Справа № 334/2461/17
Суддя: Баруліна Т. Є.
Дата ухвалення: 2017-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 25.09.2017
Справа № 334/2461/17
Провадження № 2-а/334/347/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Баруліної Т.Є.,

при секретарі Лапі М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі адміністративний позов ОСОБА_1 до Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним адміністративним позовом, в якому просить визнати бездіяльність Управління пенсійного Фонду України в Дніпровському районі м. Запоріжжя (правонаступником якого є Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя) щодо перерахунку йому пенсії з 01.12.2013року, протиправним і зобовязати Фонд перерахувати йому пенсію з розрахунку 19499,00грн. та виплатити її з 01.12.2013року у відповідності до ст. 37-1 ЗУ «Про державну службу».

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявилася, суду надала письмові заперечування проти позову.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, заслухавши позивача, дійшов до наступного висновку.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 АнатолійПантелійович, працював суддею Микитівського районного суду м. Горлівки в період з 1993 року по 2001 рік та звільнений на підставі Указу Президента України від 16 травня 2001 року.

За заявою від 18 липня 2001 року, УПФУ м. Горлівка Донецької області позивачу згідно з протоколом №970 від 10 вересня 2001 року призначено пенсію державного службовця за статтею 37 Закону України «Про державну службу».

05 червня 2012 року позивач звернувся з заявою до УПФУ про проведення перерахунку призначеної пенсії на підставі статті 37-1 Закону України «Про державну службу» згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації в Донецької області № 08-23/1147. Листом УПФУ від 14 червня 2012 року № 39705/03 позивачу відмовлено в проведенні перерахунку.

Позивач оскаржував рішення УПФУ від 14.06.2012 року у судовому порядку та Постановою Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області від 15 квітня 2013 рокупозовні вимоги ОСОБА_1 задоволено шляхом визнання неправомірними дій УПФУ щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу», УПФУ зобовязано перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з 1 червня 2012 року відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» з урахуванням ранішевиплачених сум. Вказана постанова, ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 12.11.2013 року залишено без змін. Рішення суду не втратило чинності та має виконуватись у встановленому законом порядку.

На теперішній час, відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 27 жовтня 2014 року № НОМЕР_1 ОСОБА_1, який постійно проживав за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, 30 липня 2014 року перемістився з тимчасово окупованої території в місто Запоріжжя, 69041, АДРЕСА_1.

31.07.2014 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського УПФУ м. Запоріжжя з заявою щодо запиту пенсійної справи з управління Пенсійного фонду України в м. Горлівки Донецької області.15.08.2014 року до управління надійшла електронна пенсійна справа позивача, а саме: розпорядження про розмір призначеної пенсії, розрахунок стажу та заробітку, з яких обчислена пенсія.

На підставі надісланих документів з 01.08.2014 року пенсійну справу взято на облік, що підтверджується розпорядженням від 15.08.2014 року.

Згідно вказаного розпорядження ОСОБА_1 з 01.08.2014 р. отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Стаж на посадах державної служби становить 12 років 8 місяців. Розмір пенсії станом на 01.08.2014 р. становив 8307,07 грн., у тому числі: розмір пенсії обчислений у розмірі 80 % від заробітку - 8240,64 грн. та надбавка як «Дитині війни» у сумі 66,43 грн.

10.03.2017 року на адресу управління поштою надійшло звернення ОСОБА_1 про перерахунок пенсії з 01.08.2014 р. із заробітку 19499,00 грн. відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу». 17.03.2017року УПФУ в Дніпровському районі відмовило ОСОБА_1 у перерахунку пенсії.

Статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції, яка діяла до набрання чинності Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» №76-VIII від 28.12.2014 року) було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у звязку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Таким чином, зазначеною нормою права було визначено таку підставу (умову) для перерахунку раніше призначених пенсій як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі КонституціїУкраїни і повинні відповідати їй. КонституціїУкраїни є нормами прямої дії.

Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі КонституціїУкраїни гарантується.

Статтею 22 КонституціїУкраїни визначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституції, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Частиною першою статті 58 КонституціїУкраїни встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що до спірних правовідносин сторін повинні застосовуватися приписи ст.ст. 37, 37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції, що була чинна на момент призначення пенсії позивачу.

Особливий статус судді, гарантії його незалежності визначено Конституцією і законами України.

За частиною 1 статті 127 Конституції України правосуддя здійснюють професійні судді та, у визначених законом випадках, народні засідателі і присяжні.

Згідно з частиною другою статті 1 Закону України «Про статус суддів» № 2862-ХІІ від 15 грудня 1992 року, який діяв з 10 лютого 1993 року до 1 січня 2012 року, судді є посадовими особами судової влади, які відповідно до Конституції України наділені повноваженнями здійснювати правосуддя і виконувати свої обовязки на професійній основі в Конституційному Суді України та судах загальної юрисдикції.

Відповідно до частини 1 статті 51 Закону України «Просудоустрій і статус суддів» № 2453-VІ від 7 липня 2010 року, який набув чинності 3 серпня 2010 року, суддею є громадянин України, який відповідно до Конституції України та цього Закону призначенийчи обраний суддею, займає штатну суддівську посаду в одному з судів України і здійснює правосуддя на професійній основі.

