Справа № 226/1543/17
Суддя: Петунін І. В.
Дата ухвалення: 2017-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 226/1543/17
ЄУН № 226/1543/17
Провадження № 2-а/226/136/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2017 року м.Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Петуніна І.В.,

за участю секретаря Альберті О.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача УПФУ в м.Димитрові Донецької області ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м.Мирнограді Донецької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Димитрові Донецької області про скасування рішення та зобовязання призначення пенсії у звязку із втратою годувальника,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до відповідача управління Пенсійного фонду України в м.Димитрові Донецької про скасування рішення та зобовязання призначення пенсії у звязку із втратою годувальника, в обґрунтування якого вказала, що 27 листопада 2016 року помер її чоловік ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з яким вона постійно до дня смерті мешкала за адресою: м.Донецьк вул.Клубна, буд. 17. Звернувшись до УПФУ в м.Димитрові Донецької області з заявою про нарахування їй пенсії у звязку з втратою годувальника в розмірі 50 %, вона отримала відмову від 26.07.2017 року № 159903, оскільки не надала довідку про причинний звязок між смертю та професійним захворюванням, оскільки він був інвалідом ІІІ групи з причини професійного захворювання. Не погоджуючись з даним рішенням, посилаючись на відсутність такої вимоги в законі як надання довідки про причинний звязок між причиною смерті та професійним захворюванням, просила суд скасувати рішення відповідача № 159903 від 26.07.2017 року та зобовязати відповідача призначити їй пенсію у звязку з втратою годувальника ОСОБА_3, з дня його смерті з 27.11.2016 року.

У судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягала.

Представник відповідача управління Пенсійного фонду України в м.Димитрові Донецької області надав суду заперечення згідно з якими позовні вимоги не визнав, в обґрунтування своєї позиції вказав, що позивач ОСОБА_1 (надалі - Позивач), ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 перебуває на обліку в УПФУ в м.Димитрові Донецької області з 28.11.2014 та отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». 28.11.2014 в Управлінні соціального захисту населення Мирноградської міської ради Позивач отримав довідку № НОМЕР_2 від 28.11.2014 року про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи за адресою: м.Димитров, м-н Західний, буд.36. кв.37. Тобто, відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» № 1706, Позивач є внутрішньо переміщеною особою. Виплата пенсії внутрішньо переміщеним особам здійснюється за місцем перебування таких осіб па обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення та видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509. 19.07.2017 Позивач звернулась до УПФУ в м.Димитрові Донецької області (надалі Управління) з заявою про перехід на пенсію у звязку з втратою годувальника, відповідно ст.36 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». При цьому Позивачем було надано такі документи: копію свідоцтва про одруження; копію свідоцтва про смерть; копію паспорту та ідентифікаційного коду позивача; рішення Димитровського міського суду Донецької області про спільне проживання з чоловіком. 05.04.2017 Димитровським міським судом Донецької області було встановлено факт постійного проживання однією сімєю Позивача і ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою:м.Донецьк. вулиця Клубна, будинок 17 з 1986 року по день смерті ОСОБА_3 27.11.2016. При розгляді матеріалів пенсійної справи Позивача та його чоловіка ОСОБА_3 встановлено, що годувальник мав інвалідність по профзахворюванню (інвалідність встановлена безстроково Донецьким обласним центром медико-соціальної експертизи № 4 від 5 березня 2001, довідка № 116629, серія № 2-18 АВ у звязку з профзахворюванням). Відповідно до п.8 ст.36 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсія у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, призначається відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Для правильного вирішення питання, відповідно до якого Закону України призначати пенсію по втраті годувальника громадянці ОСОБА_1, необхідно до Управління надати довідку з лікарні про причинний звязок смерті та профзахворювання. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» від 07.11.2014 року № 1085-р, м.Донецьк відноситься до населених пунктів на території яких здійснювалася антитерористична операція, а ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_1, помер 27.11.2016 в м.Донецьк. На підставі вищевикладеного. Управління не може надати Позивачу допомогу у витребуванні необхідної довідки для призначення пенсії у звязку з втратою годувальника. Питання призначення пенсії у разі втрати годувальника громадянці ОСОБА_1 можливо розглянути за наявності вищевказаної довідки. На підставі викладеного, вбачається, що Управлінням не порушено вимог діючого законодавства України. Враховуючи вищезазначене, просив відмовити Позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є отримувачем пенсії за віком, пенсійне посвідчення серії ААА № 867953 від 14.08.2007 року (а.с. 18).

Чоловік позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3, помер 27.11.2016 року на окупованій території у м.Донецьку, що встановлено на підставі рішення Димитровського міського суду від 18.01.2017 року та про що 19 січня 2017 року видано свідоцтво про смерть (а.с. 10-13, 16).

Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 05.04.2017 року був встановлений факт постійного спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 у період з 1986 року по день його смерті 27.11.2016 року (а.с. 14-15).

