Справа № 803/638/17
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2017-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/7846/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,
суддів Гуляка В.В., Коваля Р.Й.
за участі секретаря судового засідання Чигер І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну ОСОБА_1 на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 07 червня 2017 року у справі № 803/638/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,-
В С Т А Н О В И В:

19.05.2017 року ОСОБА_1 (далі позивач ) звернувся в суд з адміністративним позовом до Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України (далі відповідач) та з урахуванням заяви від 07.06.2017 року про уточнення позовних вимог просить визнати протиправними та скасувати накази від 21.04.2017 року № 868-аг в частині накладення на позивача стягнення звільнення з військової служби за контрактом за службовою невідповідністю, № 85-ос про припинення з позивачем контракту та звільнення з військової служби в запас за підпунктом «е» пункту 1 частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» через службову невідповідність та від 25.04.2017 року № 87-ос про виключення позивача зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.
В обґрунтування вимог зазначає, що за період проходження військової служби в органах Державної прикордонної служби України дотримувався умов контракту про проходження військової служби, службові та посадові обов`язки виконував добросовісно, сумлінно та у повній відповідності до вимог усіх нормативно-правових актів, проте ці обставини відповідачем залишено поза увагою.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 07 червня 2017 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, позивач - ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що відмовляючи у визнанні протиправними та скасуванні зазначених наказів, суд першої інстанції своє рішення мотивував тим, що позивач отримавши 14 квітня 2017 року усний наказ начальника відділу прикордонної служби «Самари», 18 квітня 2017 року без поважних причин не прибув на службу, чим скоїв дисциплінарне правопорушення.
Такий висновок суду вважає безпідставним, оскільки 18 квітня 2017 року не вчасно прибув до місця постійного несення служби - до відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у зв`язку із поломкою автотранспорту. Пояснює в апеляційній скарзі, що про запізнення на службу повідомив по телефону чергового відділу прикордонної служби «Самари», зазначена обставина є не спростованою, відтак вважає, що висновок суду про те, що він не прибув на службу без поважних причин - не відповідає дійсності.
Апелянт погоджується, що невчасне прибуття на військову службу є дисциплінарним правопорушенням, але запізнення, про яке зазначає, є єдиним за весь період служби, починаючи з листопада 2011 року.
Відтак вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, з підстав зазначених в апеляційній скарзі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 11.11.2011 року по 21.04.2017 року проходив військову службу за контрактом в Держаній прикордонній службі України на різних посадах, зокрема, на посаді інспектора прикордонної служби 3 категорії чергового відділення управління службою відділу прикордонної служби «Самари» у військовому звані старший сержант.

Згідно з наказом Луцького прикордонного загону від 21.04.2017 року № 868-аг «Про результати службового розслідування» за невихід на службу без поважних причин, особисту недисциплінованість, безвідповідальність, порушення вимог ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, а саме: «військовослужбовці зобов`язані сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованими, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів ЗСУ, дорожити честю і гідністю військовослужбовця; кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про ЗСУ в цілому», ст. 4 Дисциплінарного Статуту ЗСУ, де передбачено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, наказів командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків», інспектора прикордонної служби 3 категорії чергового відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » старшого сержанта ОСОБА_1 наказано звільнити з військової служби за контрактом за службовою невідповідністю.

21.04.2017 року на позивача було складено подання до звільнення з військової служби за контрактом в запас за підпунктом «е» (через службову невідповідність осіб рядового, сержантського і старшинського (крім прапорщиків, старших прапорщиків, мічманів, старших мічманів) складу у разі невиконання службових обов`язків), пункту 1 частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у разі накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення звільнення з військової служби за контрактом за службовою невідповідністю, з яким він був ознайомлений того ж дня, що засвідчує його особистий підпис.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 21.04.2017 року № 85-ос «По особовому складу» припинено (розірвано) контракт та звільнено з військової служби в запас за підпунктом «е» (через службову невідповідність осіб рядового, сержантського і старшинського (крім прапорщиків, старших прапорщиків, мічманів, старших мічманів) складу у разі невиконання службових обов`язків) із застосуванням пункту 1 частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» старшого сержанта ОСОБА_1 , інспектора прикордонної служби 3 категорії чергового відділення управління службою відділу прикордонної служби «Самари» ІІІ категорії (тип Б), без права носіння військової форми одягу.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 25.04.2017 року № 87-ос «По особовому складу» позивача виключено зі списків частини, всіх видів забезпечення з 25.04.2017 року.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції зазначив, що з аркуша бесіди, проведеної з позивачем та начальником Луцького прикордонного загону від 20.04.2017 року, вбачається, що за невихід на службу без поважних причин особисту недисциплінованість, безвідповідальність, порушення вимог ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, ст. 4 Дисциплінарного Статуту ЗСУ позивача попереджено, що він буде притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Жодних зауважень, заперечень, заяв чи клопотань ОСОБА_1 під час проведення бесіди не заявлено.
Також суд зазначив, що у судовому засіданні позивач пояснив, що причиною невиходу о 08 год. 00 хв. 18.04.2017 року на службу стало те, що згідно графіку він мав заступити 27.04.2017 року. Також позивач пояснив, що запізнився 18.04.2017 року на службу, у зв`язку з несправністю автомобіля, яким він їхав на службу.
Разом з тим, суд першої інстанції звернув увагу на те, що у жодному з письмових пояснень, наданих ОСОБА_1 при проведенні службового розслідування, позивач не зазначив про неможливість вчасно прибути на службу, у зв`язку з несправністю транспортного засобу, що ставить під сумнів достовірність такої причини невчасної явки на служби, оскільки дана обставина була повідомлена ОСОБА_1 лише при розгляді справи у суді першої інстанції.
Відтак, суд першої інстанції дійшов висновку, що в ході судового розгляду даної справи підтверджено факт належного повідомлення позивача про несення служби 18.04.2017 року, а також факт невиходу в цей день позивачем на службу без поважних причин.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції, з врахуванням наступного.

