Справа № 815/4247/17
Суддя: Бутенко А. В.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4247/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бутенко А.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Южненського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

З позовом до Одеського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 до Южненського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в якому просить суд:

- Визнати протиправним дії Южненського міського відділу ДВС ГТУ юстиції в Одеській області по стягненню в повному обсязі виконавчого збору в розмірі 21 984, 42 грн. при примусовому виконанні виконавчого напису приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Мазаратій Андрія Вікторовича від 30.07.2008 року за реєстром № 676 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» грошової суми 219 844, 16 грн. у виконавчому провадженні № 46026536.

- Стягнути з Южненського міського відділу ДВС ГТУ юстиції в Одеській області на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 21 984, 42 грн., заподіяну внаслідок протиправних дій Южненського міського відділу ДВС ГТУ юстиції Одеської області, при примусовому виконанні виконавчого напису приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Мазаратій Андрія Вікторовича від 30.07.2008 року за реєстром № 676 про стягнення з мене на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» грошової суми 219 844, 16 грн. у виконавчому провадженні № 46026536.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити їх з підстав зазначених в адміністративному позові (а.с. 4-10).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судових засідань був повідомлений належним чином (а.с. 44). Заперечень на позов не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, тому справу розглянуто за відсутності сторін за наявними в справі доказами,

Тому на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України, суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд встановив наступне.

Відповідач, згідно з вимогами Закону України «Про виконавче провадження» є місцевим підрозділом центрального органу державної виконавчої влади та згідно ст.ст. 3, 5 цього ж Закону здійснює повноваження щодо примусового виконання виконавчих документів в порядку, передбаченому цим Законом. Відповідно до ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право оскаржити рішення, дії чи бездіяльність органу державної виконавчої служби. Відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до суду. Тому на підставі п. 1 ч. 2 ст. 17, ст.ст. 104, 181 КАС України, рішення органу державної виконавчої служби позивач може оскаржити в порядку адміністративного судочинства.

Судом встановлено, що 16.01.2015 року старшим державним виконавцем відділу Южненського міського управління юстиції Одеської області Губановою Н.В. було відкрите виконавче провадження ВП № 46026536 з примусового стягнення з Позивача на користь ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" грошової суми в розмірі 219844,16 грн. (а.с. 12).

Відповідно до змісту постанови ДВС, підставою для відкриття виконавчого провадження стала заява стягувача від 13.01.2015 року та виконавчий напис приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Мазаратій Андрія Вікторовича від 30.07.2008 року за реєстром № 676 про стягнення з Позивача на користь ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" грошової суми 219844,16 грн. (а.с. 13).

17.04.2015 року державним виконавцем винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату боржника та з квітня 2015 року по лютий 2017 року з заробітної плати Позивача за місцем роботи утримано 32261,32 грн. (а.с. 15).

28.02.2017 року державним виконавцем Южненського міського відділу ДВС ГТУ юстиції в Одеській області Шишкою Т.С. виконавчий документ повернутий стягувачу (а.с. 16).

Також, судом встановлено, що в березні-квітні 2017 року стягнуті з Позивача грошові кошти були частково повернуті Відповідачем (а.с. 17-18).

22.03.2017 року Позивач звернувся із заявою до начальника Южненського міського відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області з вимогою повідомлення про розмір утриманих з Позивача виконавчою службою грошових коштів та з відповіді начальника відділу ДВС від 03.04.2017 Позивачу стало відомо про утримання з нього 21984,42 грн. виконавчого збору та 69,11 грн. витрат (а.с. 19).

23.05.2017 року Позивач звернувся із заявою до начальника Южненського міського відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області з вимогою повернення утриманого з його заробітної плати виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій, на що листом начальника ДВС від 02.06.2017 року Позивачу було повідомлено про відсутність підстав та відмовлено в повернені утриманих з нього грошових коштів (а.с. 20).

Позивач вважає, що дії Южненського міського відділу ДВС ГТЮ юстиції в Одеській області по стягненню з нього виконавчого збору є протиправними, а тому звернувся із даним позовом до суду.

Оцінюючи дії суб`єкта владних повноважень, суд виходить з приписів ч. 3 ст. 2 КАС України та вважає за необхідне задовольнити позов частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 22.12.2005 року Позивач уклав кредитний договір № 014/0010/74/43074 з Акціонерним поштово-пенсійним баком "Аваль" (правонаступник ВАТ "Райффайзен Банк Аваль") (далі - Банк) та отримав кредитні кошти в розмірі 34 000 доларів США (а.с. 21-22).

В забезпечення кредиту Позивачем 31.01.2006 року з Банком укладений договір іпотеки, за яким в іпотеку передана квартира АДРЕСА_1 (а.с. 23-24).

