Справа № 818/800/17
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2017-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 р.Справа № 818/800/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Бондара В.О. , Кононенко З.О.

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сумської митниці ДФС на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 06.07.2017р. по справі № 818/800/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранс"

до Сумської митниці ДФС

про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови у митному оформленні,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Євротранс", звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Сумської митниці ДФС, в якому просив суд: визнати Рішення про коригування митної вартості товарів від 10.05.2017 р. № UA805180/2017/000097/2 та Картку відмови у митному оформленні № UA805180/2017/00101, Рішення про коригування митної вартості № UA805180/2017/000096/2 та Картку відмови у митному оформленні № UA805180/2017/00100 протиправними та скасувати їх.

В обгрунтування позову зазначив, що 14.03.2017 р. ТОВ "ЄВРОТРАНС" уклало з Nordea Finance Latvia (Латвія, м. Рига) зовнішньоекономічний договір купівлі-продажу № 14/01-03-2017 щодо поставки з Латвії на умовах FCA Рига уживаного напівпричепу 2006 р. реєстрації KRONE в кількості 1 шт. по ціні 2314,05 євро. 22 квітня 2017 року вказаний напівпричеп було імпортовано в Україну та в установлений строк доставлено в Сумську митницю для митного оформлення. 03 травня 2017 року позивачем було подано до митного оформлення митну декларацію, в якій митну вартість товару було визначено за основним методом визначення митної вартості. 10 травня 2017 року митницею було прийняте Рішення про коригування митної вартості № UA805180/2017/000097/2 та Картку відмови у митному оформленні № UA805180/2017/00101, згідно з якими митну вартість, визначену декларантом, було відхилено та визначено митну вартість за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів).

Крім того, 16 березня 2017 року ТОВ "ЄВРОТРАНС" уклало з DOLPHIN LOGISTICS LT (Литва, м. Шяуляй) зовнішньоекономічний договір купівлі-продажу № 16-03-2017 щодо поставки з Литви на умовах FCA Шяуляй уживаного напівпричепу 2003 р. реєстрації Kogel в кількості 1 шт. по ціні 2000,00 євро. 22 квітня 2017 року вказаний причеп було імпортовано в Україну та в установлений строк доставлено в митницю для митного оформлення. 03 травня 2017 року позивачем було подано до митного оформлення митну декларацію, в якій митну вартість товару було визначено за основним методом визначення митної вартості. 10 травня 2017 року митницею було прийняте Рішення про коригування митної вартості № UA805180/2017/000096/2 та Картку відмови у митному оформленні № UA805180/2017/00100, згідно з якими митну вартість, визначену декларантом, було відхилено та визначено митну вартість за другорядним методом (за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів).

Підставою для прийняття оскаржуваних рішень стала відсутність усіх складових транспортних витрат, а саме не підтверджено витрати на проїзд від кордону України до м. Шяуляй, Литва, і проживання та харчування. Позивач вважає, що такий висновок митного органу не ґрунтується на законі, вважає рішення протиправними, прийнятими з порушенням норм Митного кодексу України та просить їх скасувати.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 06.07.2017 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранс" задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального права, а саме: ст.ст. 52, 53, 54, 337 МК України, Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізація заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, затвердженого наказом Міністерства фінасів України від 31.07.2015 р. № 684, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Позивач подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких він, наполягаючи на законності та обґрунтованості постанови суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, справа розглядається за відсутності сторін.

Згідно ст. 41 КАС України, колегія суддів, враховуючи неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 14.03.2017 р. ТОВ "ЄВРОТРАНС" уклало з Nordea Finance Latvia (Латвія, м. Рига) зовнішньоекономічний договір купівлі-продажу № 14/01-03-2017 щодо поставки з Латвії на умовах FCA Рига уживаного напівпричепу 2006 р. реєстрації KRONE в кількості 1 шт. по ціні 2314,05 євро (а.с.20).

22.04.2017 р. вказаний напівпричеп було імпортовано в Україну та доставлено в Сумську митницю для митного оформлення. 03.05.2017 р. позивачем було подано до митного оформлення митну декларацію, в якій митну вартість товару було визначено за основним методом визначення митної вартості (а.с.21).

10 травня 2017 року Сумська митниця ДФС прийняла Рішення про коригування митної вартості № UA805180/2017/000097/2 та Картку відмови у митному оформленні № UA805180/2017/00101 (а.с.24-25, 26-27), згідно з якими митну вартість, визначену декларантом, було відхилено та визначено митну вартість за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів).

16.03.2017 р. ТОВ "ЄВРОТРАНС" уклало з DOLPHIN LOGISTICS LT (Литва, м. Шяуляй) зовнішньоекономічний договір купівлі-продажу № 16-03-2017 щодо поставки з Литви на умовах FCA Шяуляй уживаного напівпричепу 2003 р. реєстрації Kogel в кількості 1 шт. по ціні 2000,00 євро (а.с.10).

22.04.2017 р. вказаний причеп було імпортовано в Україну та доставлено в митницю для митного оформлення. 03.05.2017 р. позивачем було подано до митного оформлення митну декларацію, в якій митну вартість товару було визначено за основним методом визначення митної вартості (а.с.11).

