Справа № 569/1517/17
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2017-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Рудика Л.Д.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"02" жовтня 2017 р. Справа № 569/1517/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Бучик А.Ю.

суддів: Шевчук С.М.

ОСОБА_2,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "12" травня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання нечинним та скасування рішення ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 12.05.2017 поновлено ОСОБА_3 пропущений строк звернення до суду. Визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненської області щодо припинення виплати призначеної ОСОБА_3 пенсії протиправними. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненської області здійснити ОСОБА_3 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, розрахованої у відповідності до законодавства з 01 квітня 2015 року, довічно. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області просить постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повній мірі. Зазначає, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Встановлено, що позивач з 31 грудня 2005 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Після призначення пенсії позивач продовжує працювати в Управлінні Державної міграційної служби України в Рівненській області.

З квітня 2015 року ОСОБА_3, як працюючому пенсіонеру, тимчасово призупинено виплату пенсії за вислугою років до 01 січня 2016 року, а з 01 січня 2016 року повторно призупинено виплату пенсії до 31 грудня 2016 року.

Позивач звернулась до відповідача із заявою про відновлення виплати призначеної йому пенсії, починаючи із 01.04.2015.

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 17.03.2017 за № Б-559/07.1-15 позивачу повідомлено про відсутність права на отримання пенсії, у зв'язку із неможливістю одночасного перебування на державній службі та виплати пенсії.

Не погоджуючись з діями відповідача, позивач звернувся з позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції покликався на те, що діями відповідача порушено права позивача, прямо встановлені Конституцією України, а тому дії відповідача щодо припинення виплати призначеної ОСОБА_3 пенсії є протиправними.

Однак, колегія суддів не погоджується з наведеним висновком, виходячи з наступного.

Щодо періоду з 01.04.2015 по 30.07.2016 колегія зазначає таке.

Встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області з 01.04.2015 припинена виплата пенсії позивачу, яку вона отримувала відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ.

З позовною заявою до суду про поновлення порушеного права позивач звернулась 31.02.2017.

Згідно з ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановлюється ухвала.

Встановлено, що спірні правовідносини виникли з приводу виплати пенсії, яка за своєю правовою природою не є одноразовою виплатою, а носить щомісячний та безстроковий характер.

Виплата пенсії позивачеві припинена з 01.04.2015, про що позивач була обізнана. Відтак, про припинення виплати пенсії позивач дізнався у відповідному місяці, а саме в квітні 2015 року.

Таким чином, оскільки з позовною заявою позивач звернулася лише 31 січня 2017 року, колегія суддів приходить до висновку, що позивач пропустила шестимісячний строк звернення до суду, облік якого слід вести з 01.04.2015.

Так, підставою для поновлення пропущеного процесуального строку, відповідно до частини першої статті 102 КАС України, може бути лише наявність поважних причин такого його пропуску.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами.

Однак, позивачем не надано будь-яких доказів існування об'єктивно непереборних обставин, які не залежали від волевиявлення ОСОБА_3, що унеможливило вчасно звернутись до суду з адміністративним позовом.

Колегія суддів вважає безпідставними покликання позивача на рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016, як на підставу для поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Враховуючи приписи ст.100 КАС України, позовні вимоги з 01.04.2015 по 30.07.2016 слід залишити без розгляду, та скасувати постанову суду першої інстанції у вказаній частині.

Що стосується позовних вимог з 31.07.2016, колегія суддів зазначає наступне.

Стаття 19 Конституції України зобов'язує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлено, що 01 січня 2016 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-VIII від 24 грудня 2015 року.

Відповідно до вказаного закону були внесені зміни до першого речення частини першої статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", якими встановлено, що тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються".

Також Законом № 911-VIII від 24 грудня 2015 року внесені зміни до абзацу другого і третього частини 1 статті 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", якими тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року: особам (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Рішенням Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 року визнано таким, що не відповідає Конституції України, перше речення ч.1 ст. 54 ЗУ « Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Рішення набрало чинності 20.12.2016 року.

Законом України № 1774-VIII від 06.12.2016 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" частину першу статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в такій редакції:

"Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", та осіб, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист"), які займають посади державної служби, визначені Законом України від 10 грудня 2015 року N 889-VIII "Про державну службу", а також працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії не виплачуються.

При цьому порядок виплати пенсії працюючим пенсіонерам, встановлений цими Законами, поширено на всіх пенсіонерів незалежно від часу призначення.

Відтак встановлено, що норми Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-VIII від 24 грудня 2015 року відповідно до якого пенсія призначена за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" працюючим державним службовцям не виплачується, були чинними до прийняття Конституційним Судом України рішення № 7-рп/2016 від 20.12.2016.

Закон України № 1774-VIII від 06.12.2016 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" до частини першої статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" щодо обмеження у 2017 році виплати військової пенсії працюючим державним службовцям на час виникнення спірних правовідносин є діючим, рішенням Конституційного Суду України чи іншим законом скасований не був, а отже також підлягає обов'язковому застосуванню органами Пенсійного фонду України та всіма органами державної влади на території України.

Таким чином вищезазначеними законами передбачено, що пенсія, призначена за Законом "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" працюючим на посадах відповідно до Закону України "Про державну службу", не виплачується у період з 01.01.2016 до 20.12.2016 та з 01.01.2017 по 31.12.2017.

Крім того, колегія суддів зазначає, що у рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 Конституційний Суд України зазначив, що розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави.

Також, Конституційний Суд України у рішенні від 25 січня 2012 року № 3рп/2012 зробив висновок, що соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Оскільки, позивач працює на посаді та умовах, передбачених Законом України "Про державну службу", то дія Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" в частині встановлення обмеження щодо отримання пенсії особами у період служби в органах державної влади поширюється на неї в повному обсязі.

Що стосується періоду з 20.12.2016 по 31.12.2016, колегією суддів встановлено, що відповідачем була відновлена виплата пенсії позивачу за зазначений період та остання виплачена в розмірі 618,29 гривень.

Зазначена обставина не оспорюється позивачем.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що відповідач діяв на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відтак, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області задовольнити.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "12" травня 2017 р. скасувати, прийняти нову постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_3 за період з 01.04.2015 по 30.07.2017 залишити без розгляду.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 за період, починаючи з 31.07.2016, відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.Ю.Бучик

судді: С.М. Шевчук

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,33028

3- відповідачу: Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області вул. Короленка, 7,м. Рівне,33028

- ,