Таким чином, суд зазначає, що кредит, отриманий Позивачем є валютним і він забезпечений іпотечним майном у вигляді квартири АДРЕСА_1.

Крім того, зазначене іпотечне майно належить Позивачу, та є єдиним, про що свідчить інформаційна довідка, яка міститься в матеріалах виконавчого провадження (а.с. 25, 105 зв. бік - 106).

Відповідно до вимог п. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», який набув чинності 07.06.2014 року, протягом дії цього Закону:

- не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку;

- не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) інше майно (майнові права), яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника, зазначеного у підпункті 1 цього пункту, при недостатності коштів, одержаних стягувачем від реалізації (переоцінки) предмета застави (іпотеки);

- кредитна установа не може уступити (продати, передати) заборгованість або борг, визначений у підпункті 1 цього пункту, на користь (у власність) іншої особи.

Суд зазначає, що при умові відсутності згоди Позивача на проведення стягнення за рахунок іпотечного майна, Державна виконавча служба була позбавлена можливості проводити дії з примусового виконання виконавчого документа на термін дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», що стало підставою для повернення виконавчого документу стягувачу постановою від 28.02.2017 року на підставі п. 9 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 116).

Таким чином, реального виконання виконавчого документа (виконавчого напису нотаріусу) у вигляді стягнення грошових коштів на користь стягувача не відбулось, але Южненським міським відділом ДВС ГТУ юстиції Одеської області стягнутий з Позивача в повному обсязі виконавчий збір в розмірі 2 984,42 грн.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV (надалі - Закон N 606-XIV), який діяв на момент відкриття та закінчення виконавчого провадження стосовно Позивача.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувану за виконавчим документом.

Суд зазначає, що рішення державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату Позивача, є протиправним, з огляду на вимоги виконавчого документа (виконавчого напису нотаріуса), яким був прямо передбачений спосіб виконання виконавчого документу, а саме задовольнити вимоги ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" за рахунок реалізації іпотечного майна - квартири АДРЕСА_1.

Крім того, відповідно до вимог статті 68 Закону України "Про виконавче провадження", стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п'яти мінімальних розмірів заробітної плати. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Таким чином, як свідчить зміст зазначених норм Закону, умовою звернення стягнення на заробітну плату позивача є відсутність або недостатність коштів у банку або майна, на яке можливо звернути стягнення, письмова згода Позивача або якщо розмір боргу не перевищує п'яти мінімальних заробітних плат.

Як встановлено судом, державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, але факту відсутності або недостатності коштів або майна, на яке можливо звернути стягнення за місцем мешкання боржника не встановлено, тобто жодна з зазначених умов Закону при зверненні стягнення на заробітну плату позивача державним виконавцем не дотримана.

Внаслідок протиправних дій Відповідача, та відсутності фактично стягнутої суми за виконавчим документом із заробітної плати стягнутий лише виконавчий збір у розмірі 21 984, 42 грн., залишок стягнутої суми повернутий Позивачу.

Крім того, у постанові ДВС від 17.04.2015 року про звернення стягнення на заробітну плату боржника, з боржника підлягають стягненню кошти в розмірі 219844,16 грн., що не відповідає змісту виконавчого документу та значно перевищує п'ятикратний розмір мінімальної заробітної плати.

Суд зазначає, що Відповідачем не було надано заперечень на позов на спростування доводів Позивача.

Відтак, беручи до уваги викладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, на підставі абзацу 10 частини 2 статті 162 КАС України, яка надає право суду прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 правомірні та обґрунтовані, базуються на положеннях чинного податкового законодавства, отже підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії.

Відповідно до статей 11, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частиною другою статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваного рішення з урахуванням вимог, встановлених ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 3 статті 2 КАС України, а тому, виходячи з заявлених позовних вимог, положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 до Южненського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, належить задовольнити.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з приписами ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 86, 158-163 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Южненського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Южненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області по стягненню виконавчого збору в розмірі 21 984, 42 грн. при примусовому виконанні виконавчого напису приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Мазаратій А.В. від 30.07.2008 року за реєстровим № 676 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» грошової суми 219844,16 грн. у виконавчому провадженні № 46026536.

Зобов'язати Южненський міський відділ ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області повернути на користь ОСОБА_1 стягнутий виконавчий збір у розмірі 21984,42 грн. при примусовому виконанні виконавчого напису приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Мазаратій А.В. від 30.07.2008 року за реєстром № 676 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» грошової суми 219844,16 грн. у виконавчому провадженні № 46026536.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Южненського міського відділу ДВС ГТУ юстиції в Одеській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя Бутенко А.В.