Справа № 462/2061/17
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/7938/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судового засідання Андрушківа І.Я.,

представника позивача Реймера В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Покровської міської ради Дніпропетровської області на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 26 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Покровської міської ради Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

11 травня 2017 року ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до Покровської міської ради Дніпропетровської області, в якому, з врахуванням заяви про зміну позовних вимог, просив: скасувати рішення № 13 від 28 квітня 2017 року про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду орієнтовною площею 1771 кв.м. по АДРЕСА_1 та зобов'язання позивача за власний рахунок в термін до 01 червня 2017 року привести самовільно зайняті земельні ділянки комунальної власності у придатний для використання стан, шляхом знесення будинків, будівель і споруд, які споруджені навколо об'єктів нерухомого майна; зобов'язати відповідача у місячний термін надати позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для обслуговування нерухомого майна, придбане на підставі цивільно-правових угод орієнтованою площею 1771 кв.м.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що володіє нерухомим майном, а саме: павільйон-столова; склад запасних частин; будівля контори та червоного кутка, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, Дніпропетровська область. Вказані будівлі та споруди були придбані відповідно до договору купівлі-продажу у ВАТ «Автомобіліст», яке на момент продажу володіло земельною ділянкою за адресою м. Орджонікідзе(Покров), АДРЕСА_1 на підставі Державного акту про право постійного користування земельною ділянкою з цільовим призначенням для обслуговування та експлуатації основних та допоміжних будівель і споруд.

Позивач неодноразово звертався до Покровської міської ради з заявами про надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 у приватну власність, однак, відповідей на звернення не отримав. 21 лютого 2017 року позивач через центр надання адміністративних послуг звернувся до Покровської міської ради з заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою, надавши усі необхідні документи, в тому числі і графічні матеріали. Рішенням Покровської міської ради № 13 від 28 квітня 2017 року було відмовлено позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою на земельну ділянку орієнтовною площею 1771 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 та зобов'язано ОСОБА_2 в термін до 01 червня 2017 року привести самовільно зайняті земельні ділянки комунальної власності у придатний для використання стан, шляхом знесення будинків, будівель і споруд, які споруджені навколо об'єктів нерухомого майна. ОСОБА_2 вважає таке рішення протиправним і таким, що прийняте міською радою з порушенням вимог земельного законодавства.

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 26 червня 2017 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Покровської міської ради № 13 від 28 квітня 2017 року про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду орієнтованою площею 1771 кв.м. по АДРЕСА_1 та зобов'язання ОСОБА_2 за власний рахунок в термін до 01 червня 2017 року привести самовільно зайняті земельні ділянки комунальної власності у придатний для використання стан, шляхом знесення будинків, будівель і споруд, які споруджені навколо об'єктів нерухомого майна. Зобов'язано Покровську міську раду Дніпропетровської області у місячний термін розглянути питання щодо надання ОСОБА_2 дозволу на розробку проекту землеустрою відведення земельної ділянки в оренду для обслуговування нерухомого майна, придбаного на підставі цивільно-правових угод орієнтованою площею 1771 кв.м. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що Покровська міська рада Дніпропетровської області прийняла оскаржуване рішення з мотивів, які не узгоджуються з приписами ч. 7 ст. 118 ЗК України та протиправно відмовила позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з підстави, що не передбачена чинним законодавством.

Не погодившись з прийнятою постановою, Покровська міська рада Дніпропетровської області подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржувану постанову в частині задоволення позовних вимог та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що до набуття права власності на павільйон-столову загальною площею 143,9 кв.м. за адресою м. Орджонікідзе, АДРЕСА_1, ОСОБА_2 вчинив самовільне зайняття земельної ділянки та самочинне будівництво на цій ділянці, що порушує права територіальної громади м. Покрова, як власника земельної ділянки.

У запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просив постанову суду Залізничного районного суду м. Львова від 26 червня 2017 року у справі № 462/2061/17 залишити без змін, апеляційну скаргу Покровської міської ради Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Постанова в частині відмови в задоволенні позовних вимог не оскаржена, тому відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України в апеляційному порядку не переглядається.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач є власником нерухомого майна, а саме: павільйон-столова, склад запасних частин, будівля контори та червоного кутка, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, Дніпропетровська область(а.с.7-12). Вказані будівлі та споруди були придбані відповідно до договору купівлі-продажу у ВАТ «Автомобіліст»(а.с.81-85).

На момент продажу ВАТ «Автомобіліст» користувалось земельною ділянкою за адресою м. Орджонікідзе (Покров), АДРЕСА_1, на підставі Державного акту про право постійного користування земельною ділянкою НОМЕР_1 з цільовим призначенням для обслуговування та експлуатації основних та допоміжних будівель і споруд(а.с.13-14).