Статтею 1 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16 грудня 1993 року (далі - Закон № 3723) передбачено, що державна служба в Україні визначена як професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Згідно зі статтею 2 вказаного Закону посада - це визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу та його апарату, на яку покладено встановлене нормативними актами коло службових повноважень.

Аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що суддя, на якого поширюється дія положень статей 1, 2 Закону № 3723, є державною службовою особою, яка здійснює функції представника державної судової влади на постійній основі, наділений повноваженнями здійснювати правосуддя та одержує суддівську винагороду за рахунок державних коштів.

Пенсійне забезпечення державних службовців регулюється статтею 37 Закону № 3723, яка, зокрема, визначає підстави для виходу на пенсію державних службовців та її розмір, а також передбачає, що пенсія державному службовцю виплачується незалежно від його заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію.

Порядок перерахунку пенсії державного службовця визначений статтею 37-1 Закону № 3723, згідно з яким у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у звязку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Згідно з положеннями пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України після набрання чинності Законом України від 16січня 2003 року № 432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, зазначеним у підпункті 2 цього пункту, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Стаття 130 КонституціїУкраїнизакріплює обовязок держави забезпечувати фінансуваннятаналежніумови для функціонування судівідіяльностісуддівчерезвизначення у Державному бюджеті України окремо видатків на утримання судів. Відповідно до статті 6.1 Європейськоїхартіїпростатус суддіврівеньоплатипрофесійного виконання суддею своїх повноважень встановлюється таким чином, щоб ніщо не могло вплинути на його незалежність і неупередженість.

Визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невідємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання суддям за рахунок держави матеріального забезпечення та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці.

Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до них високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості. Про це неодноразово наголошував у своїх рішеннях Конституційний Суд України від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005, від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013.

Позивач працював суддею з 1993 року по 2001 рік, тобто в період дії Закону України «Про статус суддів» № 2862-ХІІ від 15 грудня 1992 року, статтею 43 якого передбачено, що засуддею,якийперебуваєувідставці,зберігається звання судді і такіжгарантіїнедоторканностітасоціального захисту, як і до виходу у відставку (частина 2);судді,який пішов у відставку, за наявності відповідного вікуістажуроботи виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу». Судді увідставці,якиймаєстажроботи на посаді судді не менше 20 років,виплачуєтьсязайоговиборомпенсіяабо звільнене від сплатиподаткущомісячнедовічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. Закожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячногодовічногогрошовогоутриманнязбільшуєтьсяна два відсоткизаробітку,алене більше ніж до 90 відсотків заробітку судді.Суддіувідставці,який має стаж роботи на посаді судді менше20роківідосяг 55-річного віку (для жінок - 50 років), розмірщомісячногогрошовогоутримання обчислюється пропорційно кількостіповнихроківроботинапосаді судді. При досягненні таким суддеюпенсійноговікузанимзберігається право на одержаннящомісячного довічного грошового утримання в зазначеному розмірі,або,зайоговибором, призначається пенсія на умовах, передбаченихстаттею37ЗаконуУкраїни «Продержавну службу» (частина 4).

Зважаючи на викладене, вимоги позивача про зобовязання перерахунку йому пенсії є законними та обґрунтованими, однак відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В позові ОСОБА_1 просить суд зобовязати управління здійснити перерахунок його пенсії починаючи з 01.12.2013 р. Однак, з позовом до суду він звернувся лише 18 квітня 2017 р.

Отже, адміністративний позов в частині позовних вимог за період з 01.12.2013 року по 17.10.2016 року поданий поза межами шестимісячного строку для звернення до адміністративного суду, встановленого ч.2 ст. 99 КАС України.

Згідно вимог ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині перерахунку та виплати пенсії з 01.12.2013 р. по 17.10.2016 р. слід залишити без розгляду.

Позовні вимоги, щодо зобовязання Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя перерахувати позивачу пенсію з розрахунку 19499,00грн у відповідності до ст.37-1 Закону України «Про державну службу», підлягають частковому задоволенню у частині формулювання розміру перерахунку, а саме у відповідності до довідки № 08-23/221 від 12.02.2014 року виданої ТУ ДСА у Донецькій області.

Крім того, період за який необхідно зробити перерахунок, необхідно обчислювати з моменту звернення позивача до УПФУ в Дніпровському районі м. Запоріжжя, а саме з 01.03.2017 року, оскільки саме з цього моменту, відповідачем було порушено його право.

У відповідності дост. 94 КАС Україниз Державного бюджету України на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640,00 гривень.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 17, 19, 69, 70, 71, 86, 158-163КАС України -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 Пантелійовичадо Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжящодо відмови ОСОБА_1 проведенні перерахунку пенсії відповідно до ст.37-1 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-XII.

ЗобовязатиПравобережне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії, відповідно до ст.37-1 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ, згідно довідки про заробітну плату, виданої ТУ ДСА України в Донецькій області від 12.02.2014 року № 08-23/221, з врахуванням всіх сум вказаних у зазначеній довідці, починаючи з 01.03.2017 року та здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути на користь ОСОБА_1 АнатоліяПантелійовичасплачений судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України у м. Запоріжжі.

Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині перерахунку та виплати пенсії з 01.12.2013 року по 17.10.2016 року залишити без розгляду.

В решті позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання в суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Баруліна Т. Є.