню № 1.Після чого жодних записів в трудовій книжці не має.

Згідно наказу №70/л позивач, перебуваючи вже на посаді кухаря ІІІ -го розряду їдальні №2, була відряджена з 01.06.1983 року по 01.09.1983 року в розпорядження начальника піонерського табору для роботи в піонерському таборі їм. Ю.І Гагаріна.

Згідно пропуску на територію ЛВВПУ за 1982 рік, такий продовжений в установленому прядку на 1983, 1984, 1985 і 1986 роки.

Статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку та наявності страхового стажу не менше 15 років. Якщо страховий стаж менше, претендувати на отримання пенсії за віком людина не може.

Відповідно до постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 зі змінами (далі - Порядок № 637).

Згідно з пунктом 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки та відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори та угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Статтею 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно п. 1,2,3 Постанови КМУ «Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній» основним документом , що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. За відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні або неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Згідно п. 17-19 Постанови КМУ «Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній» за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв'язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі. В такому ж порядку показаннями свідків підтверджується час роботи громадян із числа національних меншин, примусово виселених з місць постійного проживання в 30-40 роки, а також час роботи в колгоспі до 1965 року у випадках, коли неможливо одержати документи про наявний стаж роботи, незалежно від причин відсутності необхідних документів. За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника. За відсутності документів про час перебування у фашистських концтаборах, гетто та інших місцях примусового утримання в період війни осіб, у тому числі дітей, примусово вивезених з тимчасово окупованої території у період Великої Вітчизняної війни, проживання в м.Ленінграді в період його блокади з 8 вересня 1941 р. по 27 січня 1944 р. зазначені періоди можуть бути встановлені на підставі показань одного або більше свідків, які мають у своєму розпорядженні відповідні документи (довідки, видані архівними установами, органами Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки або МВС за місцем прибуття зазначених осіб до України, евакуаційні посвідчення, мобілізаційні розпорядження тощо).

Згідно з ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Залізничного об'єднаного управління пенсійного фонду України м.Львова залишити без задоволення, а постанову Франківського районного суду м.Львова від 14.08.2017 року у справі №465/5357/16-а без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5

Повний текст судового рішення виготовлено 04.10.2017 року