10 травня 2017 року Сумська митниця ДФС прийняла Рішення про коригування митної вартості № UA805180/2017/000096/2 та Картку відмови у митному оформленні № UA805180/2017/00100 (а.с.14-15,16-17), згідно з якими митну вартість, визначену декларантом, було відхилено та визначено митну вартість за другорядним методом (за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів).

Не погодившись із рішеннями відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що митний орган, маючи в наявності всі необхідні документи для визначення митної вартості товару, який імпортується, за ціною договору, неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, визначив митну вартість за другорядним методом та прийняв рішення про коригування митної вартості товарів.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Загальні положення щодо митної вартості товарів та методів її визначення викладені в розділі III Митного кодексу України.

Статтею 49 Митного кодексу України (далі МК України) встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами 1, 2 ст. 52 МК України встановлено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Судом встановлено, що у даному випадку подані до митного оформлення документи не містили жодних розбіжностей, не мали ознак підробки, водночас містили всі складові митної вартості та підтверджували ціну товару.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 4 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

З матеріалів справи вбачається, що при поставці напівпричепу KRONE за зовнішньоекономічним договором № 14/0-03-2017 від 14.03.2017 р. з Nordea Finance Latvia (Латвія, м. Рига), та поставці напівпричепу Kogel, за зовнішньоекономічним договором № 16-03-2017 від 16.03.2017 р. з DOLPHIN LOGISTICS LT (Литва, м. Шяуляй), їх ціна, що підлягала сплаті, в усіх поданих для митного оформлення документах містила єдине числове значення 2314,05 євро та 2000,00 євро відповідно (а.с.10,11,13,18,20-22,28).

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

З системного аналізу вказаних норм вбачається, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), і єдиною підставою його незастосування є, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірно та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обовязковою при її обчисленні.

У судовому засіданні суду першої інстанції представник відповідача не навів доказів існування достатніх підстав для виникнення обґрунтованого сумніву у Сумської митниці щодо вартості імпортованого товару. Таких доказів останнім не надано і до суду апеляційної інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що одночасно з поданням митної декларації митному органу було подано всі необхідні документи, які підтверджують ціну товару, зазначену у декларації. Однак, митний орган не належним чином перевірив числове значення заявленої митної вартості, що підтверджується доказами.

Так, із фактури серії 17 № 007 від 22.03.2017 р. та платіжного доручення в іноземній валюті від 22.03.2017 р. (а.с.13,18) вбачається, що вартість придбаного товару за контрактом від 16.03.2017 р. № 16-03-2017 становить 2000,00 євро. З інвойсу № DOC1200974 від 14.03.2017 р. та платіжного доручення в іноземній валюті від 24.03.2017 р. (а.с.22,28) вбачається, що вартість придбаного товару за контрактом від 14.03.2017 р. № 14/01-03-2017 становить 2314,05 євро.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 10, ч. 11 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті.

У даному випадку витрати на транспортування оцінюваних товарів до місця ввезення на митну територію України в розумінні п. 5 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України додавалися декларантом до контрактної ціни товару та підтверджені відповідними калькуляціями від 27.04.2017 р. № 96 та № 97 відповідно (а.с.19,29).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що застереження Сумської митниці щодо непідтвердження позивачем витрат на проїзд від кордону України до м. Шяуляй, Литва, і проживання та харчування суперечить вимогам ч. 11 ст. 58 МК України, оскільки такі складові митної вартості не входять до складу витрат на транспортування оцінюваних товарів.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що митний орган, маючи в наявності всі необхідні документи для визначення митної вартості товару, який імпортується, за ціною договору, неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, визначив митну вартість за другорядним методом та прийняв рішення про коригування митної вартості товарів.

При цьому колегія суддів вважає хибними доводи апелянта про невідображення в поданих до митного оформлення калькуляціях тарифних ставок на перевезення за 1 кг на 1 км, оскількидані доводи не вказані як причини коригування митної вартості в самих оскаржуваних рішеннях.

Крім того, колегія суддів зазначає, що додані до апеляційної скарги службові записки є неналежними доказами, оскільки: - вони датовані 27.07.17р., тоді як митне оформлення здійснювалося в травні 2017р., а судове рішення було прийняте 06.07.17р.; прізвище автора службових записок вказано як Шаповал. Прізвища авторів оскаржуваних рішень - Луніка та Рибалко.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що відповідач, приймаючи рішення про коригування митної вартості товарів, не дотримався вимог Митного кодексу України, дані рішення не можуть відповідати приписам ч. 3 ст. 2 КАС України, а тому позовні вимоги про визнання протиправними та скасування рішень Сумської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів та карток відмови у митному оформленні є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Сумського окружного адміністративного суду від 06.07.2017 року по справі № 818/800/17 прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для її скасування не виявлено.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Сумської митниці ДФС залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 06.07.2017р. по справі № 818/800/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_1
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_2 ОСОБА_3
Повний текст ухвали виготовлений 02.10.2017 р.