18.04.2017 року відділенням внутрішньої безпеки по Луцькому прикордонному загону було скеровано начальнику ІНФОРМАЦІЯ_2 лист № 16/99 «Щодо можливих порушень у впс «Самари», в якому зазначено, що 18.04.2017 року виявлено, що ІПС 3-ої категорії дозиметрист старший сержант ОСОБА_1 (п/н «Чт») на службу з охорони державного кордону не прибув. Таким чином, з боку старшого сержанта ОСОБА_1 мають місце порушення окремих вимог Інструкції з організації оперативно-службової діяльності відділу прикордонної служби Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 29.12.2009 року № 1040 (а.с. 37).
З метою з`ясування обставин неприбуття на службу 18.04.2017 року інспектора прикордонної служби 3 категорії чергового відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » старшого сержанта ОСОБА_1 , наказом начальника Луцького прикордонного загону від 18.04.2017 року № 844-аг призначено службове розслідування за даним фактом (а.с. 38).
Як вбачається з висновку службового розслідування за фактом невиходу на службу 18.04.2017 року інспектора прикордонної служби 3 категорії чергового відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » старшого сержанта ОСОБА_1 (а.с. 39-41), в ході службового розслідування було встановлено, що 18.04.2017 року о 08 год. 00 хв. начальником відділу прикордонної служби «Самари» майором ОСОБА_2 здійснено перевірку персоналу складу зміни прикордонних нарядів, що прибула на службу. Під час перевірки виявлено відсутність старшого сержанта ОСОБА_1 , який запланований на службу в прикордонному наряді «Чатовий» у період з 08 год. 00 хв. 18.04.2017 року до 08 год. 00 хв. 19.04.2017 року.
З пояснень начальника відділу прикордонної служби «Самари» майора ОСОБА_2 встановлено, що він проводив перевірку наявності особового складу після безпосередньої підготовки зміни прикордонних нарядів та виявив відсутність старшого сержанта ОСОБА_1 , який відповідно до рішення на охорону державного кордону повинен був заступити на службу в прикордонний наряд «Чатовий».
Майор ОСОБА_2 14.04.2017 року близько 10 год. 00 хв. по мобільному телефону особисто повідомив старшому сержанту ОСОБА_3 про його призначення у склад прикордонного наряду «Чатовий» та необхідність прибуття на службу о 08 год. 00 хв. 18.04.2017 року. При здійсненні телефонного дзвінка були присутні та чули його зміст перший заступник начальника відділу прикордонної служби «Самари» старший лейтенант ОСОБА_4 та начальник відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Самари» майор ОСОБА_5 .. У телефонній розмові старший сержант ОСОБА_1 повідомив майору ОСОБА_2 , що буде прибувати на службу раз у три дні, коли йому зручно.
Об 11 год. 00 хв. 18.04.2017 року старший сержант ОСОБА_1 прибув до підрозділу і надав пояснення з приводу не прибуття на службу. Як слідує з пояснень від 18.04.2017 року інспектора прикордонної служби 3 категорії - чергового відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » старшого сержанта ОСОБА_1 , що о 08 год. 00 хв. 18.04.2017 року останній не прибув до відділу прикордонної служби «Самари» для подальшого заступання в п/н «Чатовий» у зв`язку з тим, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовився укласти з позивачем контракт, та в подальшому мав намір до служби не залучатись, а прибувати один раз в три доби. 14.04.2017 року майором ОСОБА_2 було доведено до відома позивача про те, що він 18.04.2017 року має прибути до впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та в подальшому заступити на службу (а.с. 49).
В матеріалах справи наявні також пояснення позивача, датовані 20.04.2017 року, в яких останній зазначив, що причиною невиходу на службу 18.04.2017 року стало те, що згідно графіку позивач мав заступити на службу 27.04.2017 року. Оскільки командир ІНФОРМАЦІЯ_2 не бажає укладати з позивачем контракт, тому останній мав намір до служби не залучатись, а прибувати раз на три доби. Крім того, позивач підтвердив, що близько 10 год. 00 хв. 14.04.2017 року майором ОСОБА_2 було його повідомлено в телефонному режимі, що 18.04.2017 року позивач залучатиметься до несення служби в п/н Чатовий (а.с. 50).
У ході службового розслідування були відібрані пояснення у начальника відділу прикордонної служби «Самари» майора ОСОБА_2 , першого заступника начальника відділу прикордонної служби «Самари» старшого лейтенанта ОСОБА_4 , начальника відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Самари» майора ОСОБА_5 , старшого техніка-начальника групи АСУ відділу прикордонної служби «Самари» старшого прапорщика ОСОБА_6 , інспектора прикордонної служби 3 категорії дозиметриста відділу прикордонної служби «Самари» молодшого сержанта Шевченко М. С., інспектора прикордонної служби 2 категорії фельдшера відділу прикордонної служби «Самари» молодшого сержанта ОСОБА_7 , якими підтверджено факт відсутності 18.04.2017 року о 08 год. 00 хв. інспектора прикордонної служби 3 категорії - чергового відділу прикордонної служби «Самари» старшого сержанта ОСОБА_1 на службі, який відповідно до рішення начальника відділу на охорону державного кордону повинен був заступити на службу в прикордонний наряд «Чатовий».
Згідно статті 1 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» на Державну прикордонну службу України покладаються завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону та охорони суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні.
Частиною першою статті 6 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» визначено, що Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення.