19.07.2017 року ОСОБА_1 звернулась до управління ПФУ в м.Димитрові Донецької області з заявою про перехід на пенсію чоловіка у звязку з втратою годувальника, відповідно ст.36 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», при цьому нею були надані: копія свідоцтва про одруження; копія свідоцтва про смерть; копія паспорту та ідентифікаційного коду позивача; рішення Димитровського міського суду Донецької області про спільне проживання з чоловіком. Але, рішенням № 159903 від 26.07.2017 року їй було відмовлено з причини ненадання довідки про причинний звязок між смертю та професійним захворюванням ОСОБА_3, оскільки він мав інвалідність з профзахворювання безстроково (а.с. 9).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Предметом спору, порушеного позивачем, є правомірність відмови у призначенні їй пенсії у звязку з втратою годувальника.

Статтею 3 Конституції України закріплене визнання найвищою соціальною цінністю в України людини, її життя і здоровя, честі і гідності, недоторканності і безпеки, відповідальність держави перед людиною за свою діяльність та головний обовязок держави щодо утвердження і забезпечення прав і свобод людини.

Право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право відповідно до ч.2 ст.46 Основного Закону України гарантується загальнообовязковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел і забезпечується ч.2 ст.22 Конституції України, відповідно до якої конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у звязку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія у звязку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сімї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сімї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Відповідно до ч.1 ст.36 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія у звязку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сімї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоровя, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (ОСОБА_4), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Частиною 8 ст.36 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсії у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, призначаються відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Відповідно до п.2.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» до заяви про призначення пенсії у звязку з втратою годувальника подаються такі документи померлого годувальника, крім перелічених в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу: 1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або свідоцтво про загальнообовязкове державне соціальне страхування особи, якій призначається пенсія, та померлого годувальника (подається у разі, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у звязку з втратою годувальника, має такі документи); 2) свідоцтво про народження або паспорт особи, якій призначається пенсія; 3) довідка про склад сімї померлого годувальника та копії документів, що засвідчують родинні стосунки члена сімї з померлим годувальником (за наявності); 4) свідоцтво органу ДРАЦС про смерть годувальника або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім або оголошення його померлим; 5) документи про вік померлого годувальника сімї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим; 6) довідки загальноосвітніх навчальних закладів системи загальної середньої освіти, професійно-технічних, вищих навчальних закладів про те, що особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 частини другої статті 36 Закону, навчаються за денною формою навчання; 7) довідка про те, що чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків, дід, баба, брат чи сестра померлого годувальника незалежно від віку і працездатності не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років; 8) документи про місце проживання (реєстрації); 9) документ про перебування членів сімї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника; 10) експертний висновок про встановлення причинного звязку смерті годувальника з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Крім того, згідно з п.2.8 вищезазначеного Порядку, поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії. При поновленні виплати пенсії та переведенні з одного виду пенсії на інший до наявних документів особа може додати: 1) документи про страховий стаж за період роботи до 01 січня 2004 року, який не врахований у пенсійній справі, у тому числі після призначення пенсії. За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, відділ персоніфікованого обліку подає довідку із бази даних реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 1 до Положення, а у разі необхідності за формою згідно з додатком 3 до Положення; 2) довідку про заробітну плату відповідно до абзаців другого і третього підпункту 3 пункту 2.1 цього розділу; 3) документи про обставини, що впливають на розмір пенсії (наприклад, зміна кількості членів сімї, які перебували на утриманні пенсіонера чи померлого годувальника, виникнення (втрата) права на надбавку на непрацездатних членів сімї і надбавку на догляд за ними, визнання заявника одиноким і таким, що потребує сторонньої допомоги, визнання заявника інвалідом або учасником війни тощо).

Таким чином, при переведенні особи з одного виду виплати пенсії на інший вид, надання додаткових документів є правом особи, а не її обовязком, та відповідно, при відсутності довідки про причинний звязок між смертю та нещасним випадком на виробництві або професійного захворювання, частина 8 статті 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не застосовується та пенсія у звязку з втратою годувальника повинна бути призначена на загальних підставах.

Відповідно до ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не наведено жодного порушення з боку позивача, яке б відповідно до чинного законодавства було б підставою для відмови у переведення позивача на інший вид пенсії. Діючи поза законом, відповідач тим самим незаконно втрутився у право позивача на отримання пенсії, що призвело до його порушення, а тому воно підлягає захисту шляхом задоволення вимог позивача про зобовязання призначення позивачу пенсії у звязку з втратою годувальника.

Відповідно до абз.1 ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Таким чином, оскільки позивач отримує пенсію за віком, то переведення її на інший вид пенсії необхідно здійснювати з дня подання нею заяви, а саме з 19.07.2017 року.

На підставі Конституції України, Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», керуючись, ст.ст.2, 11, 71, 86, 99, 160-163, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Димитрові Донецької області про скасування рішення та зобовязання призначення пенсії у звязку із втратою годувальника задовольнити частково.

Скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в м.Димитрові Донецької області № 159903 від 26.07.2017 року щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в м.Димитрові Донецької області перевести ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 на пенсію у звязку з втратою годувальника ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, з 19 липня 2017 року.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена сторонами та іншими особами, які брали участь у справі, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси чи обовязки в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя І.В.Петунін