Справа № 628/486/17
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2017-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 р.Справа № 628/486/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Спаскіна О.А.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Жигилія С.П.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Куп'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області на постанову Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 29.05.2017р. по справі № 628/486/17

за позовом ОСОБА_1

до Куп'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 29.05.2017р. року по справі № 628/486/17 позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Куп'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області від 15.02.2017 (протокол № 16) про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком.

Зобов'язано Куп'янське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком з 15.12.2016 року, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки (2014, 2015, 2016), що передують року звернення щодо призначення пенсії.

Стягнуто з Куп'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 640,00 грн.

Відповідач, не погодившись з даною постановою суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначену постанову суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з'ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права. З посиланням на ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" вказує, що позивач має право виключно на переведення на пенсію за віком, а не на її призначення, оскільки право на призначення пенсії позивачем уже реалізоване у 2006 році. Отже, відповідачем було прийнято правомірне рішення про відмову позивачеві у призначенні пенсії як такому, що пенсію вже отримує, та повідомлено про можливість переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком.

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.

Представник позивача надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.1 ст.41 КАС України. не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів апеляційної скарги відповідно до вимог ст.195 КАС України та керуючись ч.1 ст.41 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Куп'янському об'єднаному управлінні пенсійного фонду України Харківської області з 06.10.2006 р. та йому призначено пенсію за вислугу років, як працівнику освіти, відповідно до п. е" ст. 55 "Про пенсійне забезпечення" та пункту 2 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

У зв'язку з працевлаштуванням на роботу з 06.10.2006 року за посадою, яка дає право на пенсію за вислугу років, виплату пенсії позивачу зупинено з 09.10.2006 року.

Позивач народився 14.12.1956 року (а.с. 17) та 14.12.2016 року йому виповнилося 60 років, тобто він досягнув віку, який відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" дає право на призначення пенсії за віком.

10.02.2017 року позивач особисто надав до Куп'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області заяву про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Листом від 15.02.2017 № 25/н-13 року Куп'янське об'єднане УПФУ Харківської області повідомило позивачу рішення про результати розгляду заяви, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком з посиланням на те, що оскільки позивачем відповідно до заяви від 06.10.2006 року вже використане право на призначення пенсії за вислугу років як працівнику освіти, то його заява від 10.02.2017 року про призначення йому пенсії за віком не може бути розглянута як первинне звернення за призначенням пенсії. В той же час, відповідно до ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" він може бути переведений з одного виду пенсії на інший, зокрема, з пенсії за вислугу років на пенсію за віком. (а.с.8).

Не погодившись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з неправомірності дій відповідача щодо відмови у призначенні позивачеві пенсії за віком на підставі його заяви від 10.02.2017 року, оскільки у спірних відносинах має місце перехід на інший вид пенсії за іншим законом (призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яким пенсія за вислугу років не передбачена), тому положення ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі по тексту - Закон № 1058) в частині переведення з одного виду пенсії на інший до спірних правовідносин не підлягають застосуванню. Отже, позивачу необхідно призначити пенсію за віком за Законом № 1058, при цьому, при призначенні позивачеві пенсії за віком має бути застосований показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якого сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, а також порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам визначає Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Вказаний закон є спеціальним законом, який визначає призначення, перерахунок і виплату пенсій.

Абзацом 2 преамбули зазначеного Закону визначено, що зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Частиною 3 ст. 4 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.

Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до ст. 10 вищевказаного Закону, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

З наведеного випливає, що право вибору пенсійних виплат належить особі.

Матеріалами справи підтверджено, що 10.02.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Куп'янського об'єднаного УПФУ Харківської області із заявою про призначення йому пенсії за віком, тобто позивач визначився, що він бажає отримувати пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Із заявою про переведення з одного виду пенсії на інший (з пенсії за вислугу років на пенсію за віком), позивач до відповідача не звертався.

Колегія суддів критично оцінює пояснення представника відповідача про те, що оскільки позивачеві призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", то йому не може бути призначений інший вид пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а можуть бути застосовані лише норми частини 3 статті 45 Закону № 1058 щодо переведення з одного виду пенсії на інший.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за нормами вказаного закону призначаються: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Призначення пенсії за вислугу років вказаним законом не передбачене.

Частиною 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною 3 статті 45 Закону № 1058 регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного за цим Законом, на інший, передбачений ст. 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника).