30 червня 2016 року, 13 липня 2016 року та 26 серпня 2016 року позивач звертався до міського голови м. Покров з заявою про надання земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, у приватну власність та з заявою про надання дозволу на розроблення проекту відведення вищевказаної земельної ділянки(а.с.15-17). Однак відповідей на звернення не отримав.

09 вересня 2016 року ОСОБА_2 через центр надання адміністративних послуг звернувся до Покровської міської ради з заявою про надання дозволу на розроблення проекту відведення вже вказаної земельної ділянки.

17 жовтня 2016 року позивачу було повідомлено про необхідність надання графічних матеріалів(а.с.145).

21 лютого 2017 року ОСОБА_2 через центр надання адміністративних послуг звернувся до Покровської міської ради з заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою, надавши усі необхідні документи, в тому числі і графічні матеріали(а.с.19-21).

28 квітня 2017 року рішенням Покровської міської ради №13 ОСОБА_2 було відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою на земельну ділянку орієнтовною площею 1771 кв.м. за адресою АДРЕСА_1, та зобов'язано в термін до 01 червня 2017 року привести самовільно зайняті ділянки комунальної власності у придатний для використання стан, шляхом знесення будинків, будівель, споруд, які споруджені навколо об'єктів нерухомого майна(а.с.25-26).

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення, а також про зобов'язання відповідача розглянути питання щодо надання позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою відведення земельної ділянки в оренду для обслуговування нерухомого майна.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно із п. «в» ст. 12 Земельного кодексу (далі - ЗК) України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до статті 189 ЗК України самоврядний контроль за використанням та охороною земель здійснюється сільськими, селищними, міськими, районними та обласними радами.

Згідно з пп. 1 п. «б» ч. 1 ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів.

За приписами ст. 83 ЗК України у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а до земель комунальної власності належать землі загального користування населених пунктів.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно із до ч. 6. ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 7 вказаної статті передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 2 та 3 ст. 123 ЗК України визначено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Виходячи із системного аналізу вищенаведених норм права, колегія суддів дійшла висновку, що підставою для відмови в задоволенні заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Колегія суддів зазначає, що перелік вказаних підстав є вичерпний та закріплений в ч. 7 ст. 118 ЗК України.

Отже, виходячи зі змісту фактичних обставин справи та зумовленого ними оспореного правозастосування, колегія суддів дійшла висновку, що мотиви, за яких відповідач прийняв оскаржуване рішення, не узгоджуються з приписами ч. 7 ст. 118 ЗК України.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рішення Покровської міської ради № 13 від 28 квітня 2017 року в частині відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду орієнтованою площею 1771 кв.м. по АДРЕСА_1 є протиправним та підлягає скасуванню.

Стосовно п. 2 рішення Покровської міської ради № 13 від 28 квітня 2017 року щодо зобов'язання ОСОБА_2 за власний рахунок в термін до 01 червня 2017 року привести самовільно зайняті земельні ділянки комунальної власності у придатний для використання стан, шляхом знесення будинків, будівель і споруд, які споруджені навколо об'єктів нерухомого майна, то колегія суддів вважає, що прийняття такого рішення не узгоджується з повноваженнями міської ради, які визначені Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Колегія суддів зазначає, що питання, які стосуються самочинно збудованих об'єктів вирішуються в порядку визначеному статтею 376 Цивільного кодексу України.

Нормативне тлумачення статті 376 Цивільного кодексу України в контексті змісту фактичних обставин справи дає підстави для висновку, що знесення самочинно збудованого нерухомого майна за наявності спору може бути здійснене лише за рішенням суду за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування.

З цих підстав суд приходить до висновку, що п.2 рішення Покровської міської ради Дніпропетровської області № 13 від 28 квітня 2017 року, яким ОСОБА_2 зобов'язано за власний рахунок в термін до 01 червня 2017 року привести самовільно зайняті земельні ділянки комунальної власності у придатний для використання стан, шляхом знесення будинків, будівель і споруд, які споруджені навколо об'єктів нерухомого майна, прийнято з порушенням компетенції міської ради.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що належним способом захисту порушених прав, свобод та інтересів позивача у спірних правовідносинах є зобов'язання відповідача повторно розглянути клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. 160, ст. 195, ст. 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Покровської міської ради Дніпропетровської області залишити без задоволення, а постанову Залізничного районного суду м. Львова від 26 червня 2017 року у справі № 462/2061/17 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О. Б. Заверуха
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін

Повний текст судового рішення виготовлено 02 жовтня 2017 року.