Частинами четвертою статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Звільнення з військової служби регламентовано статтею 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Відповідно до частин першої, другої цієї статті звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється: а) у запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби; б) у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби з виключенням з військового обліку.
Звільнення зі служби проводиться, зокрема, військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, - на підставах, передбачених частиною шостою, з урахуванням випадків, визначених частиною восьмою цієї статті.
Згідно з підпунктом «е» пункту 1 частини восьмої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» під час дії особливого періоду з військової служби звільняються військовослужбовці з моменту оголошення мобілізації до часу, визначеного пунктами 2 або 3 цієї частини, через службову невідповідність осіб рядового, сержантського і старшинського (крім прапорщиків, старших прапорщиків, мічманів, старших мічманів) складу у разі невиконання службових обов`язків.
Відповідно до частини дев`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Указом Президента України від 29.12.2009 року № 1115/2009 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України (далі - Положення №1115/2009), яким визначається порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби в Державній прикордонній службі України (далі - Держприкордонслужба) у мирний час та особливості проходження військової служби в ній в особливий період.
Підпунктом 1 пункту 280 Положення №1115/2009 передбачено, що звільнення військовослужбовців з військової служби через службову невідповідність здійснюється: у разі накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення - звільнення з військової служби за контрактом за службовою невідповідністю; у разі позбавлення військового звання прапорщика (мічмана), старшого прапорщика (старшого мічмана) із звільненням з військової служби у запас; у разі звільнення з військової служби за службовою невідповідністю.

Відтак, в ході службового розслідування встановлено те, що факт невиходу на службу без поважних причин 18.04.2017 року інспектора прикордонної служби 3 категорії - чергового відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » старшого сержанта ОСОБА_1 мав місце та став можливим внаслідок його особистої недисциплінованості, безвідповідальності, порушення ним вимог ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а саме: «Військовослужбовці зобов`язані сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованими, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, дорожити честю і гідністю військовослужбовця; кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому», ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Так, загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов'язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XI (далі - Статут внутрішньої служби ЗСУ).
Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями (статті 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ).
Відповідно до статті 28, 29, 30, 31 Статуту внутрішньої служби ЗСУ єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в: наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

Статтею 84 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що у жодному з письмових пояснень, наданих ОСОБА_1 при проведенні службового розслідування, позивач не зазначив про неможливість вчасно прибути на службу у зв`язку з несправністю транспортного засобу, що ставить під сумнів достовірність такої причини невчасної явки на служби, оскільки дана обставина була повідомлена ОСОБА_1 лише при розгляді справи судом.

Матеріалами справи підтверджено, а апелянтом не спростовано справи підтверджено факт належного повідомлення позивача про несення служби 18.04.2017 року, а також факт невиходу в цей день позивачем на службу без поважних причин, відтак суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що на ОСОБА_1 правомірно накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з військової служби за контрактом за службовою невідповідністю.

З врахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -
У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 07 червня 2017 року у справі № 803/638/17 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді В. В. Гуляк
Р. Й. Коваль
Повний текст судового рішення
виготовлено 02.10.2017 року.