В той же час, ОСОБА_1 було призначено пенсію відповідно до пп. "е" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" позивач 10.02.2017 року звернувся вперше.

Отже, у спірних відносинах має місце перехід на інший вид пенсії за іншим законом (призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яким пенсія за вислугу років не передбачена), тому положення ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині переведення з одного виду пенсії на інший до спірних правовідносин не підлягають застосуванню.

Таким чином, Куп'янське об'єднане УПФУ Харківської області після звернення позивача 10.02.2017 року із заявою про призначення пенсії за віком повинно було призначити йому пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а не вирішувати питання щодо доцільності його переведення з пенсії за вислугу років, призначену за нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення", на пенсію за віком, передбачену Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn);

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач при зверненні до Куп'янського об'єднаного УПФУ Харківської області із заявою про призначення йому пенсії за віком не просив призначити пенсію із застосуванням показника заробітної плати (доходу), який враховувався під час попереднього перерахунку пенсії за вислугу років.

При розрахунку ОСОБА_1 пенсії за вислугу років за Законом України "Про пенсійне забезпечення" взагалі не застосовувався показник середньої заробітної плати в Україні, з якого сплачені страхові внески.

За таких обставин при призначенні позивачеві пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у відповідності до ч.2 ст.40 цього Закону, має бути застосований показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якого сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Такий висновок суду першої та апеляційної інстанції узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постановах від 31.03.2015 року по справі № 21-512а14, від 09.06.2015 року по справі № 21-550а15, від 02.12.2015 року по справі № 21-4123а15, від 29.11.2016 року по справі № 21-6113а15, яка в силу ч.1 ст.244-2 КАС України є обов'язковою для урахування, а також з висновками Вищого адміністративного суду України, викладеними в ухвалах від 30.04.2015 року по справі № К/800/13363/15, від 25.06.2015 року по справі № К/800/18046/15.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови призначити ОСОБА_1 з 15.12.2016 року пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком

З приводу тверджень відповідача про те, що суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень, зобов'язуючи відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 15.12.2016 року, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Як встановлено частиною 4 статті 105 КАС України, адміністративний позов може містити вимоги про: 1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; 2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; 5) виконання зупиненої чи не вчиненої дії; 6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Тобто, судом за результатами розгляду справи може бути задоволено будь-яку з цих вимог, у тому числі й вимогу про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень вчинити пені дії.

Слід відмітити, що позивачем при зверненні до Куп'янського об'єднаного УПФУ Харківської області надавались усі документи, необхідні для призначення йому пенсії за віком на підставі Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", однак, у призначенні цієї пенсії ОСОБА_1 було відмовлено.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що відповідач у спірних відносинах вже реалізував свої дискреційні владні повноваження, прийнявши рішення про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на підставі Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Отже, беручи до уваги правову позицію відповідача, який заперечує можливість призначення позивачеві пенсії за вказаним Законом, колегія суддів вважає, що зобов'язання Куп'янського об'єднаного УПФУ Харківської області повторно розглянути питання про призначення позивачеві пенсії призведе до повторної відмови ОСОБА_1 та неможливості захисту позивачем своїх прав на отримання пенсії.

Відповідно до ч.1 ст.45 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку : пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно з п. 1.7. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1) із заявою про призначення йому пенсії за віком звернувся до управління Куп'янського об'єднаного УПФУ Харківської області 10.02.2017 року.

Враховуючи встановлену судом першої та апеляційної інстанції неправомірність дій відповідача щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1, колегія суддів приходить до висновку, що належним та достатнім способом судового захисту права позивача на отримання пенсії у спірних правовідносинах є саме зобов'язання Куп'янського об'єднаного УПФУ Харківської області призначити позивачеві пенсію за віком з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку - 15.12.2016 року, відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, та провести виплату пенсії за віком.

При цьому, суд не підміняє Куп'янське об'єднане УПФУ Харківської області, оскільки не приймає рішення про призначення пенсії, а зобов'язує відповідача прийняти таке рішення за наявності достатніх підстав для цього та наданих позивачем документів.

Отже, колегія суддів підтверджує, що при прийнятті судового рішення у справі суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Куп'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області залишити без задоволення.

Постанову Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 29.05.2017р. по справі № 628/486/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Спаскін О.А.
Судді(підпис) (підпис) Дюкарєва С.В. Жигилій С.П.
Повний текст ухвали виготовлений 02.10.2017 р.